справа №176/1281/21
провадження №1-кп/176/13/22
В И Р О К
Іменем України

18 березня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну середню освіту,не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не маючого інвалідності, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2021 року за №0000196,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2021 року приблизно о 14 год. 15 хв., точного часу не встановлено, ОСОБА_4 разом зі своїм знайомим, кримінальне провадження стосовно якого закрито, проходили повз територію колишньої школи № 5, розташована за адресою АДРЕСА_3 , та вирішили викрасти фрагмент металевого забору. Зайшовши на територію зазначеної школи, вони побачили фрагмент металевого забору та визначили його як предмет свого злочинного посягання, домовилися між собою про спільне вчинення умисного, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), а саме: металевого забору, належного колишній школі № 5, яка відноситься до відділу освіти Жовтоводської міської ради.

Цього ж дня, тобто 20 липня 2021 року, приблизно о 14 год. 17 хв., реалізуючи спільний раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій га те, що вони посягають на чуже майно і не мають права розпоряджатись ним. з метою наживи, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та не може контролювати їх, ОСОБА_4 , разом із особою кримінальне провадження стосовно якого закрито, підійшли до фрагменту металевого забору, що знаходиться на території колишньої школи № 5, яка відноситься до відділу освіти Жовтоводської міської ради, і, скориставшись відсутністю, можливих свідків та очевидців, діючи на досягнення свого єдиного злочинного умислу, шляхом розподілу ролей, а саме те що останній, за допомогою полотна призначеного для пилки по металу, відрізав дріт, що тримав фрагмент даного забору, після чого застосувавши свою фізичну силу рук ОСОБА_4 разом із особою кримінальне провадження стосовно якого закрито, взяли даний фрагмент металевого забору, висотою приблизно150 см., довжиною приблизно 130 см., та пішли з місця скоєння кримінального правопорушення.

Таким чином, протиправними діями ОСОБА_4 , Жовтоводській міській раді Кам`янського району Дніпропетровської області, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 46 від 22.07.2021, заподіяно матеріальний збиток в розмірі 322 гривні 00 копійок.

Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаявся та, скориставшись правом наданим статтею 63 Конституції України, відмовився давати покази щодо себе.
Також обвинувачений зазначив, що докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Визнання вини ОСОБА_4 не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, яка не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних відносно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке ніким не оспорюється, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненогокримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії не тяжких злочинів, данні про особу винного, який відповідно до ст. 89 КК України не має судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак з 1999 року знаходиться на «Д» обліку у лікаря-нарколога з приводу наркотичної опійної залежності, не працює і на обліку як безробітний не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання,виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого з корисливих мотивів кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих покарання, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо ноього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, суд керується ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Дві сапи, вила господарські, які мають чотири заточених кінця, лопату та граблі господарські, миску алюмінієву, 2 каструлі алюмінієві синього та білого кольорів, кружку алюмінієву білого кольору, що передані на зберігання в камеру схову речових доказів ВП №5 Кам`янського РУП, залишити у власність ОСОБА_6 .

Фрагмент металевого паркану висотою приблизно 150 см., довжиною приблизно 130 см., переданий на зберігання в камеру схову речових доказів ВП №5 Кам`янського РУП, залишити у власність Жовтоводській міській раді Кам`янського району Дніпропетровської області.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_7