Справа № 309/4249/22
Провадження № 1-кс/309/605/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника користувача майна ОСОБА_3 , вивчивши клопотання начальника СД Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000247 від 25.09.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник СД Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000247 від 25.09.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

У клопотанні зазначено, що 25.09.2022 близько 13:20 год., на території автовокзалу в м.Хуст знаходився підозрілий автомобіль марки «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який почав утікати, та викинув з кишені поліетиленовий згорток. В ході ОМП СОГ було вилучено даний згорток, у якому була наявна речовина темно-зеленого кольору, ззовні схожа на наркотичну. Відповідно до цього, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

25.09.2022 працівниками поліції було проведено огляд місця події в ході якого вилучено автомобіль марки «БМВ 528», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував громадянин ОСОБА_6 . Даний автомобіль поміщено на арешт майданчик Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Враховуючи те, що автомобіль марки «БМВ 528», д.н.з. НОМЕР_1 , має відношення до даного провадження, був вилучений під час огляду місця події, відноситься до тимчасово вилученого майна, з метою позбавлення можливості розпоряджатися, використовувати, відчужувати, приховати, знищити, та для проведення ряду експертиз, через що необхідно накласти на нього арешт.

В судове засідання начальник СД Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 просив у задоволенні клопотання відмовити. Ствердив, що даний автомобіль не має жодного відношення до даного кримінального провадження. У ході огляду автомобіля з нього нічого не вилучалося. Згорток, у якому була наявна речовина темно-зеленого кольору, вилучено десь за 50 м від автомобіля. У проведенні якихось слідчих дій з автомобілем немає необхідності.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації ; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.

У випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що дізнавачем та прокурором при внесенні клопотання, належним чином не обґрунтовано підстави для накладення арешту на вказаний автомобіль.

Зокрема органом досудового розслідування у кримінальному провадженні будь-хто із фізичних осіб не визнавався підозрюваним, обвинуваченим чи засуджувався й щодо цих осіб може бути застосовано покарання у виді спеціальної конфіскації.

Органом досудового розслідування (дізнавачем) також не надано будь-які дані про те, що у кримінальному провадженні щодо третіх осіб чи юридичних осіб, у випадках передбачених Кримінальним кодексом України, може бути застосована спеціальна конфіскація.

Крім того, органом досудового розслідування (дізнавачем) не надані будь-які дані про те, що у кримінальному провадженні із власника транспортного засобу чи користувача ним може бути стягнута неправомірна вигода. Відсутні у матеріалах судового провадження і дані про неосудних осіб, діями яких завдана матеріальна шкода, яку у подальшому необхідно буде відшкодовувати за рахунок арештованого майна.

Доводи клопотання про те, що автомобіль марки «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , має відношення до кримінального провадження та був вилучений під час огляду місця події, відноситься до тимчасово вилученого майна, а тому підлягає арешту з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та проведення ряду експертиз, слідчий суддя вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не підтвердженими відповідними процесуальними рішеннями, належним чином не вмотивованими.

У даному випадку відомості до ЄРДР внесено за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

У клопотанні дізнавачем належним чином не обґрунтовано, що автомобіль марки «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , має якесь відношення до даного кримінального правопорушення, виходячи з його кваліфікації, відповідає критеріям, які визначені в ст. 98 КПК України

При цьому, в матеріалах судового провадження відсутня постанова про визнання автомобіля марки «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , речовим доказом у кримінальному провадженні. Також слід звернути увагу на те, що згідно протоколу огляду місця події від 25.09.2022 під час огляду указаного автомобіля заборонених в обігу речей не виявлено.

Дослідивши доводи клопотання, слідчий суддя доходить висновку про те, що мета арешту майна не підтверджена, а подаючи клопотання, орган досудового розслідування не врахував положення ч. 1 ст. 170 КПК України, відповідно до якої фізична або юридична особа може бути позбавлена права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При оцінці доводів клопотання слідчий суддя також зазначає, що у клопотанні не вказується на наявність даних у підтвердження ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення тимчасово вилученого майна.

Формальне посилання на ч. 2 ст. 168 та ч. 2 ст. 170 КПК України, без належного вмотивування мети та підстав для арешту майна, суд вважає таким, що не призводить до висновку про його обґрунтованість та про необхідність його задоволення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 309 КК України, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна як арешт майна, і що дізнавачем та прокурором поза розумним сумнівом не доведено законності такого арешту.

Також на думку слідчого судді, органом досудового розслідування не доведено, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту транспортного засобу може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, або настанні інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням наведеного в накладенні арешту слід відмовити.

А отже клопотання дізнавача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173,175, 309 КПК України слідчий суддя ,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання начальника СД Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000247 від 25.09.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України про арешт тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 28 вересня 2022 р. о 13 год. 30 хв.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1