Провадження №1-кп/523/910/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001088 від 12.08.2021 року, №0000275 від 18.02.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого та офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, у тому числі востаннє:

-23.04.2021 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців, звільнився 24.05.2021 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И В:
10.08.2021 року о 15:57 годині, підсудний ОСОБА_5 прибув до ринку «Північний» за адресою: м.Одеса, пр.Добровольського 114/2, де перебуваючи в овочевому корпусі, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його противоправному умислу, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, зайшов ззаду за торгівельний прилавок та шляхом вільного доступу таємно викрав залишений без нагляду на стільці під робочим прилавком належний потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung A21s», imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 , у корпусі синього кольору, укомплектований сім-картою мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_3 , заволодівши яким вказаний підсудний залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд та спричинив таким чином зазначеній потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 5647 гривень.

Крім того, 26.08.2021 року приблизно о 15:00 годині, підсудний ОСОБА_5 , перебуваючи біля торгівельного лотка за адресою: м.Одеса, пр.Добровольського 123/2, впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав зі столу продавця залишений без нагляду належний потерпілій ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung S7», вартістю 9000 грн, у корпусі рожевого кольору, укомплектований сім-картою мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_4 , та грошові кошти в сумі 2000 грн, заволодівши якими вказаний підсудний залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд та спричинив таким чином зазначеній потерпілій матеріальну шкоду у загальному розмірі 11000 гривень.

В подальшому, 17.02.2022 року приблизно о 12:41 годині, підсудний ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» по вул.Героїв оборони Одеси 86 в м.Одесі, побачив службове приміщення, вхід до якого відгороджено фіранкою, проникнувши до якого, підсудний, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до столу та, скориставшись тим, що ніхто не спостерігав за його діями, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_8 - мобільний телефон марки «Redmi 9», в корпусі фіолетового кольору, imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , вартістю 9000 грн, із захисним склом та прозорим силіконовим чохлом і сім-картками мобільних операторів «Life» НОМЕР_7 та «Vodafone» НОМЕР_8 , а також термінал збору даних марки «Zebra», модель ТС26ВК-11А422-А6, в корпусі чорного кольору, вартістю 29000 грн, WLAN MAC: 78В8D671C594, з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_9 , заволодівши якими вказаний підсудний залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд та спричинив таким чином зазначеній потерпілій матеріальну шкоду у загальному розмірі 38000 гривень.

В судове засідання потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, - не з`явились, звернувшись до суду із заявами щодо проведення судового розгляду за їх відсутністю, внаслідок чого, суд з метою дотримання розумності строків судового розгляду та з урахуванням позиції сторін процесу, вирішив здійснити розгляд кримінального провадження за відсутності зазначених потерпілих.
Підсудний ОСОБА_5 , повністю визнавши свою провину за висунутим обвинуваченням та не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме про час, місце і мотиви таємного викрадення майна потерпілих, що відповідають наведеним вище обставинам доведеного обвинувачення.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за попереднім обговоренням з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами процесу не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Втім, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини яких ним та іншими сторонами процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в повному обсязі, згідно з ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїв:

- за епізодами від 10.08.2021, 26.08.2021 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- за епізодом від 17.02.2022 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, а відтак її дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, відповідно.

Так, з огляду на ч.2 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно або за попередньою змовою групою осіб, що карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, а положення ж ч.3 цієї ст.185 Кодексу регламентують, що кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому, що карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Згідно ж з п.1 примітки ст.185 означеного Кодексу, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або ст.187, 262 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК України).

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним, системність і кількісний склад епізодів протиправних дій, та те, що скоєні ним кримінальні правопорушення відносяться до категорії нетяжких та тяжкого злочинів проти власності, а також судом враховуються стан здоров`я підсудного та характеризуючи його особу дані: на диспансерному обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» та КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР не перебуває, забезпечений місцем реєстрації і проживання, але офіційно не працевлаштований і неодружений, є раніше неодноразово судимою особою, зокрема, за вчинення аналогічних правопорушень проти власності, а інкриміновані йому діяння у цьому кримінальному провадженні мали місце протягом нетривалого проміжку часу з місць позбавлення волі та при наявності незнятої й непогашеної у встановленому законом порядку судимості за попереднім вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 23.04.2021 року, сукупність чого свідчить про стійку схильність підсудного до протиправної поведінки, небажання стати на шлях виправлення та про неможливість його виправлення в умовах суспільства.

Разом із тим та згідно з обвинувальним актом, органом досудового розслідування та прокурором в суді, у якості обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 , визначено щире каяття.

Проте, з такою позицією органу досудового розслідування та сторін в суді, суд погодитись не може, оскільки в судовому засіданні встановлено, що протягом досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження, підсудний ОСОБА_5 , незважаючи на визнання своєї провини та перебування на волі, заподіяну потерпілим за усіма епізодами матеріальну шкоду у повному обсязі - не відшкодував, а згідно з правовими висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанови від 22.03.2018 року у справі №759/7784/15-к, від 09.10.2018 року у справі №51-275км17), щире каяття особи передбачає, окрім визнання фактів вчинення злочинів, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у скоєному, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, у бажані виправити наслідки вчиненого.

Втім, відомості, які б підтверджували факт щирого каяття підсудного ОСОБА_5 за наведених вище обставин за усіма епізодами, мали знайти своє відображення в матеріалах об`єднаного кримінального провадження, але відповідних доказів на підтвердження відшкодування вказаним підсудним або намаганні відшкодувати завдану зазначеним вище потерпілим матеріальну шкоди у повному обсязі, до суду не надано і матеріали судового провадження таких даних не містять.

Отже, за приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 , слід віднести визнання ним своєї провини, а обставин, що обтяжують покарання вказаного підсудного, протягом розгляду кримінального провадження судом не встановлено.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги досліджені під час судового розгляду обставини інкримінованих підсудному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, їх кількісний склад, ступінь тяжкості й суспільної небезпечності, наведені вище характеризуючи дані про особу останнього, суд у контексті ст.ст.50, 65 КК України доходить висновку про те, що виправлення вказаного підсудного і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень має відбуватися лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах строків, встановлених відповідними санкціями ч.ч.2 та 3 ст.185 КК, а остаточне покарання слід визначити за правилами ст.70 цього Кодексу, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, яке належить відбувати реально.

Положення ст.63 КК України встановлюють, що покарання у виді позбавленні волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, відповідно, призначивши покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Виконання вироку в частині взяття під варту засудженого ОСОБА_5 та його поміщення до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», після набрання вироком законної сили, покласти на ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у об`єднаному кримінальному провадженні:

-компакт-диск з відеозаписом камери спостереження від 10.08.2021 року, який зберігається в матеріалах досудового розслідування №0001088, - залишити зберігати в означених матеріалах;

-дуту чоловічу кутку на блискавці «Watsons DAUNE», бордового кольору, чоловічі черевики з штучної шкіри та замші чорно-коричневого кольору, які передані на зберігання під розписку ОСОБА_9 , - вважати повернутими за належністю вказаній особі;

-компакт-диск «hp DVD-R 16X, 4,7 GB Data 120 min», - який зберігається в матеріалах досудового розслідування №0000275, - залишити зберігати у зазначених матеріалах.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_9 , а також надати для відома іншим заінтересованим особам та направити для виконання до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1