Справа № 495/1849/22
№ провадження 1-кс/495/658/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , яке було подано в рамках кримінального провадження №0000409, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Руськоіванівка, Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
08.04.2022 року до слідчого судді звернувся слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській ОСОБА_7 з клопотанням, погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .
1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
06 квітня 2022 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, у ОСОБА_9 , який перебував разом з ОСОБА_4 біля приватного будинку АДРЕСА_1 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, через незачинену хвіртку, проник на територію вищевказаного приватного домоволодіння.
Далі, знаходячись на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_4 шляхом пошкодження металевого навісного замку, проник до приміщення будинку, де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки, в умовах воєнного стану на території України, з корисливих мотивів та мети, умисно, бажаючи завдати матеріальної шкоди, перебуваючи в приміщенні будинку намагався викрасти грошові кошти у сумі 3000 (три тисячі) гривень, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий потерпілою та власником будинку ОСОБА_11 .
Таким чином, 07.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 відповідно до статті 12 КК України, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі.
Характер та обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину свідчать про наявність реального ризику, що за умови застосування менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме можливість та незаконно впливатиме на потерпілих, схиляючи їх до викривлення показів.
Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлене необхідністю запобіганню настанню ризику, передбаченого пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України, який може полягати у вчиненні ним перешкод кримінальному провадженню. Така міра запобіжного заходу забезпечить попередження його протиправної поведінки, усуне можливість підозрюваного ухилитися від слідства та суду, перешкоджати виявленню, збиранню чи зберіганню доказів, зможе запобігти і подолати негативні обставини, що можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його ефективності.
Застосування інших запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 не здатне у повному обсязі унеможливити настання ризиків, зможе надати підозрюваному змогу негативно впливати на розслідування кримінального провадження, а тому неспівмірне з наявними у ньому ризиками.
На підставі наведеного вище, приймаючи до уваги обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 та 5 частини 1 статті 177 КПК України та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив клопотання задовольнити.
2 Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зазначили що ризики, наведені органом досудового розслідування є недоведеними.
3 - Мотивація суду.
Білгород-Дністровським міськрайонним судом розглядається клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_7 , яке було подано в рамках кримінального провадження № 0000409 від 06.04.2022 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України щодо замаху на таємне викрадення майна (крадіжки), вчиненої у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Указом Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_12 від 14.03.2022 №133/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.03.2022 строком на 30 діб.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному КПК України.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
В рамках кримінального провадження №0000409 на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів 06.04.2022 о 20 годині 20 хвилин відповідно до положень ст.208 КПК України ОСОБА_4 , як особу, на яку безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, вказував як на таку, яка щойно вчинила злочин було затримано.
07.04.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Руськоіванівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
Обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме: протокол огляду місця події від 06.04.2022; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 від 07.04.2022; заявою про добровільну видачу майна від ОСОБА_14 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 06.03.2022; характеристикою Старокозацької сільської ради за №354 від 07.04.2022.
Підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_13 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, потерплу; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України).
Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Отже, на підставі наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину та надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_13 дій, що кваліфікуються за ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає, що існують підстави вважати, що ОСОБА_13 може:
- переховуватись від органів досудового розслідування, суду, підозрюється у замаху на скоєння тяжкого злочину, а отже є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування;

- незаконно впливати на потерпілу, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки зазначені особи допитані лише на підставі досудового розслідування;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як на теперішній досудове розслідування не завершено, а тому, перебуваючи на свободі підозрюваний матиме можливість ухилення від слідства з метою перешкоджання встановленню органом досудового розслідування всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення тощо;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, як вбачається з наданої Старокозацькою сільською радою характеристики за вих. №354 від 07.04.2022 ОСОБА_4 не працює, за період проживання зарекомендував себе негативно, зловживає спиртними напоями, неодноразово ображав матір, бив її, має скарги від жителів стосовно вчинення ним хуліганських дій, притягувався до адміністративної відповідальності.

Адвокатом підозрюваного у судовому засіданні було зазначено, що ОСОБА_13 свою вину визнав, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Досліджуючи зазначені ризики слідчий суддя, ґрунтуючись на положеннях ст.8 КПК України, зазначає, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58). На підтвердження вказаного ризику слідчим зазначено, що ОСОБА_4 не одружений, дітей на утриманні не має.
Загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України»
(Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.
Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим у клопотанні зазначається, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу ОСОБА_4 не зможе запобігти зазначеним вище ризикам. Зокрема особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, оскільки не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання, а також те, що він перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, офіційно не працює, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені ризики того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, а отже доведена необхідність застосування щодо підозрюваним запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики є «достатніми» та «відповідними».
Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого з моменту затримання.
3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481 гривень.
Частиною четвертою ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження клопотання задовольнити та визначити розмір застави.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 04.06.2022 включно.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 вираховувати з моменту затримання, тобто з 06.04.2022 року.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 08.04.2022 складає 49 620,00 (сорок дев`ять тисячі шістсот двадцять) гривень.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до кабінету слідчого або прокурора за викликом;
- не відлучатися за межі Одеської області;
- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого проживання;
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за його викликом.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1