Єдиний унікальний номер № 285/3090/22
Провадження № 1-кп/0285/483/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного 09.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000873, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:
19.07.2022 року до суду надійшло клопотання прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури про закриття вищезазначеного кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що в період часу з 23 квітня по 01 липня 2019 року невідома особа, шляхом обману та зловживаючи довірою ОСОБА_4 під приводом працевлаштування, оформила на останнього банківську картку Приватбанку № НОМЕР_1 , з якої в подальшому, без відома останнього, в м. Новоград-Волинський через банкомат зняла кошти в загальній сумі 11880 грн., чим спричинила ОСОБА_4 матеріальної шкоди.
За результатами проведеного досудового розслідування встановити осіб не вдалося, повідомлення про підозру не вручалось.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

09.07.2019 року внесено відомості до ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №0000873 за фактом шахрайства. Правова кваліфікація - ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000873, суд приходить до висновку, що слідчим не проведено усіх необхідних слідчих дій з метою встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що жодних слідчих дій, крім допиту потерпілого, не було здійснено.

Разом з тим, з показів потерпілого вбачається, що особи, які вчинили відносно нього протиправні дії, перебували разом з ним у приміщенні відділення банку під час оформлення банківської карти.

Слідством не допитані в якості свідків посадові особи банку, які надавали послуги з оформлення карти, не вилучено відеозаписи з камер спостереження у приміщенні банку та вбудованих камер спостереження банкомату, якими могли бути зафіксовані особи, причетні до вчинення правопорушення.

Таким чином, досудове розслідування проведено не у повному обсязі, а тому відсутні підстави стверджувати, що вжито усіх заходів, а також, що проведено усі слідчі та розшукові дії, якими не встановлено особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Зазначені норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно з наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. Перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 19.11.2019 №345/2618/16-к, звільнення від кримінальної відповідальності є обов`язком суду, у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, через закінчення строків давності.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Переривання строку давності відбувається як через ухилення від слідства та суду, а також через вчинення особою до закінчення зазначених строків, хоча б одного нового злочину.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки крім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також не вчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені.

Тому досудове розслідування не може вважатися повним, а твердження прокурора про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, є передчасним.

Враховуючи наведене, суд приходитьдо висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, та відмовляє у закритті кримінального провадження.

Керуючись п.3-1 ст.284, ст.ст.285, 286, 369 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного 09.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000873, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.
Матеріали кримінального провадження повернути прокурору.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1