Справа № 466/9188/19
Провадження № 1-кп/466/120/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

справа 466/9188/19,1- кп/466/120/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0003441 від 07.10.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, громадянина України, українця, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше судимого, останній раз вироком Личаківського районного суду міста Львова від 23 квітня 2021 року за ч.2 ст.185,71 КК України до 1(одного) року 1(одного) місяця обмеження волі у кримінально-виконавчій установі, який відбував покарання у ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» з 22 червня 2021 року по 09 листопада 2021 року, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15-ч.2 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 06 жовтня 2019 року близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи по вул. Яцкова у м. Львові біля будинку № 20-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з фасаду будинку АДРЕСА_2 таємно викрав 5(п`ять) комплектів повітропроводів та кабелів електричних систем кондиціонування і вентиляції, які згідно висновку експерта № 9/783 від 30.10.2019 вартістю 1140 грн.67коп., які належать ТзОВ «Фінансова група «Стандарт», проте злочин не було закінчено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий працівниками поліції та не мав можливості розпорядитись викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15-ч.2 ст. 185 КК України, та пояснив, що раніше судимий за вироком Личаківського районного суду міста Львова від 23 квітня 2021 року за ч.2 ст.185,71 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі та відбував покарання у ДУ «Городоцький виправний центр № 131». Повторно, вчинив злочин 06 жовтня 2019 року, а саме, у вечірній час викрав з фасаду будинку АДРЕСА_2 декілька комплектів повітропроводів та кабелів електричних систем кондиціонування і вентиляції. Цивільний позов ТзОВ «Фінансова група «Стандарт» про стягнення коштів визнає частково в розмірі 1140 грн.67 коп. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

В судове засідання представник потерпілого ТзОВ «Фінансова група «Стандарт» ОСОБА_5 скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, цивільний позов підтримує повністю (а.с.168).

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи покази обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена та його дії слід вірно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи ОСОБА_4 міру покарання, у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого є неможливим без призначення йому покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочин у виді обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у виді обмеження волі у кримінально-виконавчій установі.

При обранні покарання врахувати те, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений вироком Личаківського районного суду м.Львова від 23 квітня 2021 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі та для виконання зазначеного вироку поступив до ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» 22.06.2021 та відбував покарання до 09.11.2021.

Отже, слід зарахувати ОСОБА_4 до строку відбуття покарання у ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» у виді обмеження волі, за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23.04.2021 року, строк з 22.06.2021 по 09.11.2021.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 17.09.2021 засуджений прибув 10.11.2021 до ДУ «Львівська установа виконання покарань(№19)» та де утримувався під вартою. Відтак, згідно ч.1 пп.1»б» ст.72 КК України та ч.2 ст.85 Кримінально-виконавчого кодексу України слід зарахувати ОСОБА_4 строк тримання під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі , а саме з 10.11.2021 по 12.04.2022.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Стандарт» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Стандарт» кошти в розмірі 1140 грн.67 коп.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Речові докази - фрагменти повітропроводів та кабелів електричних систем кондиціонування, які з`єднанні у 5(п`яти) жмутах разом з первинними упакуваннями, які запаковані в полімерний пакет чорного кольору, що ущільнений індикаторною номерною полімерною пломбою типу Аkulа МЗ № 7612409, вилучені в ході огляду місця події від 08.10.2019 та які знаходяться в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП-повернути представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Стандарт».

На користь держави стягнути витрати за проведення експертизи з ОСОБА_4 за проведення експертизи в розмірі 1570 грн.10 коп.

Керуючись ст. ст. ч.3 ст.349, 370,371, 373, 374,376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року 3( трьох) місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме - 1 (один) рік 3(три) місяці обмеження волі у кримінально-виконавчій установі .

Зарахувати ОСОБА_4 до строку відбуття покарання у ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» у виді обмеження волі, за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23.04.2021 року, строк з 22.06.2021 по 09.11.2021 та згідно ч.1 пп.1»б» ст.72 КК України, ч.2 ст.85 КВК України також зарахувати строк тримання під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі , а саме з 10.11.2021 по 12.04.2022.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Звільнити ОСОБА_4 з Львівської установи виконання покарань (№19) по відбуттю терміну покарання до вступу вироку у законну силу.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Стандарт» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково. Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Стандарт» кошти в розмірі 1140 грн.67 коп.

На користь держави стягнути витрати за проведення експертизи з засудженого ОСОБА_4 за проведення експертизи в розмірі 1570 грн.10 коп.

Речові докази - фрагменти повітропроводів та кабелів електричних систем кондиціонування, які з`єднанні у 5(п`яти) жмутах разом з первинними упакуваннями, які запаковані в полімерний пакет чорного кольору, що ущільнений індикаторною номерною полімерною пломбою типу Аkulа МЗ № 7612409, вилучені в ході огляду місця події від 08.10.2019 та які знаходяться в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП - повернути представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Стандарт».

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1