Справа № 282/864/21
Провадження № 1-кс/282/121/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року

смт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 30.12.2021 про закриття кримінального провадження №0000057,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2022 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову начальника СВ відділення поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження від 30.12.2021.

Скарга мотивована тим, що 02.03.2020 приватний нотаріус Романівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 оформив довіреність від імені заявника на громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя села Мотовилівка, Любарського району, на право продажу належних йому на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок, розташованих в АДРЕСА_1 .

10.03.2021 під час вирішення питання про призначення заявнику субсидії, йому стало відомо, що він не має права на субсидію, оскільки за 2020 рік у його наявний дохід в розмірі 40500 гривень за продаж житлового будинку і земельних ділянок.

У березні 2021 року ОСОБА_4 дізнався, що ОСОБА_6 від його імені 14.07.2020 продав будинок та земельні ділянки своїй дочці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в селі Мотовилівка Любарського району.

Договори купівлі-продажу будинку і земельної ділянки площею 0,25 га., а також земельної ділянки площею 0,4066 га. оформлені приватним нотаріусом Любарського районного нотаріального округу ОСОБА_8 , про що ОСОБА_4 дізнався в квітні 2021 року після звернення до нотаріуса. В цих договорах зі слів продавця ОСОБА_6 записано, що його довіритель одержав від покупця 28850 гривень по одному договору і 11670 гривень по другому договору до підписання цих договорів.

Разом з тим, заявник вказує, що ніяких коштів ні від ОСОБА_6 , ні від його дочки ОСОБА_7 не отримував та став жертвою шахрайських дій ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які за попередньою змовою заволоділи його майном шляхом обману, завдавши йому значної шкоди. Тим самим вони скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

25.05.2021 за вказаними подіями внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 за ч.2 ст.190 КК України.

Крім того, заявник вказує, що 12 травня 2022 року ним отримано постанову начальника СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 30.12.2021 про закриття кримінального провадження за №0000057.

ОСОБА_4 вказав, що постанова начальника СВ ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження від 30.12.2021 є незаконна і підлягає скасуванню, оскільки слідство не встановило, при яких обставинах, хто саме, в якій сумі ніби передавали грошові кошти йому, а також не надало належної оцінки показанням нотаріусів в тій частині, що їм не було відомо про передачу грошових коштів йому.

У судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити з викладених у ній підстав. Так, скаржник вказав, що отримав у спадок житловий будинок АДРЕСА_1 . Після чого до нього звернувся ОСОБА_6 та запропонував йому продати будинок. Так, сторони домовились про те, ОСОБА_6 оформить будинок на своє ім`я та після оформлення усіх правовстановлюючих документів, виплатить скаржнику кошти згідно проведеної оцінки. Однак, ОСОБА_6 , всупереч волі ОСОБА_4 , не оформив будинок на власне ім`я, а уклав договір купівлі-продажу зі своєю дочкою ОСОБА_7 . Також ОСОБА_4 вказав, що під час домовленостей з ОСОБА_6 про продаж будинку сума такого продажу не обговорювалась, оскільки на той момент не було відомо, якою буде оціночна вартість проданого майна.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги та вказав, що досудове розслідування проведено належним чином та за його наслідками прийнято законне та обгрунтоване рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження №0000057, слідчим суддею встановлено наступне.

25 травня 2021 року до ЄРДР за №0000057 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

З оскаржуваної постанови слідчого від 30.12.2021 вбачається, що слідчим прийнято рішення про відсутність в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України. Постанова мотивована тим, що в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини та відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, та інші.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення; встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, та інші.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 190 КК України передбачена відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до ч. 2 ст. 190 КК України передбачено відповідальність, за шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності.

Суб`єктивна сторона шахрайства характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Верховний Суд у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі №725/6078/14-к вказав, що як випливає зі змісту зазначеної норми кримінального закону та правозастосовної практики, отримання майна за умови виконання якого-небудь зобов`язання належить кваліфікувати як шахрайство в тому разі, коли винна особа в момент заволодіння цим майном мала на меті його присвоїти, а зобов`язання - не виконувати. Отже, обвинувачення особи у вчиненні шахрайства під час укладення договорів цивільно-правового характеру може мати місце при встановленні умислу особи на заволодіння майном у момент його отримання, а в іншому випадку мова йтиме про відсутність складу цього злочину та наявність цивільно-правових відносин між особами.

Вивченням матеріалів кримінального провадження №0000057 встановлено, що 02.03.2020 ОСОБА_4 оформив довіреність на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на право продажу належних йому на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок, розташованих в АДРЕСА_1 ., яка була посвідчена приватним нотаріусом Романівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_6 шляхом обману вийшов за межі усної домовленості між ними та замість того, щоб оформити будинок на своє ім`я, оформив згідно наданої довіреності договір купівлі продажу належного ОСОБА_4 будинку та земельної ділянки зі своєю дочкою ОСОБА_7 . Разом з тим, заявником не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин, тоді як довіреністю від 02.03.2020 ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_6 саме на продаж (на умовах на свій розсуд) і підписання в органах нотаріату договори купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, земельної ділянки для будівництва та ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,6566 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Окрім того, в судовому засіданні ОСОБА_4 вказав, що сторони не обумовлювали суму коштів, яка мала бути сплачена скаржнику, та така оплата мала бути проведена після завершення усіх процедур з оформлення будинку та земельної ділянки, що в свою чергу свідчить про виникнення між сторонами цивільно-правових відносин.

З огляду на викладене, слідчий суддя зазначає, що слідчим у даному провадженні надана належна оцінка зібраним під час досудового розслідування доказам, у повній мірі виконані вказівки прокурора, допитані усі учасники, на яких вказував заявник, та слідчий дійшов обгрунтованого висновку про те, що в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини та відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 30.12.2021 про закриття кримінального провадження №0000057 є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Вислухавши у судовому засіданні доводи сторін, вивчивши оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення вимог скарги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 305-307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 30.12.2021 про закриття кримінального провадження №0000057, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня проголошення повного тексту ухвали безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Повний текст ухвали оголошено о 16 год. 00 хв. 26.05.2022.
Слідчий суддя ОСОБА_1