печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6187/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в ході проведення обшуку від 30.10.2021, у кримінальному провадженні № 001866 від 10.09.2021,
ВСТАНОВИВ:
07.02.2022 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в ході проведення обшуку від 30.10.2021, у кримінальному провадженні № 001866 від 10.09.2021, яка передана слідчому судді Головко 09.02.2022.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 07.10.2021 проведено обшук у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить та в якому проживає ОСОБА_5 у ході якого вилучено майно, згідно протоколу обшуку.

Просить повернути вилучене майно, грошові кошти, 44 купюри номіналом 200 грн., 105 купюр номіналом 100 грн., 97 купюр номіналом 50 грн. на загальну суму 24150 грн, оскільки вилучені кошти належать дружині підозрюваного ОСОБА_4 , які отримані від здійснення господарської діяльності останньою.

Відтак, вважає, що вказані грошові кошти не є предметом, знаряддям вчинення розслідуваного кримінального провадження, не призначалося для вчинення такого, відтак не мають значення доказу у даному кримінальному провадженні.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.

Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, бездіяльність, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.

За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудністю для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч. 1 ст. 306 КПК України.

У зв`язку із здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, проведено обшук у порядку ст. 234 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Слідчий суддя враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001866 від 10.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України.

07.10.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва провадження №757/53667/21-к задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей, документів, які мають значення доказів у вказаному кримінальному провадженні, а саме: зубна щітка синього кольору та станок для гоління «Gillette»; нижня білизна (труси) синього кольору; нижня білизна (труси) сірого кольору; грошові кошти, а саме 44 купюри номіналом 200 грн., 105 купюр номіналом 100 грн., 97 купюр номіналом 50 грн. на загальну суму 24150 грн., про повернення якого просить заявник.

Стаття 167 КПК України, встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Із змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, встановлено, що в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2021 провадження № 757/53667/21-к, якою надано дозвіл на проведення обшуку, прямо вказано майно, яке у скарзі суб`єкт звернення просить суд зобов`язати слідчого/прокурора повернути.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить висновку, що вилучене під час обшуку майно не є тимчасово вилученим у розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України, а відтак скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

-

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в ході проведення обшуку від 30.10.2021, у кримінальному провадженні № 001866 від 10.09.2021 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 25.02.2022 о 15:15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1