справа № 462/2922/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні №0000625 від 30.06.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, неодруженої, офіційно непрацевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 01.07.2020 Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 01.07.2020 ОСОБА_2 визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт. 04.01.2021 ОСОБА_2 з`явилась за викликом до Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, що за адресою м. Львів, вул.Городоцька, 126, де належним чином була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт і того ж дня їй винесено письмове попередження про наслідки за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт на підставі ч.2 ст.389 КК України. В цей же день ОСОБА_2 отримала направлення щодо необхідності прибути 05.01.2021 для відбування покарання до ЛКП «Сигнівка», що за адресою: м.Львів, вул. Симона Петлюри, 2а. Водночас, у період часу з 05.01.2021 по даний час ОСОБА_2 , маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, без поважних на те причин, не відпрацювала жодної години громадських робіт, які вона зобов`язана була відпрацювати у ЛКП «Сигнівка», що розташоване за адресою: м. Львів, вул.Симона Петлюри, 2а, тим самим ухилившись від відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_2 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, її дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення (проступку), які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, які відноситься до проступку, особу обвинуваченої, яка раніше судима, не працює, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, з серпня 2019 року перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченої, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді одного місяця арешту, що відповідатиме поняттю та меті покарання.

На думку суду, призначене судом покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст. 71, 72 КК України, суд вважає за необхідне частково приєднати невідбуте ОСОБА_2 покарання за вироком Залізничного райсуду м.Львова від 01 липня 2020 року у виді 100 годин громадських робіт, із розрахунку, що одному дню арешту відповідає 8 годин громадських робіт, так як вона вчинила кримінальний проступок в період відбування покарання, встановленого вироком Залізничного районного суду м. Львова від 01 липня 2020 року.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази в межах даного кримінального провадження відсутні.

Запобіжий захід обвинуваченій не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити їй покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного ОСОБА_2 даним вироком частково приєднати невідбуте нею покарання за попереднім вироком Залізничного районного суду міста Львова від 01 липня 2020 року у виді громадських робіт та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 1 (одного) місяця 5 (п"яти) днів арешту.

Строк відбуття покарання у виді арешту ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: