ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1519/22 Справа № 428/33/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006, за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2022 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2022 року клопотання старшого слідчого СВ Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна задоволено.

Накладено арешт на майно, тимчасово вилучене в ході обшуку, проведеного 06 січня 2022 року за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- банківську карту № НОМЕР_1 ;
-банківську карту № НОМЕР_2 ;
-банківську карту № НОМЕР_3 ;
-банківську карту № НОМЕР_4 ;
-студентський квиток на ім`я ОСОБА_9 ;
-два фрагменти паперу із надписом ОСОБА_9 ;
-коробку з-під мобільного телефону «Iphone 6S»;
-банківську карту № НОМЕР_5 ;
-картонну коробку з-під електронних вагів.
Заборонено на час досудового розслідування та судового провадження у даному кримінальному провадженні відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому цим Кодексом порядку.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що вилучене майно є доказом вчиненого кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зазначає, що вилучені банківські картки могли використовуватись ОСОБА_9 як засіб вчинення кримінального правопорушення, оскільки за їх допомогою могла здійснюватись оплата за придбання наркотичних засобів. Крім того зазначено, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та постановою слідчого визнане речовим доказом.

В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2022 року скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінально процесуального закону.

Вказує, що слідчим суддею не надано належної правової оцінки тому, що обшук майна проведено з порушенням вимог кримінально процесуального закону, оскільки ОСОБА_6 , яка була присутня під час обшуку, згідно протоколу не залучено як учасника даної слідчої дії, у порушення вимог ст. 236 КПК України її не було ознайомлено зі змістом протоколу обшуку та ухвалою про надання дозволу на обшук.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_10 , як власника квартири не було допущено до оселі під час проведення слідчої дії. Зазначає про те, що слідчий суддя безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про витребування та перегляд відеозапису обшуку.

Будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, учасники процесу в судове засідання не з`явилися. 03 жовтня 2022 року від прокурора надійшло клопотання про здійснення судового розгляду без його участі, 04 жовтня 2022 року від захисника апелянта повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі.

Враховуючи, що учасники процесу були завчасно і належним чином повідомлені про місце, дату та час судового розгляду, беручи до уваги, що від представника власника майна неодноразово надходили клопотання про відкладення розгляду справи без надання доказів наявності поважних причин неможливості участі у ньому, враховуючи, що участь останніх не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без участі осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача; перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначені вимоги закону слідчим суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі.
Обґрунтовуючи своє рішення про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК та в ухвалі зазначив, що вказане у клопотанні тимчасово вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 майно є доказом злочину, вони пристосоване або використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, має значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, а тому для виконання завдань кримінального процесуального законодавства, з метою збереження речових доказів, є необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.
Суд апеляційної інстанції з такими висновками погоджується, оскільки під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Луганській області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000006 від 02.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підставою для реєстрації якого в ЄРДР стало те, що 02.01.2022 приблизно о 20:00 на проспекті Хіміків, нарядом Скіф за порушення ПДР було зупинено автомобіль Шкода Фабія НОМЕР_6 під керуванням гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пасажиром якого був гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час огляду яких були виявлені закладки наркотичної речовини кришталево-синього кольору у кількості приблизно 30 одиниць (а.с.7).
03.01.2022 року, о 19 годині 41 хвилин, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК (а.с.23-24).
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.01.2022 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , право приватної спільної сумісної власності на яку зареєстровано за ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , з метою відшукання та вилучення психотропних або наркотичних речовин (порошкоподібних, кристалічних речовин, речовин рослинного походження, тощо), пристроїв, які можуть бути використовуватись для їх вживання; мобільних телефонів, ноутбуків, комп`ютерної техніки, флеш-носіїв, жорстких дисків, роутерів; сім-карток мобільних операторів, а також пакунків від сім-карт мобільних операторів; побутового приладдя, яке може використовуватись для упаковки та фасування речовин ізоляційної стрічки, пакетів із застібками типу «zip-lock», вагів, металевих пристроїв для подрібнення порошкоподібної речовини, тощо; чернеток та чорнових записів, в яких можуть міститись відомості, що можуть вказувати про збут психотропних або наркотичних речовин (а.с.25-27).
Відповідно до протоколу обшуку від 06.01.2022 року проведеного за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено ноутбук марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм до нього, мобільний телефон марки «BQ» із пошкодженням у вигляді тріщини на дисплеї, дві сім-карти «Київстар» та одну сім карту «Водафон», банківську карту № НОМЕР_1 ; банківську карту № НОМЕР_2 ; банківську карту № НОМЕР_3 ; банківську карту № НОМЕР_4 ; студентський квиток на ім`я ОСОБА_9 ; фрагменти паперу із надписом ОСОБА_9 ; коробку з-під мобільного телефону «Iphone 6S»; банківську карту № НОМЕР_5 ; картонну коробку з-під електронних вагів (а.с.18-22).
Крім того, під час проведення обшуку було вилучено предмети, які вилучені законом з обігу, а саме: три згортки в ізоляційній стрічці синього кольору; три згортки в ізоляційній стрічці синього кольору; один зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, два порожніх зіп-пакети, один фрагмент ізоляційної стрічки жовтого кольору, один фрагмент ізоляційної стрічки синього кольору; один згорток в ізоляційній стрічці жовтого кольору та один згорток в ізоляційній стрічці синього кольору.
Вказані речі постановою слідчого від 06.01.2022 року визнані речовими доказами.(а.с.13-14).
З огляду на викладене є достатні підстави грунтовно припускати, що ОСОБА_9 причетний до незаконного обігу наркотичних засобів, а речі, вилучені за місцем його проживання, можуть бути використані як докази фактів чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, зокрема платіжні картки могли використовуватися для розрахунків за наркотичні засоби. Таким чином, вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому з метою їх збереження як речових доказів існує необхідність у накладенні арешту.
Посилання апелянта на порушення вимог КПК під час проведення обшуку та безпідставність відмови слідчого судді у задоволенні клопотання про виклик свідків та дослідження відеозапису проведення обшуку колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки апеляційні доводи у цій частині можуть мати значення для оцінки добутих доказів з точки зору їх допустимості при розгляді кримінального провадження по суті, втім на даному етапі не спростовують ані того, що вилучені речі є речовими доказами, ані наявності підстав для їх арешту у такому статусі.

Крім того, згідно протоколу обшуку від 06.01.2022 року вказану слідчу дію проведено за участю двох понятих, захисника ОСОБА_7 та спеціаліста ОСОБА_13 , при цьому копію ухвали вручено та з її змістом ознайомлено ОСОБА_12 , на що останній відмовився добровільно видавати вказані в ухвалі речі та предмети. Вказаний протокол підписаний усіма учасниками, скарг чи зауважень від останніх не надходило, у зв`язку з чим доводи захисту у цій частині є необґрунтованими.

Крім того особа, у володінні якої проводився обшук, - ОСОБА_12 , - та адвокат ОСОБА_7 від підпису у протоколі обшуку відмовились у присутності понятих (а. с.22), а тому твердження апелянта про недопущення їх до вказаної слідчої дії колегія суддів оцінює, як необгрунтовані.

Аналізуючи надані матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного вище колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді на підставі доводів апеляційної скарги.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2022 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4