Справа №: 398/1761/22
провадження №: 1-кп/398/200/22
ВИРОК
Іменем України

08 липня 2022 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000584 від 13.05.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 13 травня 2022 року близько 17 години, в світлий час доби, керуючи автомобілем OPEL ASTRA реєстраційний номер НОМЕР_1 прибув та проспект Соборний міста Олександрія Кіровоградської області, а саме до приміщення магазину «VARTO», де здійснив зупинку на тротуарі на території житлової зони поблизу приміщення магазину № 11. В подальшому ОСОБА_5 , ігноруючи вимоги п.п. 1.5 та 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;) проявив власну необережність та недбалість, нехтуючи елементарними вимогами щодо убезпечення безпеки дорожнього руху, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, грубо порушуючи вимоги п.п. 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України (п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій винен переконатись, що це буде безпечним і не створювати перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.10.9 Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою інших осіб) почав здійснювати рух заднім ходом з метою виїзду на проїзну частину проспекту Соборний міста Олександрія Кіровоградської області.

В результаті невиконання водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України, в житловій зоні, на тротуарі проспекту Соборний 11, поблизу приміщення магазину «VARTO» міста Олександрія Кіровоградської області, допустив наїзд заднім ходом на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий в цей час здійснював рух безпосередньо неподалік задньої частини автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №79 від 01.06.2022, отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому лівої великогомілкової кістки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликаюче тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі. Фактичні обставини справи не оспорював, зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Пояснив, що 13 травня 2022 року, близько 17 години, він на автомобілі OPEL ASTRA реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхав до магазину «VARTO» на проспекті Соборний міста Олександрія Кіровоградської області, де здійснив зупинку на тротуарі на території житлової зони. Там він забрав знайомих та почав рух назад. При цьому він подивився в дзеркала заднього виду, переконавшись, що позаду нікого не має. Проїхавши заднім рухом приблизно півтора метру зі швидкістю не більше 5-6 км/год він почув удар. Коли вийшов з машини, побачив чоловіка позаду свого автомобіля. Після цього він допоміг потерпілому встати та посадив його до свого автомобіля. Потерпілий подзвонив родичам, які викликали поліцію та швидку. Швидка забрала потерпілого до лікарні, а працівники поліції стали проводити слідчі дії. У скоєному щиро кається. Також зазначив, що він приходив до потерпілого до лікарні, просив вибачення, пропонував якість гроші, проте потерпілий сказав, що усі питання щодо відшкодування шкоди він буде вирішувати в судовому порядку. Цивільний позов прокурора визнає в повному обсязі. Просив суворо його не карати, зазначив, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, живе за рахунок випадкових заробітків.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. За повідомленням його представника, потерпілий обізнаний про час та місце судового засідання, проте з`явитися не може за станом здоров`я, просив провести судовий розгляд без його участі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, враховуючи добровільне визнання обвинуваченим своєї вини та оцінивши досліджені судом докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи відношення обвинуваченого до скоєного, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті кримінального законуз позбавленням права керування транспортним засобом, без ізоляції останнього від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним та достатнім для досягнення мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Прокурором у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради, заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на користь лікарні витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 19709,03 грн.

Вирішуючи зазначений позов суд виходить із того, що у відповідності з ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

В силу положень ч. 3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави, а також у випадках, встановлених законом, пред`являється прокурором.

Крім того, відповідно до частин 2 та 7 статті 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надається прокурору, який бере в ньому участь. Повноваження прокурорів здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Враховуючи викладене, цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки визнаний обвинуваченим та є доведеним матеріалами справи.

Потерпілим цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час судового розгляду не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради та Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради, до ОСОБА_5 про відшкодування збитків, завданих злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Комунального підприємтсва «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради витрати, понесені лікувальним закладом на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 у розмірі 19709 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дев`ять) гривень 03 коп. (, АТ «КБ «ПриватБанк», UA5104504).

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні №0000584 в розмірі 4427 (чотири тисячі чотириста двадцять сім) гривень 70 копійок.

Речові докази:

- автомобіль OPEL ASTRA реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 - залишити останній за належністю;

- шість аркушів копій медичної картки стаціонарного хворого №2823 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000584 від 13 травня 2022 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1