ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/8363/21 Номер провадження 11-кп/814/1487/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника засудженого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції судове провадження за апеляційною скаргою з доповненнями засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харків від 15 грудня 2021 року,

встановила:
Цією ухвалою повернуто клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сахновщина Харківської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, засудженого в даному провадженні

06 серпня 2018 року Ленінським районним судом м. Харків за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Роз`яснено ОСОБА_8 право на звернення з аналогічним клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого він відбуває призначене покарання за вироком суду.

Постановлене рішення місцевий суд мотивував тим, що подане засудженим клопотання не підлягає розгляду в Жовтневому районному суді м. Харків, оскільки ОСОБА_8 визначено відбувати покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», яка знаходиться в межах територіальної юрисдикції Червонозавдського районного суду м. Харків.

В апеляційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харків від 15 грудня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього положення ст.81 або ст.82 КК України.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, має незадовільний стан здоров`я, а в законі відсутні заборони на звернення ним до Жовтневого районного суду м. Харків з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Водночас засуджений посилається на те, що йому не було надано захисника та відмовлено у витребуванні характеристик з установ виконання покарання, про що він заявляв у місцевому суді.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, міркування прокурора про заперечення щодо апеляційної скарги, перевірила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Установлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, правомочного здійснювати відповідне провадження. Призначення підсудності полягає в правильному розподілі повноважень між судами, в тому числі однієї ланки. Вона є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст.7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

У ч.2 ст.539 КПК України надано визначення підсудності місцевому суду кожного окремого питання, пов`язаного із виконанням вироку.

Так, за змістом приписів п.п.2,3 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання , заміну невідбутої частини покарання більш м`яким подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 06 серпня 2018 року Ленінським районним судом м. Харків за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі та відбуває це покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», що підтверджується даними витягу №1.14/73-2018 з протоколу комісії №73 від 09 жовтня 2018 року, довідки-витягу №716-18 з особової справи засудженого та не оспорюється в апеляційній скарзі.

У ДУ ж «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 на даний час перебуває тимчасово та не відбуває покарання, так як був переведений у дану установу попереднього ув`язнення з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» для розгляду щодо нього іншого кримінального провадження за ч.3 ст.185 КК України на підставі ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 07 грудня 2018 року.

ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» розташована по вул. Лелюківській, 1 у м. Харків, а тому судом, у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, є Червонозаводський районний суд м. Харків.

Між тим, ОСОБА_8 в порушення вимог процесуального закону подав клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким до Жовтневого районного суду м. Харків (а.п. 1-2).

Таким чином, висновок першої судової інстанції про те, що подане засудженим клопотання не підлягає розгляду в Жовтневому районному суді м. Харків є правильним.

Наведені ж обставини місцевий суд установив після призначення та проведення судового засідання, разом з тим постановив ухвалу не про закриття провадження за клопотанням, а про повернення клопотання.

Однак, колегія суддів уважає, що вказане порушення в даному випадку не є істотним, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано вирішив про неможливість продовження розгляду ним клопотання ОСОБА_8 та постановив судове рішення, яким, по суті, завершив провадження. Скасування оскаржуваної ухвали в будь-якому разі не призведе до розгляду клопотання засудженого в Жовтневому районному суді м. Харків, а «процес заради процесу» не відповідає вимогам ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи наведене вище, доводи апелянта з посиланням на те, що він довів своє виправлення правильність висновків місцевого суду не спростовують.

З матеріалів провадження видно, що засуджений під час провадження в суді першої інстанції реалізовував і представляв свої права та інтереси самостійно, не заявляв клопотання про залучення захисника, не зазначав про бажання, щоб його представництво здійснював адвокат. При цьому пам`ятка про процесуальні права ОСОБА_8 була вручена, права йому були зрозумілі (в тому числі право на захист), що підтверджується технічним носієм інформації, на якому зафіксовано судове провадження у місцевому суді (01:30-01:37). Участь же захисника в даному провадженні відповідно до вимог ст.52 КПК України не є обов`язковою.
Тому аргументи засудженого про здійснення судового засідання без участі захисника слід визнати неспроможними.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

У свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що судове рішення першої інстанції не перешкоджає ОСОБА_8 в реалізації ним свого права на звернення з клопотанням про застосування положень ст.ст.81, 82 КК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого він відбуває покарання - Червонозаводського районного суду м. Харків.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

ухвалила:
Апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харків від 15 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4