ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1936/22 Справа № 201/2056/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22 червня 2022 року було продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 серпня 2022 року.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому суд першої інстанції зробив висновок, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 22 год до 06 год, із покладенням процесуальних обовязків, за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що обвинувачений утримується у неналежних умовах, що вказує на ознаки катування.

Вказує, що 02.12.2021 року Європейським судом було ухвалено рішення, згідно з якого було констатовано порушення статей 3 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у звязку з неналежними умовами тримання ОСОБА_7 під вартою.

Захисник зазначає, що прокурором 22 червня 2022 року було заявлено усне клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також прокурором не доведено та не надано доказів, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Від обвинуваченого ОСОБА_7 не надходило клопотань про проведення судового засідання за його участю, захисник ОСОБА_6 був повідомлений про дату та час час розгляду справи, проте у судове засідання не зявився, тому апеляційна скарга розглянута без їх участі, з урахуванням положень ч. 4 ст. 422-1 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень,обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочином, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, може скоїти інше кримінальне правопорушення, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо відсутності ризику переховування обвинуваченого, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що посилання прокурора на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки потерпілі та свідки сторони обвинувачення вже допитані безпосередньо судом, а тому цей ризик втратив свою актуальність.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , щодо неналежних умов тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки це не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 331 КК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тому колегія суддів не приймає доводи захисника, що прокурором було заявлено усне клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3