Провадження № 1-«кс»/522/5917/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 27.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ст. 436, ч. 2 ст. 114-2 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, в провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000272, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ст. 436, ч. 2 ст. 114-2 КК України

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Під проведення досудового слідства за вказаним кримінальним провадженням працівниками ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області отримана інформація про те, що в умовах російського вторгнення в Україну та введення російською федерацією війни проти України забороненими міжнародним законодавством способами та засобами, громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 створила сторінку в соціальній мережі «Вконтакті», під назвою облікового запису « ОСОБА_4 » ( НОМЕР_1 ).

При цьому остання в період з лютого 2022 по теперішній час, на зазначеній сторінці здійснює розміщення та розповсюдження фото та відеоматеріалів, текстових публікацій, які містять заклики до вчинення умисних дій з метою зміни меж державного кордону України та повалення чинної влади у неконституційний спосіб, а також виправдовують та визнають правомірною збройну агресію російської федерації проти України.

З метою перевірки вказаних відомостей та з причин виникнення невідкладного випадку 29.09.2022 року працівниками Управління СБ України в Одеській області на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України був проведений обшук літнього будинку АДРЕСА_1 , де тимчасово мешкала громадянка ОСОБА_3 .

Під час проведення зазначеної слідчої дії, отримана раніше інформація знайшла своє підтвердження та громадянка ОСОБА_3 підтвердила факт реєстрації у додатку «Вконтакті» та факт розповсюдження публікацій, що глорифікують діяльність представників російської федерації.

Зазначені незаконні дії ОСОБА_3 , виправдовує любов`ю до Росії, народженням у часи існування СССР.

При цьому ОСОБА_5 , вхід до мережі Інтернет з метою розміщення публікацій здійснювала за допомогою належного їй мобільного телефону моделі «Samsung Galaxy J6» імеі1: НОМЕР_2 та імеі 2: НОМЕР_3 з сім картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , якій остання під час проведення обшуку добровільна видала та який був вилучений. Більше під час проведення вказаної дії нічого не вилучалось.

Таким чином вищевказаний мобільний телефон містить інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо він використовувався причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення.

Зазначений телефон має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також може бути використаний як докази у кримінальному провадженні.

Прокурор до суду не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, яке підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, можна дійти висновку, що вказані речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на вилучені речі та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та проведення з ними в подальшому відповідних експертних досліджень.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, суд вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон моделі «Samsung Galaxy J6» імеі1: НОМЕР_2 та імеі 2: НОМЕР_3 з сім картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , належний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучений 29.09.2022 під час проведення обшуку за місцем проживання останньої, за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: