Єдиний унікальний номер 341/696/22
Номер провадження 1-кп/341/154/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2022 під № 0000064, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , безробітня, українка, громадянка України, одружена, з середньою освітою, з трьома неповнолітніми дітьми на утриманні, не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України.
встановив:
ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_5 в умовах воєнного стану за наступних установлених судом обставин.
16.05.2022 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 зайшла у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває в оренді приватного підприємця ОСОБА_5 . Перебуваючи у приміщенні вказаного торгового закладу та проходячи між стелажами із роздрібними товарами побутового вжитку, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшла до стелажа з кухонними товарами, де вз`яла набір кухонний сіліконовий, який складається з лопатки та пензлика, закупівельною вартістю 34 грн 90 коп. та, відійшовши декілька кроків, заховала його у свою сумку чорного кольору. Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, підійшла до полиці, на якій знаходились окуляри, звідки таємно викрала захисні окуляри жовтого кольору за закупівельною вартістю 69 грн 90 коп. та також заховала їх у свою сумку. Після цього ОСОБА_4 попрямувала до полиць із жіночою білизною, де вчинила крадіжку трьох жіночих топів різних кольорів, а саме: топ жіночий «LіneaStyle» кольоровий з мереживом, закупівельною вартістю 99 грн 90 коп.; топ жіночий «LіneaStyle» кольоровий з мереживом, закупівельною вартістю 129 грн 90 коп.; топ жіночий «LіneaStyle» кольоровий з мереживом, закупівельною вартістю 129 грн 90 коп. та із сусіднього стелажу таємно викрала зарядний пристрій закупівельною вартістю 129 грн 90 коп, які теж склала до своєї сумки.
З викраденим товаром ОСОБА_4 пройшла повз касу і, не здійснивши оплати за викрадений товар, вийшла з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та надалі розпорядилась ним на власний розсуд, чим заподіяла фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 594 грн 40 коп.
З огляду на викладене, суд визнає ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_5 в умовах воєнного стану.
Водночас розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 здійснювався у межах пред`явленого їй обвинувачення.
Оскільки обвинувачена у судовому засіданні вину визнала та надала суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів у цьому кримінальному провадженні, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченої, сумнівів у добровільності та правдивості позиції якої у суду немає, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої, стосуються речових доказів. Згода обвинуваченої щодо застосування положень частини 3 статті 349 КПК України зафіксована за допомогою технічного запису процесу судового засідання та письмовою розпискою особи.
Установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.
Показаннями допитаної у судовому засіданні обвинуваченої ОСОБА_4 , яка свою вину у вчиненому визнала, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно вчинила крадіжку вищевказаних речей із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялась. Шкодує, що так вчинила, зобов`язалась більше такого не робити. До вчиненого нею кримінального правопорушення ставиться негативно, готова до покарання, яке просить призначити прокурор. Зазначила, що зробила для себе належні висновки, у майбутньому більше не буде викрадати чуже майно. Також, надала суду оригінал фіскального чека від 23.06.2022 про оплату повної вартості викрадених речей на суму 594 грн 40 коп.
Письмовою заявою потерпілої ОСОБА_5 від 28.06.2022, у якій зазначено, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої вона не має. Збитки їй відшкодовані у повному обсязі. Справу просить розглядати без її участі. Покарання обвинуваченій просить призначити на розсуд суду.
Отже, суд дійшов висновку про доведення повністю винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор просив врахувати, що обвинувачена щиро покаялась, сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала завдані збитки, має на утриманні тьох неповнолітніх дітей, безробітня. Вважає, що під час призначення покарання обвинуваченій можливо застосувати положення статті 79 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до статті 67 КК України, суд не встановив.
Відповідно до змісту досудової доповіді органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_4 , історію правопорушення, а також середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та аналогічний рівень ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить з того, що відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Під час призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке кваліфікується за частиною 4 статті 185 КК України, особу винуватої, яка раніше не судима, вину визнала, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, та те, що обвинувачена на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
З огляду на викладене, зважаючи на позицію потерпілої, наявність трьох пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування положень статті 69 КК України та призначення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини четвертої статті 185 КК України, у вигляді позбавлення волі, яке буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Своєю чергою, ураховуючи ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, наявність трьох малолітніх дітей, 2012, 2016 та 2017 років народження, зокрема 4-х і 6-ти років, на утриманні обвинуваченої, позитивну характеристику обвинуваченої за місцем проживання, досудову доповідь органу пробації, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення особи можливі без відбування покарання, та вважає за можливе на підставі положень статті 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, якщо вона протягом визначеного судом періоду не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Тобто, з огляду на обставини справи, характер вчиненого кримінального правопорушення та характеристику обвинуваченої, суд дійшов висновку про те, що обвинувачена не становить для суспільства на стільки високу небезпеку, що вимагає обов`язкової її ізоляції. Отже, суд вважає за можливе надати ОСОБА_4 можливість довести перед суспільством, що вона стала на шлях виправлення.

Застосовуючи положення частини першої статті 69, частини першої статті 79 КК України, суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжки в умовах воєнного стану. При цьому суд бере до уваги те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинила за відсутності фактичних активних військових дій на території області, які б утворювали обставини, що сприяють вчиненню відповідного кримінального правопорушення або свідчать про особливий цинізм і суспільну небезпеку протиправних дій з боку обвинуваченої.

Окрім цього, суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до статті 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України. При цьому, зважаючи на повну оплату обвинуваченою вартості викраденого товару, суд дійшов висновку про набуття обвинуваченою права власності на цей товар, частину якого ОСОБА_4 почала використовувати.

Керуючись статтями 100, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 67, 69, 76, 79, 185 Кримінального кодексу України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням статті 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини четвертої статті 185 КК України, у вигляді позбавленням волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки. Іспитовий строк суд встановлює тривалістю 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до статті 165 КВК України іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази у справі:
- топ жіночий чорного кольору,
- топ жіночий рожевого кольору,
- топ жіночий жовтого кольору,
- пластикові окуляри жовтого кольору,
- кулінарний набір рожевого кольору, який складається із двох предметів,
- зарядний пристрій і кабель білого кольору «TRAVEL ADAPTER»,
- штани червоного кольору,
- куртку сірого кольору,
які знаходяться у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського УП ГУНП в Івано-Франківській області відповідно до накладної від 09.06.2022 № 618, повернути ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченій та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
СуддяМикола МЕРГЕЛЬ