КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/2292/2022
Категорія ч. 1 ст. 115 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року у кримінальному провадженні №0002729 стосовно обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кузнецовськ Рівненської області, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів, про залік попереднього ув`язнення та стягнення процесуальних витрат.

Суд у вироку визнав доведеним вчинення ОСОБА_8 умисного вбивства ОСОБА_9 за таких обставин.

23 жовтня 2021 року в обідній час доби ОСОБА_8 зустрілася на вулиці зі своїм знайомим ОСОБА_10 , з яким домовилася спільно провести дозвілля та випити алкогольних напоїв. В супермаркеті «АТБ» вони придбали алкогольні напої, після чого пішли за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у зазначеній квартирі, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пройшли до кімнати, де присіли на крісла та почали спільно розпивати алкогольні напої, під час чого ОСОБА_9 почав конфліктувати з ОСОБА_8 та висловлювати в її бік образи, які супроводжувались нецензурними висловами. Вказана поведінка останнього обурила ОСОБА_8 , викликала в неї особисту неприязнь до ОСОБА_9 , яка в подальшому переросла в умисел, спрямований на його умисне вбивство.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне протиправне позбавлення життя, цього ж дня у період часу з 22 до 23 години ОСОБА_8 , перебуваючи в кімнаті вказаної квартири, взяла зі столу кухонний ніж та утримуючи його у своїй правій руці, підійшла до сидячого на кріслі ОСОБА_9 і нанесла ним не менше 12-ти ударів в область голови, шиї, тулуба та правої ноги ОСОБА_9 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер, а ОСОБА_8 в свою чергу, не надавши йому будь-якої допомоги, накрила тіло вже мертвого ОСОБА_9 простирадлом та лягла спати.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_8 спричинила ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження:

А) сім різаних поранень голови: різані рани №1-7, розташовані на обличчі та на волосистій частині голови, за їх ходом ушкоджено лише м`які тканини. Глибина поранень складає від 0,3 см до 0,8 см.

Б) два колото-різаних та одне різане поранення на шиї:

- колото-різана рана №8 розташована на передній поверхні шиї зліва в верхній третині. Від неї відходить рановий канал, направлений спереду назад, зверху вниз і зліва на право. За його ходом ушкоджено м`які тканини, трахея та стравохід. Довжина поранення в цілому складає біля 6 см.

- різана рана №9, розташована на лівій бічній поверхні шиї в середній третині. За її ходом ушкоджено м`які тканини та зовнішню яремну вену. Глибина поранення складає 1,5 см.

- колото-різана рана №10, розташована на задній поверхні шиї зліва в верхній третині. Від неї відходить рановий канал, направлений ззаду наперед, зверху вниз та дещо зліва на право. За його ходом ушкоджено лише м`які тканини, в яких він закінчується. Довжина поранення складає біля 5 см.

В) одне колото-різане поранення спини: колото-різана рана №13 розташована на спині зліва по біляхребтовій лінії в проекції другого ребра. Від неї відходить рановий канал, направлений ззаду наперед, зверху вниз та зліва направо. За його ходом ушкоджено м`які тканини, пристінкову плевру та верхню частку лівої легені, в якій він закінчується. Довжина поранення в цілому складає, біля 10 см.

Г) одне колото-різане поранення лівої верхньої кінцівки: колото-різана рана №11 розташована на передній поверхні лівого передпліччя в верхній третині. Від неї відходить рановий канал, направлений спереду назад, зверху вниз та дещо справо на ліво. За її ходом ушкоджено лише м`які тканини. Довжина поранення складає біля 4 см.

Д) одне різане поранення правої нижньої кінцівки: колото-різана рана №12 розташована на передньо-внутрішній поверхні правого стегна, на межі з коліном. За її ходом ушкоджено лише м`які тканини. Глибина поранення складає 2.5 см.

Смерть ОСОБА_9 настала від колото-різаних поранень шиї та спини, з ушкодженням яремної вени, трахеї, стравоходу та легені, крововтратою і розвитком шоку, на що вказує: зазначене в пункті 1.Б), В); кров в плевральній порожнині зліва (об`ємом біля 1 літр); ознаки шокової реакції в наднирнику, нирці, печінці та селезінці; смугасті крововиливи на внутрішній оболонці серця.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченої, просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року змінити в частині призначеного покарання, визнати ОСОБА_8 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник стверджує, що призначене ОСОБА_8 покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, оскільки суд належним чином не врахував: щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю злочину та сприяння слідству та суду; думку потерпілої ОСОБА_11 , яка не наполягала на суворому покаранні та позицію прокурора, який у судових дебатах просив призначити ОСОБА_8 мінімальне покарання; перебування ОСОБА_9 у стані сп`яніння та його образи в бік обвинуваченої, що і спричинило її агресію; дані про собу ОСОБА_8 , яка раніше не судима та під наркологічним і психіатричним наглядом не перебуває.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченої, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення прокурора щодо апеляційного прохання, провівши судові дебати та надавши обвинуваченій останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами, і ніким із учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

З огляду на фактичні обставини, встановлені судом, та доведеність винуватості вірною є і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Що стосується покарання, то колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. За приписами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При цьому справедливість розглядається як рівновага між злочином і наслідками для особи, що вчинила це діяння, а термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, зокрема апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом (хоча й у межах відповідної санкції статті) видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначено, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як убачається зі змісту вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким та має підвищену суспільну небезпеку; невідворотні наслідки злочинних дій; конкретні обставини, спосіб, обстановку вчиненого злочину та відношення винної до скоєного; поведінку потерпілого ОСОБА_9 , який брав активну участь у конфлікті, розпочавши його, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння; щире каяття обвинуваченої як обставину, що пом`якшує покарання за наявності обтяжуючої - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння; дані про особу ОСОБА_8 , яка раніше не судима, незаміжня і не має дітей, не працює, під наркологічним та психіатричним наглядом не перебуває, але за висновком судово-психіатричного експерта №619 від 04 листопада 2021 року виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.
Отже, зваживши указані обставини і всі дані щодо особи обвинуваченої, зокрема і ті, на які захисник послався в апеляційній скарзі, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в наближеній до мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 115 КК України, навівши у вироку переконливі мотиви та підстави такого рішення, з чим погоджується і колегія суддів. При цьому позиція сторони обвинувачення та потерпілої в суді в частині заходу примусу за вчинене кримінальне правопорушення не є визначальною при призначенні покарання.

Враховуючи наведене, призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нових злочинів. Підстав вважати, що таке покарання є явно несправедливим через його суворість колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4