Номер провадження: 11-кп/813/547/22
Справа № 500/1773/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2021 якою задоволено подання Ізмаїльського міськрайонного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області та засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишівка, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

направлено для відбування покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.03.2020.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання та фактичного його затримання.

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою суду задоволено подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії №1 ДУ «Центр пробації» в Одеській області про направлення ОСОБА_7 для відбування покарання призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.03.2020, який цим же вироком звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на три роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_8 не виправдав проявлену до нього довіру, не виконав умови його звільнення від відбування покарання з випробуванням та не дотримався правових наслідків цього.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки виконував покладені на нього обов`язки два роки, кожного разу з`являвся до посадової особи та не притягувався до кримінальної відповідальності. Вказує, що в останній раз повідомив інспектора, що не зможе прибути до органу пробації, оскільки працював в іншому місці.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволені подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії №1 ДУ «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування.

В судове засідання апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 та представник органу пробації будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час розгляду апеляційної скарги, не з`явилися, в зв`язку з чим врахувавши позицію прокурора та вимоги ст. 405 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності засудженого та представника органу пробації.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану засудженим ОСОБА_7 апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 75 КК України визначено право суду при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Одночасно, згідно з ч. 1 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Порядок та умови відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, регламентується Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом МЮУ від 29.01.2019 №272/5 (далі Порядок).
Відповідно до абз. 2 п. 2.8 Розділу ІV Порядку, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Як убачається з матеріалів провадження, вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.03.2020, ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на три роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Мотивуючи оскаржуване рішення про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції послався на те, що останнійсистематично під час іспитового строку вчиняв адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення та не зважаючи на застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, порушив покладений на нього обов`язок, а саме не з`явився своєчасно на реєстрацію без поважних причин.
Так відповідно до абзацу другого ч. 3 ст.166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про пробацію», метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.
Вирішуючи питання щодо скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , районний суд дійшов висновку, що засуджений протягом іспитового строку, систематично вчиняв адміністративні правопорушення, а саме 23.11.2020 за ч. 2 ст. 443 КУпАП, ч. 1 ст. 175 КУпАП, ч. 1 ст. 178 КУпАП та за що на нього були накладені адміністративні стягнення.
Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони є передчасними та необґрунтованими.
Так адміністративні правопорушення, які на думку суду першої інстанції свідчать про їх систематичність є помилковими, оскільки постанови, які складені на ім`я ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 443 КУпАП, ч. 1 ст. 175 КУпАП та ч. 1 ст. 178 КУпАП не є такими та складені в один день, а саме 23.11.2020, що в даному випадку не є у відповідності до ч. 3 ст. 166 КВК України систематичними.
Окрім того, посилання представника органу пробації, що засуджений ОСОБА_7 не прибув до органу пробації 03.08.2021, чим не виконав покладений судом обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію, апеляційний суд вважає також є необґрунтованими, з огляду на те, що його дії не носять систематичний характер та останній з`явився добровільно 09.08.2021, де дав відповідні пояснення, що не зміг прибути до органу пробації, оскільки працював.
На думку апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 цілком виконував покладені на нього обов`язки з урахуванням того, що останній навіть працевлаштувався.
Апеляційний суд вважає, що представник уповноваженого органу з питань пробації, звертаючись до районного суду з поданням та порушуючи питання про скасування звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробуванням, без достатніх на це підстав посилався на невиконання засудженим обов`язку періодичної явки для реєстрації до органу пробації з метою ухилення останнього від відбування іспитового строку, оскільки матеріали провадження не містять даних щодо систематичного характеру, що передбачено абзацом другим ч. 3 ст. 166 КВК України.
За таких обставин доводи представника органу пробації про порушення засудженим ОСОБА_7 обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до органу пробації та наявність систематичного вчинення правопорушень є необґрунтованими.
Таким чином, судова колегія вважає, що районний суд, задовольняючи подання органу пробації, не звернув уваги на конкретні обставини справи, дані про особу засудженого та прийняв передчасне рішення, яке визнається апеляційним судом незаконним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, враховуючи те, що органом пробації та прокурором не доведений факт небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 23 жовтня 2003 року, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність достатніх та законних підстав для задоволення подання органу пробації та направлення засудженого для відбування покарання.
За таких обставин на підставі п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, ухвала районного суду скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову в задоволенні подання органу пробації.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 532, 537-539 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.
Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2021 про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_7 скасувати та постановити нову.
Подання Ізмаїльського міськрайонного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4