Справа № 308/4822/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000409 прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000409, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.04.2022 року.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 17.04.2022 року о 21:50 годині працівниками УПП в Закарпатській області ДПП під час патрулювання за адресою м. Ужгород, вул. Легоцького, біля під`їзду 1, буд. 17, було зупинено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де під час поверхневої перевірки було виявлено один згорток фольги із кристалоподібною речовиною ззовні схожою на наркотичну.
В ході огляду місця події від 17.04.2022 року за адресою АДРЕСА_1 , під час поверхневої перевірки ОСОБА_4 добровільно видав один згорток фольги із кристалоподібною речовиною, ззовні схожою на наркотичну, яку упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP 3125655.
З огляду на викладене виникла необхідність у зверненні до слідчого суді із клопотанням про накладення арешту на вищевказану вилучену речовину, так як така має значення в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні, а тому прокурор просить накласти арешт на таку.
Прокурор у судове засідання не з`явився та в матеріалах справи міститься його заява, відповідно до якої він просить розглянути клопотання у його відсутності.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Витягом з ЄРДР підтверджено, що СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000409 від 18.04.2022 року, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 309 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що 17.04.2022 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час поверхневої перевірки гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній добровільно видав один згорток фольги із кристалоподібною речовиною, ззовні схожою на наркотичну, яку упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP 3125655.
Постановою дізнавача від 18.04.2022 вищевказана речовина була визнана речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.
Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів, що вилучений 17.04.2022 року в ході проведення огляду місця події згорток фольги із кристалоподібною речовиною, ззовні схожою на наркотичну, яку упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP 3125655, має значення речового доказу у кримінальному проваджені, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 17.04.2022 в ході проведення огляду місця події за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Легоцького, біля під`їзду 1, буд. 17, один згорток фольги із кристалоподібною речовиною, ззовні схожою на наркотичну, яку упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP 3125655.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1