Справа № 464/3407/22
пр.№ 1-кп/464/388/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши кримінальне провадження № 464/3407/22, внесене 01 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279, відносно:
ОСОБА_2 , 1988.03.22, уродженця, мешканця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не працює, судимості не має, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

де сторонами виступають з боку:
обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 ;
захисту - обвинувачений ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_4 ;
учасником провадження потерпіла ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 29 липня 2022 року о 14.30 год, перебуваючи поруч із зупинкою громадського транспорту за адресою: м.Львів, вул.Стрийська,109, у ході раптово виниклого конфлікту із контролером ЛКП «Львівелектротранс» ОСОБА_5 , яка висловилась щодо використання документів, що надають право безкоштовного проїзду у громадському транспорті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив насильницькі дії стосовно ОСОБА_5 схопив останню правою рукою за шию та стиснув, чим завдав потерпілій фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.
Таким чином ОСОБА_2 вчинив умисні насильницькі дії, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України.
Відповідно до ст.302 КПК України прокурором до обвинувального акта долучено клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, покликаючись на те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. У вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставини, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, підтверджено його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Також, в матеріалах кримінального провадження міститься заява потерпілої ОСОБА_5 , в якій зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за вказаним обвинуваченням.
Відповідно до ч.2, 3 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч.2 ст.382 КПК України).
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, - умисних насильницьких діях, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
При визначенні міри покарання суд враховує приписи ч.2 ст.50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.
Отже, визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно із ст.12 КК України, є кримінальним проступком проти життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого, який судимості не має; його вік; не працює; відомості щодо наявності осіб на його утриманні та хронічних захворювань відсутні; під наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансерах не перебуває; за місцем проживання/реєстрації характеризується посередньо; пом`якшуючою вину обставиною встановлено щире каяття; обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.126 КК України у межах, установлених у санкції вказаної статті, а саме у виді громадських робіт на строк шістдесят годин, що є мінімальним розміром відповідно до санкції статті.
При цьому суд при призначенні покарання обвинуваченому у виді громадських робіт бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень щодо призначення такого виду покарання за ч.3 ст.56 КК України. Разом з цим такі види покарання, як штраф та виправні роботи, не можуть бути застосовані, оскільки в обвинуваченого відсутні офіційні джерела доходів і постійна зайнятість та такий не працює, крім того, відсутні відомості про перебування в його власності будь-якого майна.
Призначене судом покарання у виді громадських робіт, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме поняттю та меті покарання.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.
Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, не застосовувались.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 381-382 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.126 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6