Дата документу 01.07.2022 Справа № 554/5250/22
У Х В А Л А

01 липня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000615 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козлівщина Котелевського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження № 0000615 від 14 вересня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд матеріалів кримінального провадження.

Крім того, заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що підозра останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Посилався на характер вчиненого злочинного діяння та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого. А також вважав, що наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим наголосив, що обрання більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобігання встановленим вище ризикам.

Обвинувачений та його захисник вважали за можливе призначити матеріали кримінального провадження до судового розгляду одноособово у відкритому судовому засіданні, зазначивши про відсутність клопотань в підготовчому провадженні.

Щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою захисник заперечував, зазначивши при цьому, що наявність ризиків встановлених ст. 177 КПК України прокурором не доведена, так само як і не доведені підстави для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Посилався на характеристику особи обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, одружений та має на утриманні неповнолітнього сина, що свідчить про наявність в нього міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим вважав, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена застосуванням більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, зазначив, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень сама по собі не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Кримінальне провадження підсудне Октябрському районному суду м. Полтави. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підстав для закриття провадження чи його зупинення відсутні. Відсутні також інші перешкоди для призначення судового розгляду.

Учасники судового розгляду вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, вимоги пунктів 3 та 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як слідує з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

Суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень ніким з учасників провадження не заперечується та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання прокурора, підтверджується вагомими доказами, на підставі оцінки сукупності яких, суд приходить до висновку, що підозра є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Оцінюючи наведені сторонами докази, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено «поза розумним сумнівом» наявності визначених ним ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурором не надано даних про те, що обвинувачений вчиняв дії щодо переховування від органу досудового розслідування чи суду, впливу на потерпілого та свідків в цьому кримінальному провадженні, а відтак, не обґрунтовано, чому за таких обставин неможливо досягти мети запобіжного заходу не лише шляхом обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 суд також враховує характеристику особи обвинуваченого, який притягується до кримінальної відповідальності вперше, одружений та має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про наявність в нього міцних соціальних зв`язків, має постійне місце проживання та характеризується виключно позитивно.

Кримінальним процесуальним законом установлено презумпцію застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо не доведено, що він не є достатнім для досягнення мети запобіжного заходу. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид запобіжного заходу є недостатнім покладається на сторону обвинувачення. При цьому законодавцем підкреслюється, що застосування запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Сама тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень та публічний інтерес до цієї справи не можуть виправдовувати його тривале ув`язнення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, яка є джерелом права в України, зокрема, у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачення не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою. Крім того, в рішення ЄСПЛ «Клішин проти України» у справі № 30671/04 від 23 лютого 2012 року вказано, що підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

Таким чином, дослідивши клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про те, що його зміст не містить обґрунтованих доказів необхідності обрання найсуворішого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а лише містить сам факт наявності таких ризиків, а також обставину щодо недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора та вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вважаючи, що саме такий запобіжний захід запезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Крім того, суд вважає за необхідне призначити матеріали кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд матеріалів кримінального провадження № 0000615 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України,в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави одноособово у відкритому судовому засіданні 29 липня 2022 року о 09 год 00 хв.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - відмовити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих та свідків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 годині 01 липня 2022 року.

Суддя ОСОБА_6