Справа № 184/1009/21
Провадження № 1-кп/0182/687/2022
У Х В А Л А
Іменем України
09.08.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2021 року за №0000035 за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 115 КК України,
з участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2021 року за №0000035 за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 серпня 2022 року.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою на строк судового розгляду, але не більше двох місяців. При цьому прокурор посилався на те, що у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків не має., з родиною він не проживав, з матір`ю стосунків не підтримує. Обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив особливо тяжкий умисний злочин, який потяг за собою загибель жінки, яка була його співмешканкою. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховані раніше судом при обранні а потім і при продовженні строку тримання під вартою не зменшилися, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки вчинив особливо тяжкий злочин і у разі доведеності його вини, йому може бути призначено покарання на строк до 15 років позбавлення волі. Крім того, він може продовжити вчиняти інші злочини, враховуючи те, що ним раніше було вчинено інше кримінальне правопорушення пов`язане із спричиненням тілесних ушкоджень своїй колишній дружині.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 просили обрати домашній арешт за місцем реєстрації обвинуваченого. Ризики на які посилається прокурор взагалі не доведені. До того ж, обвинувачений підтримує стосунки з колишньою дружиною, спілкується з неповнолітньою донькою, а його мати, яка вже допитана судом, як свідок, працює і готова забезпечити обвинуваченого усім необхідним. А з урахуванням воєнного стану в країні, дії комендантської години, він не зможе ухилятися від явки до суду.

Заслухавши доводи прокурора, заслухавши доводи обвинуваченого і його захисника, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора на даній стадії судового розгляду підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким, що потяг смерть жінки, з якою він спільно проживав. Суд, приймає до уваги відомі обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, мотив його вчинення і обставини, які обвинувачений повною мірою не визнає. Враховує репутацію обвинуваченого, який вчинив злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з застосуванням насилля стосовно жінки, з якою спільно проживав, за місцем мешкання останньої. Обвинувачений не працевлаштований офіційно та не має власних засобів для існування. Допитана в судовому засіданні, колишня дружина обвинуваченого ОСОБА_7 повідомила, що обвинувачений періодично зловживав алкоголем і застосував стосовно неї фізичне насильство, що стало причиною припинення їх шлюбу і вона тривалий час проживає окремо з донькою.
Крім того, у разі доведеності вини, обвинуваченому ОСОБА_3 може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що є свідомим для нього і з урахуванням військового стану в країні, може спонукати його до переховування від суду в подальшому. На утриманні обвинуваченого ніхто не перебуває, він не є особою з інвалідністю і за станом здоров`я може утримуватися під вартою. Його мати, яка допитана як свідок у кримінальному провадженні, повідомила, що вона проживає окремо, є пенсіонеркою і вимушена працювати, щоб утримувати себе. Крім того, прокурором доведено, що саме мати обвинуваченого неодноразово зверталася до поліції з заявою про вчинення протиправних дій ОСОБА_8 стосовно неї, зокрема дій, які були кваліфіковані як домашнє насилля. Таким чином обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоціальним, оскільки обвинувачений не зможе самостійно себе утримувати, дотримуватися процесуальних обмежень, покладених на нього як на обвинуваченого.
З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який - у вигляді домашнього арешту.
Разом з тим, враховуючи практику ЄСПЛ, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є можливим, як альтернативний запобіжний захід, визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , розмір застави, перспектива втрати якої, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Використовуючи свої повноваження, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його тяжкості майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та наявних ризиків. Тому, застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. У разі внесення застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , на нього необхідно покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 331 ч.3 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, тобто до 09 жовтня 2022 року.
Визначити для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у сумі кратній 300 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744300 ( сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУВП 4 і вручити обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суддя: ОСОБА_1