Справа № 208/3327/18
Провадження № 1-кп/209/519/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Дніпровський районний суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі колегії суддів

під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР 19 березня 2018 року за № 0000486, відносно:
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, ч.2 ст.15, п.п 5, 13 ч.2 ст. 115 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , був засуджений:

- 23 серпня 1982 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 140, ст. 17, ч.2 ст. 141, ст. 42 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільнений із місць позбавлення волі 03 серпня 1983 року умовно-достроково на 6 місяців 21 день;

- 04 червня 1985 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна, звільнений із місць позбавлення волі 25 липня 1986 року умовно-достроково на 2 роки 7 місяців;

- 24 квітня 1996 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 140, ч.1 ст. 215, 42 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна;

- 25 грудня 1996 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 222 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 43 КК України (1960 р.) приєднано невідбуте покарання у виді 2 років позбавлення волі за вироком суду від 24 квітня 1996 року, звільнений із місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 11 жовтня 2000 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 142, ч.3 ст. 144, ч.2 ст. 142, ч.3 ст. 140, ч. 1 ст. 222, ч.2 ст. 194, ст. 191, 42 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією майна, звільнений із місць позбавлення волі 02 квітня 2011 року по відбуттю строку покарання;

- 05 лютого 2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263, ст. 395, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна, звільнений із місць позбавлення волі 02 серпня 2017 року по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Андріївка Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не був засуджений,

ВСТАНОВИВ:

Згідно Ухвали Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області направлено для здійснення судового розгляду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000486щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, ч.2 ст.15, п.п 5, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, яке раніше знаходилося на розгляді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк якого продовжувався Заводським районним судом м. Дніпродзержинська до 16 грудня 2020 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 60 днів посилаючись на те, що ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, ч.2 ст.15, п.п 5, 13 ч.2 ст. 115 КК України та на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК Ураїни. Так, ОСОБА_6 , який не має сталих соціальних зв`язків, постійного місця роботи та усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому в разі доведеності вини, може переховуватися від суд. Крім того обвинувачений може незаконно впливати на обвинуваченого ОСОБА_7 та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показань. Він також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово засуджувався, в тому числі і за умисне вбивство, має непогашені судимості та знову обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку. Прокурор наполягає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобіганню вказаних ним ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що він тривалий час знаходиться під вартою, а прокурор посилається на одні і тіж підстави продовження запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_8 також заперечував проти продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , вважаючи, що прокурором не доведана наявність вказаних ним ризиків та того, що за тривалий час знаходження ОСОБА_6 під вартою вказані ризики не зменшилися. Просить змінити запобіжний захід ОСОБА_6 на домашній арешт за місцем мешкання жінки, з якою він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримував позицію захисника, щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 .

Вислухавши учасників судового розгляду, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим в частині 1 цієї статті, в тому числі: переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідка, іншого обвинуваченого та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Розглядаючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, ч.2 ст.15, п.п 5, 13 ч.2 ст. 115 КК України, за що, в разі доведеності його вини, може бути призначене покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 , не має міцших соціальних зв`язків, не має зареєстрованого місця проживання та постійної роботи, тому існує ризик того, що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначене йому в разі доведеності вини, може ухилятися від суду.

Суд також вважає, що Обвинувачений ОСОБА_6 , який раніше неодноразово засуджувався за скоєння умисних злочинів, в тому числі і за умисне вбивство, та який має непогашені судимості, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існує також ризик того, що ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, може впливати на іншого обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих та свідків, спонукаючи їх для зміни показань, оскільки судовий розгляд у кримінальному провадженні розпочинається судом спочатку.

Суд вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання зазначеним вище ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

На думку суду тримання обвинувачених ОСОБА_6 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України судом при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою не визначалася застава у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та погрози його застосування.

Керуючись статтями 176-178, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17.00 години 04 лютого 2020 року.

Ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дати її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3