Справа № 497/1794/2021 Провадження № 1-кс/497/803/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.10.2022 року Болградський районний суд Одеської області
у складі суду головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Амбарово, Миколаївської району, Одеської області, громадянина Республіки Молдова, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у міжнародному розшуку,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12.10.2022 року слідчий відділення № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000373 від 23.08.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, та ч. 1 ст. 115 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що Відділенням № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000373 від 23.08.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, та ч. 1 ст. 115 КК України за фактом незаконного позбавлення волі та викрадення людини, таке, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, із застосуванням зброї, здійснюване протягом тривалого часу вчинене відносно мешканця с. Суховате Болградського району Одеської області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та умисного вбивства останнього.

Досудовим розслідуванням встановлено, 23.08.2015 року до чергової частини Тарутинського РВ ГУМВС України в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що її син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який неодноразово без дозволу батьків покидає своє постійне місце мешкання та з дозволу матері останні два тижні проживав на загоні для овець, розташованому біля 500 метрів на південь від с. Калачівка Тарутинського району, займавшись випасом овець, вранці 22.08.2015 року зник при невідомих обставинах, місце його знаходження не відоме.

23.08.2015 року під час проведення пошукових заходів, на відстані 500 метрів в південно східному напрямку від с. Суховате Тарутинського району Одеської області, на занедбаному виноградному полі № 6 «Кабарне» виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками насильницької смерті.

При проведені розтину трупа ОСОБА_7 , встановлено, що виявлені пошкодження (отвори) на тілі останнього є вогнепальне поранення, та в тілі виявлено пиж від проведеного пострілу, який здійснювався з заду з області лівої лопатки та пройшов через м`які тканини в області гортані.

За даним фактом 23.08.2015 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000373 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім цього, під час здійснення досудового розслідування встановлено, що перед умисним вбивством ОСОБА_7 , останній був незаконне позбавлений волі та викрадений.

За даним фактом 29.10.2021 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000451 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

29.10.2021 року прокурором винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000373 від 23.08.2015 року з матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000451 від 29.10.2021 року, під єдиним реєстраційним номером 0000373.

За результатами досудового слідства встановлено, що наприкінці серпня 2015 року, більш точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, мешканка села Суховате Болградського району (колишнього Тарутинського району) Одеської області ОСОБА_9 , під час здійснення телефонного дзвінка повідомила своєму зятю ОСОБА_4 , мешканцю міста Басарабяска Республіки Молдова, про те, що в нічний час доби до її домоволодіння незаконно проникла стороння особа чоловічої статі, який вчинив відносно неї та належного їй майна протиправні дії, в вчиненні котрих вона підозрює односельця неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21.08.2015 року о 22 годині 35 хвилині, ОСОБА_4 бажаючи помститись ОСОБА_7 , за вчинення зазначених дій, які він вважав протиправними, діючи умисно, через контрольний прикордонний пропускний пункт «Серпневе», розташований біля села Серпневе Болградського району (колишнього Тарутинського району) Одеської області прибув на територію України, маючи при собі велосипед невстановленої моделі, електричний ліхтар для освітлення шляху, поліетиленовий пакет та металевий ланцюг (цеп), якій він планував використовувати при вчиненні неправомірних дій насильницького характеру по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_7 .

В ту же ніч, приблизно о 00-00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , скориставшись вищезазначеним велосипедом, освітлюючи собі дорогу електричним ліхтарем, прибув до домоволодіння своєї тещі ОСОБА_9 , розташованому по АДРЕСА_2 де у господарському приміщенні озброївся невстановленою вогнепальною зброєю, що мала зовнішні ознаки короткоствольної мисливської рушниці 16 калібру та патронами 16 калібру у невстановленої кількості, які він до цього там зберігав. Після чого на зазначеному велосипеді поїхав до села Калачівка Болградського району (колишнього Тарутинського району) Одеської області.

22.08.2015 року, приблизно в 00-20 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи магазині-барі «Теремок», розташованому по вулиці Центральної, 55 у селі Калачівка Болградського району Одеської області дізнався від присутніх, що неповнолітній ОСОБА_7 може перебувати на території вівчарні, розташованої на відстані 500 м в південно-західному напрямку від зазначеного села.

У ту же ніч, приблизно в 00-40 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , керуючи зазначеним велосипедом прибув до вівчарні, розташованої на відстані 500 м. в південно-західному напрямку від села Калачівка Болградського району Одеської області де знайшов неповнолітнього ОСОБА_7 , якій відпочивав у приміщені тимчасової житлової споруди.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 з використанням своєї переваги у фізичної силі, примусів неповнолітнього ОСОБА_7 вийти з зазначеного приміщення тимчасової житлової споруди, та перебуваючи на прилеглої території, діючи з прямим умислом з метою помсти, бажаючи подавити волю останнього до надання спротиву, наніс ОСОБА_7 декілька ударів кулаками по обличчю та тілу.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи незаконно, у порушення положень ст.ст. 29, 33 Конституції України, яка гарантує що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість, та має свободу на пересування, з умислом спрямованим на незаконне позбавлення волі, проти власної волі неповнолітнього ОСОБА_7 , з мотивів помсти, з метою заподіяння йому фізичних страждань, з використанням своєї переваги у фізичної силі та погроз застосування невстановленої вогнепальної зброї, що мала зовнішні ознаки короткоствольної мисливської рушниці 16 калібру, які потерпілий ОСОБА_7 сприймав з врахуванням обставин як реальні, обмотав металевим ланцюгом (цепом) останнього за обидві руки за спиною, далі ланки ланцюга зафіксував між собою, другий край ланцюга прив`язав керма належного йому велосипеду, свідомо спричиняючи фізичні страждання потерпілому.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого неправомірного умислу, направленого на помсту ОСОБА_7 , повів останнього позбавленому волі, прикованим металевим ланцюгом (цепом) зі зведеними за спину руками до велосипеду, від вказаної вище вівчарні через вул. Центральну села Калачівка Болградського району Одеської області останнього до виноградного поля № 6 «Кабарне», розташованого приблизно на відстані 500 м в південно-східному напрямку від села Суховате Болградського району Одеської області, свідомо спричиняючи тривалий час (більш півтори години) фізичні страждання потерпілому у тому числі спричинив тілесні ушкодження у виді циркулярних полос тиску на зап`ястках обох рук з крововиливами, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого приблизно 02-00 години, зняв металевий ланцюг (цеп) з рук потерпілого.

22.08.2015 року приблизно о 02 годині 00 хвилин у ОСОБА_4 , знаходячись на вищевказаному виноградному полі № 6, «Кабарне», розташованому приблизно на відстані 500 м в південно-східному напрямку від села Суховате Болградського району Одеської області виник умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , з мотивів помсти за вчинення ним вищезазначених дій, які він вважав протиправними.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 декілька (не менш трьох) ударів кулаками по обличчю та тулубу, спричинив тілесні ушкодження у виді травматичної екстракції перших зубів на верхньої щелепі справа та зліва, першого зуба на нижній щелепі зліва, чим подавив волю останнього для надання спротиву та змусив його стати на коліна, спиною по відношенню до нього.

Після чого, діючи у умислом спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , з мотивів помсти, з вищезазначеної невстановленої вогнепальної зброї, що мала зовнішні ознаки короткоствольної мисливської рушниці 16 калібру, що була знаряджена дробовим патроном 16 калібру здійснив один постріл з близької дистанції у спину ОСОБА_7 , результаті чого заподіяв останньому ушкодження у виді рани на передній поверхні нижньої третини шиї, рани на спині зліва в проекції лівої лопатки, дві рани на спині зліва в проекції кута лівої лопатки, перелому тіла лівої лопатки, множинних багатооскольчатих переломів 1-3 лівих ребер, множинних ушкоджень пристінкової плеври, множинних ушкоджень плеври та тканини лівої легені, множинних ушкоджень серцевої сумки, двох ушкоджень стінки правого передсердя, які за ступенем тяжкості у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення, від яких настала смерть потерпілого ОСОБА_7 на місці події.

Досягнувши задуманого, ОСОБА_4 на вищезазначеному велосипеді залишив місце події. Далі, сховав у невстановленому місці вказану невстановлену вогнепальну зброю, що мала зовнішні ознаки короткоствольної мисливської рушниці 16 калібру, що була знаряджена дробовими патронами 16 калібру та продовжуючи рух на велосипеді, 22.08.2015 о 03 годин 28 хвилин, слідуючи через контрольний прикордонний пропускний пункт «Серпневе» залишив межі України.

29.10.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України.
Разом із тим, для вручення письмового повідомлення про підозру, ОСОБА_4 викликався органом досудового розслідування 3 (три) рази, шляхом направлення письмових повідомлень, однак на виклики слідчого не з`явився.

Так, ОСОБА_4 з 22.08.2015 року фактично переховується від працівників поліції, про що свідчать відомості про перетин державного кордону України, відповідно до яких громадянин Республіки Молдова ОСОБА_4 о 03:28 годині 22.08.2015 року перетнув державний кордон України в напрямку м. Бесарабяска Республіки Молдова, що підтверджується вилученим відеозаписом у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до інформаційного листа № 91-45595/15-21-Вих від 24.11.2021 року наданого Державною прикордонною службою України, відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування в межах з Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим, громадянином Республіки Молдова ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 24.11.2016 по 24.11.2021, в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», не виявлено.

З огляду на вище викладене, постановою слідчого 16.11.2021 року досудове розслідування зупинене, а підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, у зв`язку з його переховуванням від органу досудового розслідування.

Згідно свідчень свідків ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлено, що ОСОБА_4 з 2015 року в с. Суховате Болградського району Одеської області не з`являвся та на теперішній час нібито знаходиться в м. Бесарабяска Республіки Молдова.

Окрім цього, із заяви ОСОБА_4 щодо надання дозволу на імміграцію в Україну від 04.09.2012 року встановлено, що останній мешкає на території Республіки Молдова в АДРЕСА_3 .

23.11.2021 року ухвалою Болградського районного суду надано дозвіл про затримання підозрюваного ОСОБА_4 , терміном на 6 місяців, та 20.07.2022 року ухвалою Болградського районного суду вдруге надано дозвіл про затримання підозрюваного ОСОБА_4 , терміном на ще на 6 місяців, однак оголошення розшуку останнього на території України результатів не дало.

07.10.2022 року постановою слідчого на підставі ч. 1 ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук, оскільки останній перебуває за межами України, тому є достатні підстави вважати, що він умисно переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на викладене, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину ОСОБА_4 продовження ним злочинної діяльності, а також переховування від органу досудового розслідування є доцільним у застосуванні відносно нього саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор клопотання підтримав, вважає, що підозра оголошена ОСОБА_4 є обґрунтованою, що підтверджується наразі вже зібраними доказами, та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Стверджував, що тривалий час встановити місце знаходження цієї особи не представляється можливим, та ОСОБА_4 перебуває у міжнародному розшуку, а тому є всі підстави обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи прокурора, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчим суддею встановлено, що відділенням № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000373 від 23.08.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України.
Постановою прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області від 16.02.2021 року ОСОБА_14 визначено відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області органом, який буде здійснювати подальше досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000373 від 23.08.2015 року.
29.10.2021 року винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000373 від 23.08.2015 з матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000451 від 29.10.2021, під єдиним реєстраційним номером 0000373.
29.10.2021 року ОСОБА_4 винесено повідомлення про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України.
16.11.2021 року досудове розслідування кримінального провадження № 0000373 від 23.08.2015 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, зупинене.
У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України, один з яких є особливо тяжким злочином за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Відповідно до інформаційного листа № 91-45595/15-21-Вих від 24.11.2021 року наданого Державною прикордонною службою України, відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування в межах з Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим, громадянином Республіки Молдова ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 24.11.2016 по 24.11.2021, в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», не виявлено.

З огляду на вище викладене, постановою слідчого 16.11.2021 року досудове розслідування зупинене, а підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, у зв`язку з його переховуванням від органу досудового розслідування.

Згідно свідчень свідків ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлено, що ОСОБА_4 з 2015 року в с. Суховате Болградського району Одеської області не з`являвся та на теперішній час нібито знаходиться в м. Бесарабяска Республіки Молдова.

Окрім цього, із заяви ОСОБА_4 щодо надання дозволу на імміграцію в Україну від 04.09.2012 року встановлено, що останній мешкає на території АДРЕСА_3 .

23.11.2021 року ухвалою Болградського районного суду надано дозвіл про затримання підозрюваного ОСОБА_4 , терміном на 6 місяців, та 20.07.2022 року ухвалою Болградського районного суду вдруге надано дозвіл про затримання підозрюваного ОСОБА_4 , терміном на ще на 6 місяців, однак оголошення розшуку останнього на території України результатів не дало.

07.10.2022 року постановою слідчого на підставі ч. 1 ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук, оскільки останній перебуває за межами України, тому є достатні підстави вважати, що він умисно переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, на час звернення слідчого з цим клопотанням, місце знаходження ОСОБА_4 не відомо.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраним на даний час матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000373 від 23.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України на вимогу ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, що передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, що також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини (К.-F. Проти Німеччини, від 27.11.1997 року, параграф 57).
З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.
Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 названих кримінальних злочинів, перебування його у міжнародному розшуку та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий суддя керується положеннями ст. 178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, та усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, або довічне позбавлення волі, спонукало сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином.
- фактичне переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 будучи достеменно обізнаним про наявність кримінального провадження відносно нього ухилився від явки до органу досудового розслідування та на разі перебуває у міжнародному розшуку.
Так, згідно ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.
У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено постановою слідчого Відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 07.10.2022 року, якою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у міжнародний розшук.
Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 КПК України та ч. 6 ст. 193 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що до клопотання слідчого були надані належні та допустимі докази оголошення ОСОБА_4 в міжнародний розшук.
Обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч.2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.
Крім цього, неприйнятними для екстрадиції процесуальним рішенням є ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, що за своєю природою не є рішенням про обрання або застосування запобіжного заходу, відповідно до вищевказаних нормативних актів, які мають вищу юридичну силу ніж чинне кримінально процесуальне законодавство.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК України), який набрав чинності 20.11.2012 року та яким визначено порядок кримінального провадження на території України.
Окрім того, зазначений КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міжнародного) має бути винесена окрема постанова слідчого або прокурора (ст.281 КПК України). Фактично дата винесення слідчим, прокурором постанови про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук і є початком перебування особи в міжнародному розшуку.
Крім того, слідчий суддя перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинити інший злочин, встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення.
Так, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України, та який оголошений у міжнародний розшук, а тому з урахуванням ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, ч. 6 ст. 193 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Слід відмітити, що відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України, після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Перелік слідчих (розшукових) дій встановлено главою 20 КПК України.
На думку слідчого судді, обґрунтованими є доводи прокурора, що обрання запобіжних заходів відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, а не до слідчих (розшукових) дій, а тому зупинення досудового розслідування, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 280 КПК України, не перешкоджає зверненню з клопотанням про обрання запобіжного заходу.
Крім того, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України спрямоване на забезпечення подальшого міжнародного розшуку підозрюваного, тобто встановлення його місцезнаходження, а тому у відповідності до вимог ч. 5 ст. 280 КПК України може здійснюватися й після зупинення досудового розслідування.
При судовому розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Надані із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матеріали доводять наявність правових підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, враховуючи наявність належних і достатніх доказів про перебування обвинуваченого у міжнародному розшуку, а також наявність обґрунтованої підозри та актуальних ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.
З огляду на обставини викладені вище, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України, що має наслідком загибель людини, з урахуванням положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Положеннями ч.6 ст. 193 КПК України визначено єдиний випадок, коли можливо обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної особи у її відсутність.
Вказаною нормою не визначено строк дії ухвали та строк, на який суд має обрати запобіжний захід такій особі, лише врегульовано вимоги щодо доставки затриманої особи на підставі такої ухвали до суду.
А відтак слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення строку дії запобіжного заходу відносно особи, яка перебуває у розшуку.
Разом з цим, ВС дійшов висновку, що чіткого розмежування між поняттями «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу», яке би мало різні процесуальні наслідки, кримінальний процесуальний закон не містить (постанова від 13.12.2018 у справі№ 483/1186/16-к). ВС зазначив, що, виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 184, 196 КПК України терміни «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу» використовуються як синонімічні (тотожні за своїм правовим значенням).
З огляду на зазначене, слідчий суддя звертає увагу, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є тотожним поняттю застосування такого, тому після затримання ОСОБА_4 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде повторно розглядатися судом у встановленому законом порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого відділення № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000373 від 23.08.2015 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , якій підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Амбарове Миколївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 1 ст. 115 КК України, оголошеного у міжнародний розшук - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до слідчого судді для розгляду питання за участю ОСОБА_4 про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1