КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2364/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 760/6135/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.06.2022 року задоволено(фактично задоволено частково) клопотання слідчого СУ Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.07.2022 року включно та визначено заставу, що становить 190 000 (сто дев`яносто тисяч) грн. із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 109 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.06.2022 року та забезпечити безпосередню участю підозрюваного у судовому засіданні.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що про існування нових ризиків у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не було зазначено, а зі спливом часу ризики зменшуються.

Слідчий належним чином не обґрунтував подане клопотання, не долучив доказів на підтвердження обставин про які зазначає у клопотанні, а слідчий суддя належним чином не дослідив подані документи.

Захисник стверджує, що 27.04.2022 року закінчився строк досудового розслідування, продовження строку досудового розслідування за постановою заступника керівника Київської міської прокуратури 02.05.2022 року є неправосудним процесуальним рішенням, у зв`язку із чим прокурор вийшов за межі своїх повноважень, а відтак наступні процесуальні рішення слідчих суддів є незаконними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, що слідчим управлінням СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 01.02.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України.
Органом досудового розслідування зазначено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених обставин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив у злочинну змову зі своїм братом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою вчиненні дій з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, а також змові до вчинення таких дій.

На виконання злочинного умислу, ОСОБА_12 знаходячись у змові зі своїм братом ОСОБА_11 , перебуваючи у м. Києві, у тому числі після 24.02.2022 року в умовах воєнного стану та активно підтримуючи воєнну агресію Російської Федерації, здійснював збір про стан важливих стратегічних об`єктів та державних органів і в подальшому розміщував її на своїх сторінках у соціальних мережах, активно при цьому закликаючи до вчинення дій з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.
Зокрема, на виконання злочинного умислу, ОСОБА_12 , знаходячись у змові зі своїм братом ОСОБА_11 на офіційній сторінці ОСОБА_11 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у соціальній мережі «Facebook» розповсюджував матеріали із публічними закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, а також вчиняв інші дії з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Згідно висновку експертного дослідження №360/1 від 19.11.2021 матеріали викладені на сторінці ОСОБА_11 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у своїй сукупності містять публічні заклики до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади.
05.03.2022 року о 02 год. 35 хв. ОСОБА_12 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
У той же день ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України.
Постановою прокурора від 05.03.2022 року стосовно підозрюваного ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів до 23 год. 30 хв., 04.04.2022 року включно.

30.03.2022 року постановою прокурора продовжено строк дії постанови про тримання під вартою ОСОБА_14 до 23 год. 30 хв., 04.05.2022 року.
03.05.2022 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_13 продовжено строк тримання під вартою до 23 год. 59 хв., 04.06.2022 року.
Орган досудового розслідування звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 до чотирьох місяців, тобто до 05.07.2022 року.

Ухвалою слідчого судді до Солом`янського районного суду м. Києва від 31.05.2022 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 до чотирьох місяців, тобто до 05.07.2022 року.

25.05.2022 року слідчий СУ Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.06.2022 року задоволено (фактично задоволено частково) клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04.07.2022 року включно та визначено заставу, що становить 190 000 (сто дев`яносто тисяч) грн. із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, на думку колегії суддів правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 109 КК України.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, всупереч доводам захисника, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи захисника стосовно не доручення слідчим та не дослідження слідчим суддею доказів на обґрунтування поданого клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою не знайшли свого підтвердження, а відтак не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Згідно повідомлення про підозру від 05.03.2022 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 109 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється.

Крім того, фактичні обставин інкримінованого кримінального правопорушення, як вбачається з матеріалів провадження, викладено і у клопотанні органу досудового розслідування.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Всупереч доводам сторони захисту, органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто про існування обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Окремо колегія суддів враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, та міцність його соціальних зв`язків. Зокрема те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, а також мати на утриманні, тобто дані, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, проте з урахуванням вищевказаних обставин, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_7 підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 109 КК України. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Отже, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 , даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив останньому строк тримання під вартою.

Стосовно доводів сторони захисту про неправосудність постанови заступника керівника Київської міської прокуратури від 02.05.2022 року про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та закінчення досудового розслідування 27.04.2022 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.303 КПК України законодавцем визначено перелік рішень і дій слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені учасниками кримінального провадження у порядку реалізації права на здійснення судового контролю на стадії досудового розслідування. Постанова про продовження строку досудового розслідування до вказаного переліку не віднесена.

Аналіз ст.ст. 294, 295 КПК України дає підстави стверджувати, що рішення про продовження строку досудового розслідування належить до дискреційних повноважень відповідного прокурора. Підстави за яких прокурор може відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування чітко визначені ч.8 ст. 295 КПК України і є вичерпними.

Прокурор відмовляє у задоволенні клопотання та продовженні строку досудового розслідування у разі, якщо слідчий, прокурор, який звернувся з клопотанням, не доведе наявність підстав, передбачених частиною шостою цієї статті, а також якщо досліджені під час вирішення цього питання обставини свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та/або підозрюваний причетний до цієї події кримінального правопорушення.

Тобто, сторона захисту або ж сам підозрюваний відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 295 КПК України, мали право у даному випадку на обґрунтування своїх доводів до подання клопотання про продовження строку досудового розслідування подати слідчому або прокурору, який ініціює це питання, письмові заперечення, які обов`язково долучаються до клопотання і разом з ним подаються прокурору, уповноваженому на його розгляд.
З наявних матеріалів провадження не вбачається, що сторона захисту зверталася із відповідними запереченнями, а з урахуванням вищевказаних статей кримінально процесуального законодавства вказані доводи не можуть бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції й підлягають відхиленню колегією суддів.

Слідчий суддя, врахувавши норми кримінального процесуального законодавства, постановив правильне рішення, продовживши строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 саме до 04.07.2022 року, в межах строку досудового розслідування, оскільки ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.05.2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 до чотирьох місяців, тобто до 05.07.2022 року.
Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначив останньому заставу, що становить 190 000 (сто дев`яносто тисяч) грн., що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року, якою задоволено (фактично задоволено частково) клопотання слідчого СУ Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.07.2022 року включно та визначено заставу, що становить 190 000 (сто дев`яносто тисяч) грн. із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3