Справа № 694/1106/22 Провадження №1-кп/694/144/22
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
03.08.2022 року м.Звенигородка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.РадчихаКатеринопільського району Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України, раніше не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченогоч. 1 ст. 190 КК України,
ОСОБА_4 10 травня 2022 року, в обідню пору доби, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено,перебуваючи неподалік буд. АДРЕСА_2 , маючи протиправний намір на заволодіння грошовими коштами своєї знайомої ОСОБА_5 , запропонував останній придбати у нього пальне за зниженою вартістю, впевнивши її, що через декілька днів після оплати віддасть пальне, внаслідок чого ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 , як своєму знайомому, будучи впевненою у сумлінності його дій, добровільно передала грошові кошти в розмірі 800 гривень ОСОБА_4 , який достовірно знаючи, що не виконає висловлені зобов`язання та не ОСОБА_6 пального, умисно, шляхом зловживання довірою, взяв грошові кошти в розмірі 800 грн., розпорядившись в подальшому ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
ОбвинуваченийОСОБА_4 у судовому засіданнібеззаперечно визнав себе винним у скоєні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, щиро розкаявся, пояснив суду про обставини вчинених ним кримінального проступку, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, зазначивши, що дійсно він 10.05 отримав кошти в сумі 800 гривень у ОСОБА_5 для нібито купівлі пального, однак ні коштів ні пального він не віддав останній.
Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним кримінального проступку, розуміючи яка міра покарання загрожує, показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, а саме про обставини вчинення кримінального проступку, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються речових доказів та особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого прокурором обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України, якзаволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Вину обвинуваченогоОСОБА_4 в скоєнні кримінального проступку, передбаченогоч. 1 ст. 190 КК Українисуд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покаранняОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбаченою ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває згідно довідки №172 від 20.06.2022 року,також як вбачається з повідомлення №150 від 20.06.2022 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєння кримінальногоправопорушення, яке, є кримінальним проступком, наслідки вчиненого кримінального проступку, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєногокримінального проступку, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді громадських робіт.
Санкцією вказаної статті передбачено покарання у виді, в тому числі, штрафу, та виправних робіт, однак суд вважає неможливим призначити ОСОБА_4 один із видів даних покарань, оскільки останній ніде не працює, а також матеріали кримінального провадження, долучені до обвинувального акту, не містять відомостей про законні джерела доходів у останнього.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у межах санкції інкримінованої статті у виді обмеження волі із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_4 з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Речові докази -копії скріншоті в з мобільного телефону потерпілої ОСОБА_5 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити там зберігати.
Речовий доказ - каністру жовтого кольору, об`ємом 20 літрів, яказнаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати їй повернутою.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно

Виготовлено з АСДС

пом.суддя_________________І. ОСОБА_8