Справа № 307/3872/22
Провадження № 1-кп/307/259/22
30 вересня 2022 рокум. Тячів
29 вересня 2022 року через канцелярію суду, надійшло клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначив, що ризики передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу на даний час не відпали, а саме перебуваючи на волі, ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити злочинну діяльність. Зокрема, наявність ризику, переховуватись від суду обґрунтовується тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути підставою та мотивом обвинуваченого переховуватись від суду.Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, а також переховуватись на території України.Окрім того, ОСОБА_4 може переховуватись на непідконтрольній території України, вважаючи обставини воєнного стану, а також відсутності, у зв`язку із цим, відповідної можливості певними правоохоронними та контролюючими органами здійснювати покладені на них Законом функції. Також, наявний та обґрунтований ризик - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що у сторони обвинувачення є підстави вважати, що обвинувачений буде здійснювати тиск та вплив на свідків з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показів, враховуючи також той факт, що свідки на стадії судового розгляду ще не допитувались. Також, ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи аналогічне кримінальне правопорушення тому, в якому на даний час обвинувачується.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, ОСОБА_4 являється спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення-військовослужбовцем, а відтак обрання йому судом запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту та застави створить передумови до вчинення ОСОБА_4 нового тотожного кримінального правопорушення, пов`язаного з ухилення від проходження військової служби. У зв`язку із викладеним , вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні просить призначити справу до судового розгляду та одночасно підтримав раніше подане клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечувала щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, в задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просила відмовити. Крім того, заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, з`ясувавши обставини заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Кримінальне провадження підсудне Тячівському районному суду Закарпатської області.
Сторони кримінального провадження клопотань щодо прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, не заявили.
Суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, так як обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України, відсутні.
У відповідності до ч. 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутністю зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
11 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб на строк до 05 вересня 2022 року та який ухвалою слідчого судді від 02 вересня 2022 року був продовжений строком до 01 жовтня 2022 року.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор.
Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 на утриманні дітей чи інших осіб не має. Суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності його соціальних зв`язків. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду не надано.
Натомість, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду.
У межах зазначеного кримінального провадження судовий розгляд ще не розпочато, свідки не допитані. Таким чином, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду, матиме змогу вплинути на свідків.
Також судом враховується міра покарання, яка може бути призначена обвинуваченому разі доведення його винуватості, а усвідомлення обвинуваченими цієї обставини, переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Щодо можливості перешкоджання з боку обвинуваченого кримінальному провадженню іншим чином, то заявлені прокурором обґрунтування не є таким, що можна вважати доведеним поза розумним сумнівом і зводиться до його припущень, та на посилання на попередні заявлені ризики.
Відповідно до Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 176 КПК України передбачений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про обвинуваченого, в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, крім того ОСОБА_4 обвинувачається у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відповідно до положень ч. 7 ст. 176 КПК України до ОСОБА_4 під час дії воєнного стану підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначає обвинуваченому розмір застави.
При визначенні розміру застави суд враховує дані про особу ОСОБА_4 , його вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, а тому вважає доцільним та співмірним визначити обвинуваченому заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 314, 315 КПК України,
Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду Тячівського районного суду Закарпатської області, за адресою: місто Тячів, вулиця Незалежності, 120, на 14 годину 30 хвилин 05 жовтня 2022 року.
Доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , та подати в термін до 05 жовтня 2022 року.
Копію ухвали надіслати начальнику Тячівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області для організації виконання.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 год. 00 хв. 28 листопада 2022 року.
У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з під варти та повідомити про це суд.
З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу прокурора або суду.
3) повідомляти суд, у провадженні яких знаходиться справа про зміну місця свого проживання;
4) утриматися від спілкування з свідками по справі;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Вказані обов`язки у разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.
У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт - відмовити.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
В судове засідання викликати учасників судового провадження.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1