ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/976/22 Номер провадження 11-кп/814/1167/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000419 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 16 травня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
обвинуваченому за ч. 1 ст. 263 КК України,
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 15 год. 10 хв. 14 червня 2022 року.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 21 березня 2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою буд. АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу, для власних потреб з метою захисту, придбав у невстановлених осіб боєприпаси та вогнепальну зброю.

Проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд першої інстанції мотивував своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, наявністю ризиків, передбачених ч.ч. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити та обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги мотивує тим, що суд при постановленні ухвали не взяв до уваги позицію захисту, а рішення виніс враховуючи лише зазначені у клопотанні прокурора факти, які не відповідають дійсності. Так, обвинувачений має сестру, рідню, друзів та двох синів, один з яких проживає у м. Харкові, що підтверджує наявність у нього соціальних звя`зків, обвинувачений раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має офіційне постійне місце роботи електрика на заводі «Турбоатом», що підтверджується характеристикою та показаннями свідка ОСОБА_9 , крім того має неофіційне місце роботи, що є джерелом постійного доходу. Також, захисник звертає увагу, що місцевий суд при постановленні ухвали вийшов за межі клопотання та зазначив «обрати» запобіжний захід замість «продовжити» та помилково зазначив іншу дату народження обвинуваченого.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 422 КПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000419 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених обвинуваченому за ч. 1 ст. 263 КК України,
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.
За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.
Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.
Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені ч.ч. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.
Наведені захисником обставини про наявність у обвинуваченого сестри, рідні, друзів та двох синів, один з яких проживає у м. Харкові, та те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має постійне місце роботи електрика на заводі «Турбоатом, не свідчать про зменшення ризиків, на які посилається суд першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що місцевий суд при постановленні ухвали вийшов за межі клопотання, вказавши в резолютивній частині ухвали «обрати» запобіжний захід замість «продовжити» та помилково зазначив іншу дату народження обвинуваченого, не свідчать про неправильність постановленого судом рішення та не є бузумовною підставою для скасування ухвали.
З мотивувальної частини рішення вбачається, що суд вирішував саме питання про продовження тримання під вартою, дата народження обвинуваченого вказана правильно, а допущена в резолютивній частині ухвали описка підлягає уточненню.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені захисником доводи, не можуть бути безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 16 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Уточнити в резолютивній частині ухвали дату народження обвинуваченого 19 листопада 1973 року, а також вважати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 продовженим, а не обраним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4