Провадження № 1-кп/344/307/22
У Х В А Л А

15 березня 2022 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальними актами про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває кримінальне провадження з обвинувальними актами щодо ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 20 січня 2022 року щодо обвинуваченої ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, строком до 20 березня 2022 року включно.

На даний час суму застави у встановленому законом порядку внесено не було, а тому запобіжний захід залишається раніше обраним тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник заперечили та просили замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодовий домашній арешт.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій слід продовжити виходячи з наступного.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

П.5 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , її вік, стан здоров`я, майновий стан, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходів, а також те, що обвинувачена раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років, переховувалась від суду, за час перебування в розшуку вчиняла нові кримінальні правопорушення, а тому, суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, щодо можливості продовження переховування обвинуваченої від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; а також незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані в ході судового розгляду.

Також, на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, так як такі заходи раніше затосовувались та виявились не ефективними, в період застосування домашньго арешту вона покладені обов`язки не виконувала та продовжувала вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Окрім цього, при обранні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою, судом було визначено розмір застави згідно ч.3 ст.183 КПК України, достатній для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, яку може бути внесено як обвинуваченою, так і іншою особою в будь-який момент під час розгляду кримінального провадження, а отже визначено альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Підсумовуючи все вищенаведене, суд констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченій, або які більше не виправдовують таке тримання обвинуваченої під вартою судом, в процесі судового розгляду, не встановлено.

Наведені вище дані у своїй сукупності підтверджують наявність ризиків і є достатніми підставами вважати про можливість обвинуваченої ухилятись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, і незаконно впливати на учасників провадження.

У зв`язку із наведеним, є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою слід продовжити, оскільки він є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 - тримання під вартою, із визначеним розміром застави, продовжити на строк до 13 травня 2022 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченій та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 15 березня 2022 року.

Суддя ОСОБА_7