Дата документу 18.05.2022 Справа № 328/917/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/678/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №328/917/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 22 листопада 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дементівка Новодеревеньківського району Орловської області рф, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Токмак Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

19.11.2020 року приблизно об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_7 знаходячись з дозволу власника на території домоволодіння АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, пересвідчившись, що його дії залишаються непоміченими з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно повторно викрав бензопилу вартістю 2333,41 грн., яка належить ОСОБА_9 , чим спричинив йому майнову шкоду на зазначену суму.

В ніч на 13.03.2021 року більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись за запрошенням власника у приміщенні будинку АДРЕСА_5 , за місцем мешкання ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу таємно повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на загальну суму 3259 грн. 17 коп.

В ніч на 17.03.2021 року, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом відчинення металевої хвіртки, проник на повністю огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_5 , яку потерпілий ОСОБА_10 використовує як сховище для зберігання товарно-матеріальних цінностей. Де з-під капоту автомобілю ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_1 шляхом вільного доступу таємно повторно викрав автомобільний акумулятор вартістю 1258 грн. 60 коп., що належить ОСОБА_10 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В один з днів першої декади серпня 2020 року, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замку проник до будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 4340 грн.

05.04.2021 року в денний час, більш точного часу досудовим слідством не встановлено. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою та в групі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись за запрошенням власника на території домоволодіння АДРЕСА_7 , за місцем мешкання матері ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу таємно повторно викрали майно, яке належить ОСОБА_12 , чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2579 грн. 80 коп.

06.04.2021 року в денний час, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою та в групі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з неогородженої території домоволодіння АДРЕСА_8 , таємно повторно викрали майно, яке належить ОСОБА_12 , чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4427 грн. 40 коп.

ОСОБА_7 , маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, 10 грудня 2020 року о 13 годині прийшов до комісійного магазину «Second hand» по АДРЕСА_9 , де діючи умисно повторно достовірно знаючи, що наявна в нього купюра номіналом 500 грн. сувенірна та не є законним платіжним засобом, видаючи її за справжню, шляхом обману, використав її для придбання кросівок. Продавець ОСОБА_14 , сприйнявши вказану купюру за справжню, перебуваючи за касою вищевказаного магазину продала ОСОБА_7 кросівки білого кольору вартістю 300 грн., а решту коштів від купівлі надала ОСОБА_7 справжніми грошима в сумі 200 грн., чим ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на суму 500 грн.

В один з днів першої декади квітня 2021 року у вечірній час, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом витягнення віконної рами, проник до будинку АДРЕСА_10 , звідки таємно повторно викрав майно, що належать ОСОБА_16 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 790 грн.

Наступного дня в один з днів першої декади квітня 2021 року у вечірній час, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через віконний отвір проник до будинку АДРЕСА_10 , звідки таємно повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_16 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2130 грн.

05 березня 2021 року ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вікна, яке було закрите фанерою, проник всередину квартири АДРЕСА_11 , звідки таємно повторно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_17 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2213,66 грн.

07 квітня 2021 року ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через вікно, яке було закрите фанерою, проник всередину квартири АДРЕСА_11 , звідки таємно повторно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_17 , чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2956,68 грн.

29 квітня 2021 року приблизно о 22 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом відчинення металевої хвіртки, проник на повністю огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_12 , яку потерпіла ОСОБА_18 використовує як сховище для зберігання товарно-матеріальних цінностей. Де таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_18 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на суму 1418,29 грн.

ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, 03 червня 2021 року о 13 годині прийшов до комісійного магазину «Богатирь» по АДРЕСА_12 , де діючи умисно повторно достовірно знаючи, що наявна в нього купюра номіналом 500 грн. сувенірна та не є законним платіжним засобом, видаючи її за справжню, шляхом обману використав її для придбання дитячих ходунків. Продавець ОСОБА_19 , сприйнявши вказану купюру за справжню, перебуваючи за касою вищевказаного магазину продала ОСОБА_7 дитячі ходунки вартістю 280 грн., а решту коштів від купівлі надала ОСОБА_7 справжніми грошима в сумі 220 гривень. Після чого, ОСОБА_7 отримавши від продавця ОСОБА_19 решту справжніх грошових коштів в сумі 220 грн., чим місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись отриманими грошовими коштами на свій власний розсуд, чим ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_20 майнову шкоду на суму 500 грн.

10 березня 2021 року приблизно о 08 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, шляхом виставлення віконного скла, проник всередину будинку АДРЕСА_13 , де з тумбочки в спальній кімнаті таємно повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_21 , чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1821,08 грн.

03 квітня 2021 року приблизно о 10 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_7 , шляхом вільного доступу таємно повторно демонтував, тим самим викрав вхідні двері вартістю 1181 грн. 52 коп., які належать ОСОБА_22 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вищевказану суму.

В один з днів третьої декади березня 2021 року в денний час, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з неогородженої території домоволодіння АДРЕСА_8 , шляхом вільного доступу таємно повторно демонтував за допомогою кутової-шліфувальної машинки металевий бак вартістю 4333 грн., що належить ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, через кілька днів, в один з днів третьої декади березня 2021 року в денний час, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з неогородженої території домоволодіння АДРЕСА_8 , шляхом вільного доступу, таємно повторно демонтував за допомогою кутової-шліфувальної машинки металеві гаражні ворота вартістю 3833 грн. 34 коп., що належать ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В один з днів другої декади березня 2021 року в денний час доби, більш точний час в ході слідства не встановлено, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_14 , вирішив почергово викрасити особисте майно, яке належить ОСОБА_22 . ОСОБА_8 усвідомлюючи, що не має можливості протиправно заволодіти всім майном одночасно, щоб його злочинні дії не були помічені, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав з приміщення вказаної квартири майно, яке належить ОСОБА_22 .

Далі, наступного дня, в один з днів другої декади березня 2021 року, в денний час доби, більш точний час в ході слідства не встановлено, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_14 , повторно таємно з корисливих мотивів викрав майно, яке належить ОСОБА_22 , чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 3750 грн. 02 коп.

08 червня 2021 року приблизно о 22 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом відчинення вхідних дверей підсобного приміщення, проник до житлового будинку АДРЕСА_10 , звідки таємно повторно викрав майно, яке належать ОСОБА_23 , чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 884 грн.

В один з днів третьої декади квітня 2021 року близько о 23 годині, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля будинку АДРЕСА_12 , шляхом вільного доступу таємно викрав 1 кришку чавунного каналізаційного люку. Після цього, ОСОБА_8 пішов до будинку АДРЕСА_15 , звідки шляхом вільного доступу таємно викрав 2 кришки чавунних каналізаційних люків, чим спричинив Токмацькій територіальній громаді в особі КП «Міськводоканал» ТМР майнову шкоду на загальну суму 2352 грн. 74 коп.

Крім того, 01.05.2021 року приблизно о 03 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження викруткою замків автомобілю ВАЗ 2103, д.н. НОМЕР_2 , що знаходився біля будинку АДРЕСА_16 , проник до вказаного автомобілю, звідки з багажного відділення таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_24 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 833 грн. 98 коп.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за епізодом від 19.11.2020 року, 13.03.2021 року за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за епізодом від 05.04.2021 року, 06.04.2021 року за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за епізодом від 17.03.2021 року за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище; за епізодом в один з днів першої декади квітня 2021 року, 05.03.2021 року, 07.04.2021 року за ч.3 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно; за епізодом від 29 квітня 2021 року за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно; за епізодами від 10.12.2020 року та 03.06.2021 року за ч.2 ст.190 КК, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.

Йому призначено покарання

- за ч.2 ст.185 КК у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 12.03.2021 року остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за епізодами від 03.04.2021 року, третьої декади березня 2021 року, друга декада березня 2021 року, третя декада квітня 2021 року за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за епізодом від 05.04.2021 року, 06.04.2021 року за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за епізодами від 10 березня 2021 року за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно; за епізодом від 01.05.2021 року, 08.06.2021 року за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Йому призначено покарання

- за ч.2 ст.185 КК у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжний захід, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, процесуальні витрати та речові докази.

Вирок щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржено.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок щодо ОСОБА_7 скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК (епізод крадіжки від 19.11.2020 року у ОСОБА_9 ) у виді 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК (епізоди крадіжок в серпні 2020 року у ОСОБА_11 та 05.03.2021 року у ОСОБА_17 ) у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК (епізод заволодіння майном ОСОБА_15 10.12.2020 року) у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 12.03.2021 року остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК (епізоди крадіжки у ОСОБА_9 13.03.2021 року та у ОСОБА_12 05.04.2021 року та 06.04.2021 року) у виді 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК (епізод заволодіння майном ОСОБА_20 03.06.2021 року) у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК (епізод крадіжки у ОСОБА_10 17.03.2021 року, два епізоди крадіжки у ОСОБА_16 у квітні 2021 року, епізод крадіжки у ОСОБА_17 07.04.2021 року та епізодом крадіжки у ОСОБА_18 29.04.2021 року) у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.71, 72 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 12.03.2021 року остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Свої вимоги прокурор мотивував тим, що ОСОБА_7 вчинив крадіжку майна ОСОБА_9 19.11.2020 року, заволодів майном ОСОБА_15 10.12.2020 року, вчинив крадіжку у ОСОБА_11 в серпні 2020 року та 05.03.2021 року крадіжку майна у ОСОБА_17 , тобто до постановлення вироку Токмацького районного суду Запорізької області від 12.03.2021 року, а тому суд при призначенні покарання обвинуваченому мав застосувати також і положення ч.4 ст.70 КК.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено правильно, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, який повністю підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; обвинувачених, які просили вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурором вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не оскаржується, колегія суддів вирок суду в цій частині не перевіряла і не переглядала.

Крім того, подія кримінальних правопорушень, доведеність винуватості ОСОБА_7 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Що стосується доводів прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони є слушними з огляду на таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 12.03.2021 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Кримінальні правопорушення у даній справі були вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 як до постановлення вироку Токмацького районного суду Запорізької області від 12.03.2021 року, так і після, але до повного відбуття покарання.

Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України N7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Відтак суд першої інстанції мав призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання як на підставі ч.4 ст.70 КК, так і на підставі ст.71 КК.

Проте суд наведеного не врахував та в порушення вимог кримінального закону визначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання лише за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК.

За наведених обставин вирок суду в частині призначеного покарання не відповідає вимогам кримінального закону, що має бути виправлено за результатами апеляційного розгляду.

При цьому колегія суддів не вбачає достатніх підстав для призначення обвинуваченому остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі, як того вимагав прокурор в апеляційній скарзі. При цьому колегія суддів виходить з того, що прокурор оскаржив вирок виключно з підстави неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. У скарзі прокурор не посилався на м`якість призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання та відповідно не зазначив та не мотивував в чому полягає незаконність призначеного покарання у визначеному судом першої інстанції розмірі. Також прокурор не обґрунтував, чому покарання у виді 5 років позбавлення волі буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , а 4 роки 6 місяців позбавлення волі ні. А тому колегія суддів вважає за можливе залишити остаточне покарання ОСОБА_7 у розмірі, визначеному судом першої інстанції, однак з призначенням його як на підставі ч.4 ст.70 КК, так і на підставі ст.71 КК. У зв`язку з цим за результатами апеляційного розгляду судовою колегією постановлено ухвалу, а не вирок.

На переконання колегії суддів, таке покарання відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, принципу індивідуалізації покарання та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. У зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів також відхиляє посилання захисника в запереченнях на апеляційну скаргу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 08.02.2021 року справа №390/235/19. При цьому колегія суддів виходить з того, що в даній постанові, яка має преюдиціальне значення, йде мова про порядок призначення покарання в разі вчинення винуватою особою декількох тотожних кримінальних правопорушень. Між тим, у даній справі обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні декількох різних за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 22 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 в цій справі в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України (епізод крадіжки від 19.11.2020 року у ОСОБА_9 ) у виді 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України (епізоди крадіжок в серпні 2020 року у ОСОБА_11 та 05.03.2021 року у ОСОБА_17 ) у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України (епізод заволодіння майном ОСОБА_15 10.12.2020 року) у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 12.03.2021 року призначити покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України (епізоди крадіжки у ОСОБА_9 13.03.2021 року та у ОСОБА_12 05.04.2021 року та 06.04.2021 року) у виді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК України (епізод заволодіння майном ОСОБА_20 03.06.2021 року) у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України (епізод крадіжки у ОСОБА_10 17.03.2021 року, два епізоди крадіжки у ОСОБА_16 у квітні 2021 року, епізод крадіжки у ОСОБА_17 07.04.2021 року та епізодом крадіжки у ОСОБА_18 29.04.2021 року) у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 12.03.2021 року остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а особами, які тримаються під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4