Провадження № 1-кп/734/168/22 Справа № 734/303/22
В И Р О К

іменем України

15 червня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000001 від 22.03.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воропаїв, Вишгородський район, Київська область, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , механіка водія взводу забезпечення навчального процесу батареї забезпечення навчального процесу дивізіону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше відповідно до ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

в с т а н о в и в:

старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1-2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 4, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за контрактом в умовах особливого періоду у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України став на шлях протиправної діяльності 09 березня 2021 року без поважних на те причин та відповідного дозволу командування не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

Під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, до лікувальних закладів, органів місцевого самоврядування, військового управління з приводу подальшого проходження військової служби не звертався.

В подальшому 31 січня 2022 року старший солдат ОСОБА_4 усвідомивши протиправність своїх дій щодо не з`явлення вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 самостійно прибув до Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, яка розташовується: вул. Рибалка, 6-А, смт. Десна, Чернігівський район, Чернігівська область та заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення.

Старший солдат ОСОБА_4 внаслідок не з`явлення вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби не виконував у період з 09 березня 2021 року по 31 січня 2022 року, будь-яких заходів для повернення на військову службу та виконання ним військових обов`язків у зазначений період часу не вживав, перебував у с. Воропаїв, Вишгородський район, Київська область, де займався особистими справами не пов`язаними із проходженням військової служби.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, вказані у обвинувальному акті, та показав, що в лютому 2021 року перебував у службовому відрядженні. Повернувшись до місця несення служби вибув у короткочасну відпустку терміном на 15 діб. По закінченню відпустки 09 березня 2021 року до військової частини не прибув, а продовжував проводити час на власний розсуд. Лише 31 січня 2022 року самостійно повернувся до місця несення служби. Висловив щире каяття у скоєному, готовність нести покарання та запевнив про недопущення у подальшому вчинення правопорушень. Має бажання в подальшому проходити військову службу та боронити суверенітет і територіальну цілісність України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує визнання вини і щире каяття у вчиненому злочині, сприяв його розкриттю, давав правдиві покази, є учасником бойових дій, і визнає дані обставини такими, що пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного, який посередньо характеризується за місцем проходження військової служби та позитивно за місцем проживання, раніше відповідно до ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, висловлює бажання в подальшому проходити військову службу та боронити суверенітет і територіальну цілісність України.

Відповідно до досудової доповіді відносно ОСОБА_4 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , інший, більш м`який вид покарання, не зазначений в санкції ч.4 ст.407 КК України, а саме штраф. На думку суду таке покарання буде необхідне та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати за відсутністю потреби.

Керуючись ст.ст. 368 та 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя