Справа № 466/731/22
Провадження № 1-в/466/81/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відео конференції клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, інваліда ІІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 раніше неодноразово судимого, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт

в с т а н о в и в:

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 ч. 1, ст. 71 ч. 1 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Початок терміну покарання 12.02.2019 року, кінець терміну покарання 12.06.2022 року.

01 лютого 2022 року засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт, як такому, що став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та пояснив, що зробив висновки із свого минулого та більше не стане на шлях вчинення злочинів.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 ч. 3 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою в УВП №26 м. Чортків з 12.02.2019р. порушень вимог режиму утримання не допускав, адміністрацією УВП №26 не заохочувався.

У Личаківську виправну колонію (№30) засуджений ОСОБА_5 прибув 08.05.2019 року. По прибутті в установу працевлаштований не був, однак приймає активну участь у роботах з благоустрою установи.

За час відбування покарання в установі допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи один раз заохочувався. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими.

Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Так, судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_5 п`ята судимість, він належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин.

Тому наявність у засудженого ОСОБА_5 одного заохочення на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Крім того, 26.08.2021 року адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні ОСОБА_5 заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Відтак, суд вважає, що засудженим та адміністрацією державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1