ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження № 521/4140/22 щодо:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 села Виноградівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, який є особою з інвалідністю 3 групи, не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , тимчосово проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

11.12.2021 він, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним вантажним автопоїздом у складі сідлового тягача «Renault Magnum 440», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Fruehauf ТЕ34СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у темний час доби, з ввімкнутим ближнім освітленням передніх фар, здійснював руху на освітленій вуличними ліхтарями ділянці по асфальтованому, мокрому дорожньому покриттю вул. Боровського в Малиновському районі м. Одеси, з боку вул. Кирилова в напрямку вул. Промислова, де організований двохсторонній двохрядний рух у кожному напрямку, дорожня розмітка відсутня.

В той же день, приблизно о 20:03 год., ОСОБА_6 , керуючи зазначеним автопоїздом та виїхавши на регульоване, світлофорними об`єктами перехрестя вулиць Боровського - Хімічна, почав виконувати маневр лівого повороту на вул. Хімічна.

Будучи неуважним ОСОБА_6 , в порушення вимог п.п. 1.5., п/п «б» п. 2.3. «Правил дорожнього руху України» (далі Правил), відповідно до яких:

- п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п.п. «б» п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування, та здійснюючи подальший рух, у порушення п. 10.1. Правил, що зобов`язують водія: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», рух керованого транспортного засобу постійно не контролював, перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а діючи з необережності, проявляючи кримінально карану самовпевненість, при цьому маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, ОСОБА_6 , у порушення вимог п.16.2. зазначених Правил, що зобов`язують водія: «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку», не переконався, що на регульованому пішохідному переході проїзної частини на яку він повертає немає пішоходів, для яких можуть бути створені перешкоди або небезпека для руху, при відсутності яких-небудь перешкод технічного або іншого характеру проігнорував вимоги вказаних Правил, виїхав на регульований пішохідний перехід, не дав дорогу пішоходу, та передньою частиною керованого ним сідлового тягача скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухаючись вільною ходою перетинав проїзну частину зліва направо за ходом руху автопоїзду у встановленому для переходу місці - по зазначеному регульованому пішохідному переходу на зелений сигнал світлофору, що дозволяв подальший рух пішоходам.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження: а) у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забійної рани тім`яної ділянки голови, лінійного перелому верхньої стінки правої очниці, пластинчатого крововиливу під твердою мозковою оболонкою над правою півкулею головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку та мозочку, розтрощення правої скроневої частки, внутрішньо мозкового крововиливу правої півкулі головного мозку з геморагічним розм`якшенням тканини мозку, крововиливів у шлуночки головного мозку; б) синця правого надпліччя та передньо-зовнішньої поверхні правого плеча у верхній третині, синця правої бічної поверхні живота поміж середньою і задньою пахвовими лініями, синця з крововиливом в м`яких тканинах верхнього і нижнього зовнішніх квадрантів лівої сідниці та зовнішньої поверхні лівого стегна у верхній третині, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, з якими був госпіталізований до КНП «МКЛ №11», де ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм помер.

Смерть ОСОБА_7 знаходиться в прямому причинному зв`язку з наявною у нього закритою черепно-мозковою травмою у вигляді перелому основи кісток черепу, крововиливів під твердою і м`якими мозковими оболонками, внутрішньо мозкового крововиливу та розтрощення головного мозку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 з`явився набряк головного мозку.

У сукупності ОСОБА_6 допустив порушення вимог п. 1.5., п.п. «б» п. 2.3., п.п. 10.1., 16.2. Правил, які призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті пішохода ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, обвинувачений надав пояснення, які повністю співвідносяться з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Оскільки ОСОБА_6 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, суд кваліфікує його дії за ст.286 ч.2 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні та добровільне відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, суд враховує, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 притягується вперше, є особою з інвалідністю 3 групи, враховує думку потерпілої, яка не наполягала на призначені обвинуваченому суворого покарання.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає можливим застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком. При цьому, враховуючи, що заробітком ОСОБА_6 є діяльність, пов`язана з керуванням транспортними засобами, суд вважає можливим не призначати ОСОБА_6 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Під час проведення досудового розслідування були залучені судові експерти, витрати на залучення яких склали 7 670 гривень 94 копійок. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених судових експертиз.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності ч.ч.1, 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль над поведінкою ОСОБА_5 покласти на органи з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.
Ухвалу Малиновського районного суду міста Одесси від 15.12.2021 про арешт майна скасувати.
Речові докази:
- сідловий тягач «Renault Magnum 440», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Fruehauf ТЕ34СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 вважати повернутим власнику;

- компакт диск CD-R з записом з камер зовнішнього спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 7 670 гривень 94 копійок.
На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_8