Справа № 946/5155/22
Провадження № 1-кс/946/1980/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараклія Республіки Молдова, ромської національності, громадянина Республіки Молдова, не одруженого, не працюючого, з початковою освітою, без місця реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.02.1997 Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 24.04.2002 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, 69, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 14.12.2004 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 16.02.2012 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 27.02.1997 та остаточно до відбування призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 23.06.2016 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186, 395 КК України до 4 років позбавлення волі звільнився 02.10.2019 у зв`язку з відбуттям покарання;

- 20.10.2020 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 до покарання у вигляді штрафу 850 гривень,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000501від 02.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.

Як зазначено слідчим в клопотанні, 01.06.2022 близько о 09:00 години, в період дії воєнного стану, введеного з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ та продовженого з 26.03.2022 указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовженого з 25.04.2022 указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ та продовженого з 25.05.2022 указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 біля смітника, в ході раптового умислу, направленого на вчинення розбійного нападу, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які могли б зашкодити його злочинним намірам та діям, здійснив напад поєднаний з насильством небезпечним для здоров`я потерпілої ОСОБА_8 з метою заволодіння її майном.

Так, ОСОБА_5 підбіг до потерпілої ОСОБА_8 та шляхом ривку, зірвав з шиї останньої золотий ланцюг 585 проби венеціанського плетіння, вагою 10 г, вартістю 9961 гривню 10 копійок на якому висів золотий хрестик 585 проби, вагою 10 г, вартістю 9961 гривню 10 копійок та з метою подавлення опору та утримання викраденого майна, усвідомлюючи, що вчиняє злочин стосовно особи похилого віку, штовхнув потерпілу ОСОБА_8 рукою по правому її плечу, від чого остання впала на землю та отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого черезвертлюгового перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків, садно лівого ліктьового суглобу та гематома по передній поверхні в ділянці лівого променево-зап`ястного суглобу, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, та спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 19922 гривні 20 копійок.

10.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

10.06.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» та ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 08.08.2022 року.

Крім того, 29.07.2022 року в даному кримінальному провадженні змінено кваліфікацію з ч. 4 ст. 186 на ч. 4 ст. 187 КК України за ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, та 29.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 4 ст. 187 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 01.06. 2022 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 02.06. 2022 року; рапортом оперативного працівника ВКП Ізмаїльського РВП від 09.06. 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.06. 2022 року; протоколом обшуку від 09.06. 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.06. 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.06. 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.06. 2022 року та іншими доказами в сукупності.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно та в умовах воєнного стану.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 10.08.2022 року.

Постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури про продовження строку досудового розслідування від 29.07.2022 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000501 від 02.06.2022 року продовжено до 3 місяців, тобто до 10.09.2022 року.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, відповідно до п.п.1, 5 ст. 177 КПК України, метою та підставою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме даний запобіжний захід дозволить уникнути настання вищевказаних ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначили, що наявні всі підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав, проте категорично заперечував проти підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, так як фізичного насильства не вчиняв, та не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив про необхідність надання альтернативи та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, мотивуючи недоведеністю ризиків, а також тим, що підозрюваний не перебував у розшуку, немає доказів вплив на потерпілу, свідків.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000501від 02.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

10.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

10.06.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» та ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 08.08.2022 року.

29.07.2022 року в даному кримінальному провадженні змінено кваліфікацію з ч. 4 ст.186 на ч. 4 ст. 187 КК України за ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, та 29.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 4 ст. 187 КК України.

Постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури про продовження строку досудового розслідування від 29.07.2022 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000501 від 02.06.2022 року продовжено до 3 місяців, тобто до 10.09.2022 року.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 01.06. 2022 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 02.06. 2022 року; рапортом оперативного працівника ВКП Ізмаїльського РВП від 09.06. 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.06. 2022 року; протоколом обшуку від 09.06. 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.06. 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.06. 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.06. 2022 року та іншими доказами в сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Підставою для продовження строку тримання під вартою підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховується від органів досудового розслідування, вчинив інше кримінальне правопорушення, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкому злочині, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення перебуваючи на свободі, підтверджується тим, що підозрюваний не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, та як наслідок відсутність постійного джерела доходу, крім того, ОСОБА_5 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, відтак вищевикладене свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

При цьому, виходячи з вказаного, враховуючи, обґрунтованість підозри в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, оцінюючи в сукупності обставини визначені ч.1 ст.178 КПК України, враховуючи пояснення, позицію слідчого та прокурора, а також, вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, соціальні зв`язки підозрюваного, те, що ОСОБА_5 частково визнав себе винним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, та як наслідок відсутність постійного джерела доходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інший злочин. Існування зазначених ризиків доведено наявними об`єктивними даними, здобутими під час досудового розслідування.

Крім того, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан, який діє до цього часу.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, а саме: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінального правопорушення, а також зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інший злочин та встановлення неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Ризики, на наявності яких наголошують слідчий та прокурор на даний момент не зникли, продовжують існувати та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З вказаного вище вбачається, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, так як може не запобігти ризикам вчинення нових злочинів, переховування від органів досудового розслідування та впливу на свідків.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вирішуючи питання про продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з огляду на підтвердження викладених вище ризиків, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Питання щодо не застосування до підозрюваного альтернативи у вигляді застави вже було вирішено під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою слідчого судді від 10.06.2022р.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор" до 10 вересня 2022 року.

Ухвала слідчого судді про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 10 вересня 2022 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 03.08.2022р. о 09:00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1