Справа № 758/2832/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2022 м. Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
за участю :
секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004400 від 12.11.2018 за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В ніч з 09.11.2018 на 10.11.2018 в підземному переході, що веде до станції метро «Контрактова площа» в м. Києві приблизно з 04 по 05 годину ночі 10.11.2018 у ОСОБА_10 виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_11 , внаслідок чого на грунті раптово виниклої особистої неприязні ОСОБА_10 разом із невстановленою особою умисно шляхом нанесення ударів руками та ногами заподіяли потерпілому прямі переломи 5-8 ребер зліва по середній пахвовій лінії, які згідно висновку експерта №144/2625/2 від 11.02.2019 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Позиція сторони обвинувачення
Прокурор в порядку вимог ст. 338, 341 КПК України змінив висунуте раніше обвинувачення, змінивши та доповнивши фактичні обставини кримінального правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, вчиненому групою осіб, що спричинили смерть потерпілого, за наступних обставин.
В ніч з 09.11.2018 на 10.11.2018, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував в підземному переході, що веде до станції метро «Контрактова площа» в м. Києві, де періодично ночував з іншими безхатченками.
В період приблизно з 04 по 05 годину ночі 10.11.2018 до переходу спустився ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із невстановленою особою. Перебуваючи у переході між ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та невстановленою особою виник словесний конфлікт.
В цей час у ОСОБА_10 на грунті раптово виниклої особистої неприязні виник злочинний умисел на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_11 шляхом нанесення ударів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 почав умисно наносити удари руками в область тулуба ОСОБА_11 , внаслідок чого останій впав.
В цей час до протиправних дій приєдналась невстановлена особа, яка діючи групою осіб з ОСОБА_10 почала наносити удари руками та ногами ОСОБА_10 по різним частинам тіла.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_10 , та невстановленої особи ОСОБА_11 , згідно висновку експерта №144/2625/2 від 11.02.2019, заподіяно тілесні ушкодження: ушкодження м`яких тканин голови, внутрішньочерепні ушкодження, прямі переломи 5-8 ребер зліва по середній пахвовій лінії , синець на правому стегні.
14.11.2018 о 08.15 год. ОСОБА_11 , перебуваючи у віділенні КМКЛ ШМД, не приходячи до свідомості, помер від отриманих травм.
Згідно висновку експерта №144/2625/2 від 11.02.2019 при проведенні судово-медичного експертного дослідження трупа, а також вивченні даних медичної документації було виявлено:
а) ушкодження м`яких тканин голови: синці навколо очей на повіках; синець на лівій вушній раковині; по одній забійній рані у тім`яно-потиличній ділянці зліва ( з просочуючим крововиливом у м`які тканини голови в її проекції) та на нижній губі зліва, зі строни присінка роту, на тлі вогнищевого крововиливу в слизову оболонку; просочуючий крововилив у м`які тканини правої лобово-скронево-тім`яної ділянки (виявлено при оперативному втручанні від 11.11.2018 року); по одному садну на нижній та верхній губах зліва, на верхній губі справа, на підборідді справа, у надбрівній ділянці зліва (переривчасте), у надбрівній ділянці справа, у лобовій ділянці по центру, у виличнощічній ділянці зліва, на нижній повіці правого ока ( біля зовнішнього кута ока), біля зовнішнього кута лівого ока;
б) внутрішньочерепні ушкодження: правобічна гостра субдуральна гематома над правою півкулею головного мозку загальним об`ємом = 190 см.куб. (150 см.куб. виявлено та видалено при операції від 11.11.2018 року, «ДТЧ в правій лобово-скронево-тім`яній ділянці, видалення гострої субдуральної гематоми», 40 см.куб. при дослідженні трупа); двобічний асиметричний обмежено-дифузний субарахноїдальний крововилив;
в) прямі переломи 5-8 ребер зліва по середній пахвовій лінії (на одному рівні по одній прямій вертикальній лінії ); синець на правому стегні.
Також при судово-медичному експертному дослідженні трупа було виявлено: смугоподібні ділянки тиснення від краю великого потиличного отвору на нижній поверхні півкуль мозочка; смугоподібна ділянка тиснення на опуклій поверхні правої півкулі головного мозку від краю трепанаційного отвору з вторинними дрібновогнищевими крововиливами в тканину мозку; множинні вторинні крововиливи в речовині мозку без видимої клітинної реакції перифокально (гістологічно); множинні вторинні дрібнокрапкові та смугасті крововиливи у Варолієвому мосту.
Всі виявленні ушкодження (відмічені п.1(а-б) виникли від дії тупого (х) предмету (ів).
Виявлені ушкодження в ділянці голови (п.1(а,б) у сукупності формують комплекс закритої черепно-мозкової травми (внутрішньочерепної травми), яка виникла від багаторазової ударної дії тупого (их) предмету (ів) в ділянку голови, можливо при нанесенні ударів руками, ногами, тростиною. Черепно-мозкова травма (внутрішньочерепна) виявлена у ОСОБА_11 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Між нею та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Прокурор в судовому засіданні змінене обвинувачення підтримав у повному обсязі, посилаючись на те, що сукупність досліджених судом доказів сторони обвинувачення є достатньою для того, щоб критично оцінити захисну версію обвинуваченого, відхилити його показання та довести винуватість у вчиненні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчиненого групою осіб.

Позиція потерпілої
Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що подія сталась приблизно 10 жовтня 2018 року, їй зателефонували та повідомили, що брата побили, а ввечері додатково повідомили, що його забрали у лікарню. Інформації з приводу того, що брата побив саме обвинувачений ОСОБА_10 їй ніхто не говорив. Вказала, що тілесні ушкодження потерпілому були нанесені саме по голові. Пояснила, що забрала брата у той самий день, він був у комі та помер на 4-й день. Також потерпіла підтримала у повному обсязі поданий цивільний позов та просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на її користь шкоду у розмірі 8 514 грн, завдану кримінальним правопорушенням, яка полягала у витратах на придбання ліків для потерпілого, підготовку для поховання та поминальний обід.

Позиція сторони захисту
Обвинувачений ОСОБА_10 вину у інкримінованому правопорушенні визнав частково, цивільний позов заперечив та надав суду показання про те, що подія мала місце в ніч з 09 на 10 листопада 2018 року. Близько 10 години вечора він зустрівся із дівчиною Настею біля метро «Контрактова Площа», попили каву у ОСОБА_12 , спілкувались до опівночі. Вийшли у сторону метро, зустріли спільних знайомих, десь приблизно у цей час до них приєднався знайомий ОСОБА_13 , та разом перебували деякий період біля пам`ятника ОСОБА_14 . Близько 1-ї години ночі всі разом зайшли у хол метро «Контрактова Площа», де проводили час всередині. Приблизно о 5-й годині ранку повз них пройшов незнайомий хлопець у стані алкогольного сп`яніння, та обізвав дівчину ОСОБА_15 лайливим словом. Обвинувачений розповів, що підійшов до потерпілого, щоб з`ясувати причину його поведінки та наніс йому декілька ударів в область грудної клітини. В цей момент підбіг ОСОБА_16 та вдарив потерпілого в область голови, потерпілий впав, однак самого моменту падіння обвинувачений не бачив, оскільки в цей момент розвернувся від них в сторону дівчини декілька хвилин. Підійшов назад та побачив, що ОСОБА_16 продовжує бити потерпілого, перетворюючи його на криваве місиво, б`ючи його лежачого хаотично ногами. Спробував відтягнути ОСОБА_16 , тому, на його думку, на його кросівках і залишилися плями крові. В цей момент хтось викликав поліцію, а потерпілий вже на ногах стояти не міг, однак був у свідомості. Валентин втік. В подальшому підійшли працівники поліції, які підвели потерпілого, останній пояснив, що мав конфлікт в холі станції метро, однак заперечив, що його бив ОСОБА_10 , від написання заяви в поліцію і госпіталізації потерпілий відмовився. Після цих подій всі розійшлися, потерпілий залишився із працівниками поліції в районі трамвайної зупинки №18, а він пішов до Насті, провів у метро, після чого попрямував додому. Зауважив, що тростиною потерпілого не бив та не бачив, як такі дії здійснював ОСОБА_16 .
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_10 надіслав на адресу суду клопотання, відповідно до якого просив суд перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 121 КК України на ст. 119 КК України, посилаючись на відсутність в нього прямого умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
В судових дебатах та останньому слові обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненому визнав, попросив вибачення у потерпілої та просив суворо його не карати.

Досліджені у судовому засіданні докази та їх оцінка судом
Факт належного та своєчасного відкриття даного кримінального провадження ЄРДР 0004400 від 12.11.2018 підтверджено відповідним витягом (а.с.181, т.1), який не є доказом обвинувачення, проте береться до уваги судом для оцінки здобутих під час слідства доказів як допустимих.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , яка була очевидцем події, суду повідомила, що точну дату подій не пам`ятає, однак зазначила, що це був вечір з п`ятниці на суботу, зустрілась із обвинуваченим ОСОБА_10 близько 23 год. на каву, до них приєднався ще один друг, зайшли у метро та до них приєднався ще один хлопець із яким особисто не знайома. Під ранок повз них проходив потерпілий та словесно образив її, обізвавши лайливим словом, внаслідок чого розпочалася бійка. Бачила, як обвинувачений бив потерпілого по корпусу. На момент події їх було четверо, окрім обвинуваченого та знайомого ОСОБА_16 , був хлопець, імені якого вона не знає. Потерпілий почав її ображати, на що ОСОБА_16 вдарив його по щоці, він впав та ОСОБА_16 почав бити потерпілого ногами, наніс до 10 ударів.. Вказала, що обвинувачений бив потерпілого кулаками у районі плечей, по голові не бив, та у потерпілого до нього претензій не було. Коли потерпілий впав хтось викликав поліцію і всі пішли до поліцейських, вона залишилась там, а ОСОБА_16 в цей момент втік. Зауважила, що бійка тривала 10-15 хвилин, та знає, що ОСОБА_16 повертався на місце події та знову мав конфлікт з потерпілим.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що обвинуваченого раніше не знав, побачив вперше біля магазину «Рошен» взимку, біля метро «Контрактова Площа». Був втрьох із потерпілим та жінкою «циганкою», вживали спиртне, а потім він вийшов курити на вулицю, та обвинувачений разом із якимось хлопцем його побили. Після цього, обвинувачений пішов вниз у метро, він почув крики, приїхала швидка та поліція, забрала потерпілого та на наступний день йому зателефонували та повідомили, що він помер. Коли потерпілий повернувся з переходу був побитий, була розбита в крові голова, побиті губи, синці під очима.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду повідомив, що особисто знав потерпілого. Після роботи в той день був втомлений та спав у переході, прокинувся від шуму, побачив бійку та втік звідти, конфлікт був між двома людьми, а потім сталась бійка. Потерпілий з ним спілкувався після бійки, коли чекали на швидку, та він наливав йому горілку. Чи наносили удари потерпілому йому невідомо. Слідчі дії з ним проводились, однак він на них нікого не впізнав.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що був знайомий із потерпілим ОСОБА_11 із 2012 року. В день подій, йому зателефонувала близько 6 ранку знайома та повідомила, що ОСОБА_21 побили в метро. Коли приїхав на місце, то побачив, що потерпілий був побитий, викликав швидку та поїхав із ним у БСП на Братиславську, його забрали лікарі та через 40 хвилин потерпілий повернувся з лікарем, у госпіталізації йому відмовили. Після цього, вказав, що разом з потерпілим вони попрямували на Контрактову Площу, гуляли, але ввечері йому стало гірше, боліла голова, в один момент він упав з лавки, незнайома людина підійшла та почала допомагати. В подальшому, потерпілому повторно викликали швидку та забрали його до лікарні. Вдруге він в лікарню з потерпілим не їздив. Вказав, що бачив у потерпілого обличчя у крові, однак стосовно затилкового поранення точно пригадати не може.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , працівник поліції, суду пояснив, що безпосереднім очевидцем подій не був, а прибув на виклик із поміткою «тілесні ушкодження» на станцію м. Контрактова Площа у жовтні 2018 близько опівночі. Виклик здійснила жінка, яка повідомила, що біля неї перебуває чоловік, якого побили. Прибувши на виклик, побачив потерпілого із синцем на обличчі. Колеги виявили поблизу двох громадян, одним з яких був обвинувачений. На кросівках у нього була пляма червоного кольору. Також поряд було декілька жінок, одна з яких (іншої національності), вказала, що обвинувачений побив ОСОБА_11 . Обвинуваченого не затримали, потерпілий відмовився від госпіталізації. На момент прибуття візуально у потерпілого були видні плями крові. Жінка, яка їх викликала, описала зовнішньо тих, хто бив потерпілого, а також вказала, що удари наносились предметом.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , працівник поліції, суду пояснив, що безпосереднім очевидцем подій не був, а був у складі екіпажу, який прибув на виклик у листопаді чи грудні 2018 року. Був чоловік весь у крові, біля метро побачили 2 людей, у одного була сережка у виді хрестика, а у іншого (обвинуваченого) плями крові на кросівках. Під час подій, стосовно яких вони прибули на виклик, була присутня жінка, яка повідомила, що потерпілого били двоє людей. У потерпілого був під оком синець та на светрі плями крові, на голові тримав білий светр. Коли підвели обвинуваченого до потерпілого, він НЕ вказував, що саме ця особа його побила.
Свідок ОСОБА_24 , працівник поліції, суду пояснив, що безпосереднім очевидцем подій не був, у складі екіпажу прибули на виклик, виявили заявницю, яка повідомила, що потерпілого побили. Потерпілий не вказав на жодну із осіб, яку вони йому підвели та зазначив, що його ніхто не бив та допомоги він не потребує. Жінка, яка викликала поліцію знаходилася біля зупинки громадського транспорту та вказала, що подія сталась у метро, та особи, які вчинили побиття, перебувають там. Контактні дані заявниці не встановлювали, оскільки вона відмовилась брати участь у ході з`ясування обставин справи. Потерпілий знаходився безпосередньо на зупинці та коли до нього підійшли, поводив себе спокійно, сидів на лавці, руки тримав у кишенях. Зовнішніх тілесних ушкоджень на ньому не бачив, можливо декілька плям крові на шарфі та на рукаві.
Показання свідків безпосередньо надані в судовому засіданні є послідовними, логічними, узгоджуються з іншими доказами у справі, відсутні будь-які сумніви щодо їх правдивості, а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні.
При цьому, суд оцінює критично показання свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_24 в частині того, що жінка, яка викликала поліцію на місці події вказала на обвинуваченого, як на особу яка побила потерпілого, оскільки особу жінки та її контактні дані працівниками поліції не встановлено, вона відмовилась брати участь у ході з`ясування обставин справи, тому у суду відсутні переконливі відомості щодо факту надання первинних пояснень особою та в силу вимог ст.97 КПК України суд в цій частині визнає показання з чужих слів недопустимими.
Щодо повідомлення у показаннях свідком ОСОБА_23 та ОСОБА_22 про наявність на місці події в обвинуваченого плям крові на кросівках, то така обставина залишена поза увагою органом досудового розслідування та недоведена, оскільки кросівки в межах даного кримінального провадження речовим доказом не визнавалися, їх експертне дослідження на предмет належності крові потерпілому не проводилось.
В судовому засіданні допитувався експерт, висновок якого, наявний у матеріалах справи.
Так, експерт ОСОБА_25 під час допиту суду повідомив, що у потерпілого була субдуральна гематома, однією з особливостей якої є наявність світлого проміжку часу, коли потерпілий має змогу самостійно пересуватися, здійснювати активні дії, та цей час може вимірюватися хвилинами, годинами, навіть десятками годин або днями. Вказав, що на обличчі у потерпілого були множинні садна, синці, які мали би бути видні оточуючим. Щодо кровотечі, зауважив, що одна наявна рана у тім`яно-потиличній ділянці голови, у місці, де волосяний покрив її можливо не помітити. На верхній губі зліва, теж можливо її не виявити, тому висловлюватись щодо можливої помітності характеру ушкоджень для третіх осіб не вдається за можливе. Будь-яка рана зазвичай супроводжується кровотечею, та одна із ран, а саме у тім`яно-потиличній ділянці знаходилась у волосяній частині голови, а тому, кровотечу у вказаній ділянці можливо було не помітити. На другу рану біля губи також можна було не звернути увагу у зв`язку із її локалізацією, вона прикрита губою. Повідомив також, що потерпілий знаходився у лікарні чотири доби та йому надавалась медична допомога та відповідне медикаментозне лікування, критерії яких дозволяли максимально зменшити проміжок часу до хвилин, що встановлено зовнішнім оглядом трупа померлого, а також зовнішнім оглядом субдуральної гематоми, яку видаляють при оперативному втручанні. У такому стані, як вона описана хірургами у даному конкретному випадку, гематома мала вигляд не більше доби з моменту її отримання до моменту госпіталізації. Вказав, що інші зовнішні ушкодження є складовими частинами ЧМТ, яка була наявна у потерпілого, оскільки така травма є комплексом ушкоджень м`яких тканин, кісток черепа, оболонки та речовини головного мозку, тобто виокремлювати зовнішні ушкодження локальної дії, які призвели до внутрішньочерепних ушкоджень є неможливим. Також експерт пояснив, що смерть спричинена саме усім комплексом ушкоджень, які були наявні у потерпілого на голові. Повідомив, що, на його думку, ушкодження могли бути нанесені у період 6 години ранку, як це описано у фактичних обставинах справи, не дивлячись на те, що госпіталізація фактично відбулась о 19 годині вечора, тобто через 13 годин після подій. Зауважив, що перелічені травми, нанесені потерпілому не могли бути вилікувані без хірургічного втручання. Стосовно можливості отримання потерпілим вказаних травм після 7 ранку 10.11.2018 не заперечував, однак вказав, що час отримання тілесних ушкоджень не конкретизований.

Крім того, судом безпосередньо досліджені надані стороною обвинувачення докази, зокрема:
електронний рапорт від 10.11.2018 серії ЄО №53954, яким зафіксовано повідомлення зі служби 102, що за адресою: Подільський р-н, ст. метро Контрактова Площа біля виходу з метро з сторони магазину «Рошен» сильно побили молодого хлопця. За результатами відпрацювання повідомлення, працівниками поліції виявлено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та останній повідомив, що у нього виник конфлікт із наглядно знайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілий від швидкої допомоги відмовився, претензій до іншого учасника не має, заяву не писатиме;
електронний рапорт від 10.11.2018 серії ЄО №54073, яким зафіксовано повідомлення лікаря Гаврилюка, бригада №1, зі служби 102, що за адресою: Подільський р-н, ст. метро Контрактова Площа, виявлено потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого доставлено до ЛШМД із діагнозом: закрита ЧМТ, забій головного мозку;
протокол огляду місця події від 12.11.2018, згідно якого слідчим СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві за участі понятих оглянуто ділянку підземного переходу поруч із виходом із ст. м. «Контрактова площа» у напрямку до вул. Спаська. На момент огляду виявлено чоловіка, який представився як ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 . На запитання слідчого щодо подій, які відбулися, останній повідомив, що близько 05.00 він знаходився у переході біля дверей, коли до нього підійшов чоловік та забрав тростину. Показав на місце, де чоловік бив тростиною іншого чоловіка, яке знаходиться навпроти дверей для виходу зі станції метрополітену на відстані 6 м, а потім на місце, що знаходиться праворуч від вказаних дверей на відстані 3 м, де продовжувалось побиття. На запитання слідчого з приводу місцезнаходження тростини, ОСОБА_26 пояснив, що тростина у нього, та добровільно надав її працівникам поліції для вилучення;
запит старшого оперуповноваженого ВКП Подільського УП ГУ НП в м. Києві від 12.11.2018 №54310/125/53-18 щодо інформації про стан здоров`я ОСОБА_11 та діагнозу, з яким його було доставлено до ЛШМД, та наданою у відповідь на вказаний запит довідкою від 12.11.2018 №292 за підписом чергового лікаря, з якої вбачається, що ОСОБА_11 перебував в відділенні інтенсивної терапії та загального профілю Міської клінічної ЛШМД з 10.11.2018 «по теперішній час» із діагнозом: закрита ЧМТ. Забій головного мозку. Гостра субдуральна гематома правої напівсфери головного мозку. Масивні субарахноїдальні крововиливи, компресійно-дислокаційний синдром. Забійні рани голови;
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 у присутності понятих на фотознімку №4, за зовнішніми ознаками, а саме по формі голови, обличчя, носа, рота, підборіддя, впізнав особу як ту, яка 10.11.2018 між 04 та 05 год., перебуваючи у переході на ст. м. Контрактова Площа, бив ОСОБА_21 руками, ногами, палкою для ходьби, по тулубу, голові та обличчю. Згідно додатку до протоколу на фотознімку №4 зображений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_27 , у присутності понятих, на фотознімку №3, за зовнішніми ознаками, а саме по очах, носу та підборіддю, впізнав особу як ту, яка 10.11.2018 між 04 та 05 год., перебуваючи у переході на ст. м. Контрактова Площа, наносив численні удари тростиною по тілу ОСОБА_28 , у тому числі по обличчю, а також наносив удари ногами і руками. Згідно додатку до протоколу на фотознімку №3 зображений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 , у присутності понятих, на фотознімку №1, за сукупністю ознак зовнішності, а саме по формі обличчя, голови, лоба, очей, носа, та підборіддя та формі вух, впізнав особу як ту, яка представилась як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та саме на нього ОСОБА_11 вказав як на того, хто його побив, спричинивши йому тілесні ушкодження близько 04 години ранку 10.11.2018 у переході на Контрактовій площі. Згідно додатку до протоколу на фотознімку №1 зображений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 , у присутності понятих, на фотознімку №4, за загальною сукупністю рис зовнішності, а саме по формі обличчя, голови, впізнав особу як чоловіка, який близько 180 см зросту та близько 30 років на вигляд, разом із чоловіком з бородою вдарив його, після чого, чоловік, що зображений на фотознімку, разом із чоловіком з бородою підійшли до ОСОБА_21 та почали його бити, але він злякався та втік, тому не бачив, як саме вони його били. Згідно додатку до протоколу на фотознімку №4 зображений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_23 , у присутності понятих, на фотознімку №4, за сукупністю ознак зовнішності, а саме по формі голови, вух, очей, брів, а також за формою носа, губ та підборіддя, впізнав особу, яка представилась як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та саме на цього чоловіка прямо вказав потерпілий ОСОБА_11 , як на особу, яка побила його, у результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження, що мало місце у ніч на 10.11.2018 близько 4-ї години ночі. Згідно додатку до протоколу на фотознімку №4 зображений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_24 , у присутності понятих, на фотознімку №4, за сукупністю ознак зовнішності, а саме по формі голови, очей, лоба, носа та підборіддя впізнав особу, яка представилась як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та саме на цього чоловіка прямо вказав потерпілий ОСОБА_11 , як на особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження 10.11.2018 близько 4-ї години ночі. Згідно додатку до протоколу на фотознімку №4 зображений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Проаналізувавши вищевказані протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.11.2018 (а.с.148-151; 193-196, т.1) та 13.11.2018 (а.с.-197-200; 222-234, т.1), судом встановлено, що свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 безспірно ідентифікували ОСОБА_10 як учасника конфлікту з потерпілим ОСОБА_11 , чого власне не оспорював в суді і сам обвинувачений. При цьому, суд критично оцінює, а тому відхиляє дані вказаних протоколів, в яких зафіксовані показання осіб щодо обставин самої події, учасником якої був ідентифікований ними ОСОБА_10 , оскільки встановлення таких даних не є легітимною метою цієї слідчої дії, а відбувається шляхом допиту свідків, з яких свідок ОСОБА_27 не допитувався, а інші свідки були допитані судом безпосередньо та не в повній мірі підтвердили ці обставини.
Так, допитаний судом свідок ОСОБА_19 надав показання про те, що з ним проводилися слідчі дії, проте він нікого не впізнав; свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він безпосередньо не бачив моменту та обставин нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, хоча підтвердив, що мала місце бійка між потерпілим, обвинуваченим та ще однією особою. Свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 суду надали показання про те, що потерпілий конкретно не вказував на обвинуваченого як на особу, яка його побила, та від госпіталізації чи написання заяви в поліції відмовився.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.11.2018, потерпіла ОСОБА_8 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України, повідомила, що 10.11.2018 близько 06 год. 00 хв. брату ОСОБА_11 невстановлена особа нанесла тілесні ушкодження за адресою: м. Київ, ст. м. «Контрактова Площа» біля входу у метро навпроти магазину «Рошен».
Згідно відповіді на запит від 06.02.2019 №307/Б Центру Екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва про надання інформації, згідно якої, 10.11.2018 було зареєстровано 2 виклики та здійснювалось 2 виїзди до громадянина ОСОБА_11 , о 09 год. 28 хв. за №567 за адресою: м. Київ, вул. Спаська, 5, зупинка трамваю №18, із зазначенням складу бригади екстреної медичної допомоги №11ф, та о 17 год. 55 хв. №1323 за адресою: м. Київ, Контрактова площа, зупинка трамваю №18, із зазначенням складу бригади екстреної медичної допомоги №08ф, із засвідченими належним чином копіями карт виїзду ШМД.
Крім цього судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 01.02.2019 та переглянуто в судовому засіданні диск із відеозаписом процесуальної дії, відповідно до яких, слідчим СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві зафіксовано як ОСОБА_10 надає показання щодо обставин, які мали місце 10.11.2018.
Згідно вимог ст.240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Отримана в результаті слідчих експериментів інформація не оцінюються судом як показання підозрюваного з огляду на те, що процесуальними джерелами доказів у відповідності до ч.2 ст. 84 КПК України є: 1) показання, 2) речові докази, 3) документи, 4) висновки експертів.
Згідно із ч.1 ст. 95, ст. 104 та ст. 224 КПК України, показання це відомості, які даються під час допиту і фіксуються в протоколі допиту.
Протокол процесуальної дії (слідчого експерименту) згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 99 вказаного Кодексу є документом, тобто самостійним джерелом доказів, відмінним від показань.
У зв`язку із цим суд, беручи до уваги як належний та допустимий доказ у справі, протокол проведення слідчого експерименту, у якому зафіксовані отримані в результаті слідчого експерименту відомості, не порушує приписів ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно з якими суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Як вбачається із вищевказаного протоколу проведення слідчого експерименту, обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що у ніч з 09 на 10 листопада, він разом із компанією знайомих не встигнули на потяг метро та залишились у вестибюлі метрополітену. У цьому ж вестибюлі біля дверей стояв потерпілий, який зі слів ОСОБА_10 , перебував у стані алкогольного сп`яніння та розпочав словесний конфлікт із одним з компанії ОСОБА_10 , на що останній штовхнув потерпілого двома руками у тулуб та наніс удари кулаком правої руки по тулубу потерпілого. Зазначив, що потерпілий встояв на ногах після ударів та пішов вниз по сходах, та що було з ним далі, уточнити не може, оскільки залишився у вестибюлі, а у подальшому, вийшовши на вулицю до зупинки трамваю №18, ОСОБА_10 побачив потерпілого, швидку та працівників поліції. Потерпілий від медичної допомоги та написання заяви у поліцію відмовився, зазначивши, що конфлікт вичерпаний.
В судовому засіданні під час допиту ОСОБА_10 надав суду аналогічні показання щодо часу, місця події, причини виникнення конфлікту між ним та потерпілим та щодо характеру та локалізації ушкоджень, які він наніс потерпілому. При цьому, свідок ОСОБА_17 , яка була безпосереднім очевидцем події, в судовому засіданні суду надала показання про те, що ОСОБА_10 , вставши на її захист, наносив потерпілому удари в область грудної клітини та плечей, а по голові бив ОСОБА_16 .
Згідно протоколу затримання від 14.01.2019 о 07 год. 40 хв. 14 січня 2019 року ОСОБА_10 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України, в ході затримання у останнього нічого не вилучалось, у поясненнях до протоколу ОСОБА_10 вказав, що затримання вважає безпідставним, оскільки від працівників органів досудового розслідування не отримував жодних викликів, не ухилявся від явки, проживає за раніше зазначеною адресою та виховує неповнолітню дитину.
Відповідно до висновку експерта від 11.02.2019 №144/2625/2, судово-медичною експертизою трупа ОСОБА_11 встановлено, що згідно представленої медичної документації ОСОБА_11 знаходився на стаціонарному лікуванні в КМНКЛШМД з 10.11.2018 по 14.11.2018. Не дивлячись на лікування, що проводилось, настала смерть, яка констатована 14.11.2018 о 08 год. 15 хв.
Виявлені ушкодження в ділянці голови у сукупності формують комплекс закритої черепно-мозкової травми (внутрішньочерепної травми), яка виникла від багаторазової ударної дії тупого (их) предмету (ів) в ділянку голови, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя
Виявлені прямі переломи 5-8 ребер зліва по середній пахвовій лінії могли виникнути від одноразової ударної дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту можливо при нанесенні удару рукою, ногою. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Форма та особливості синця на правому стегні вказують на те, що він виник від дії тупого видовженого предмету, форма якого наближена до циліндричної, можливо при нанесенні удару тростиною для ходьби. Дане ушкодження має ознаки легкого тілесного ушкодження.
Характер та об`єм виявлених ушкоджень, їх зовнішній вигляд, клінічний стан хворого на момент госпіталізації, розвиток клітинних реакцій в травмованих тканинах (гістологічно) вказують на те, що виявлені ушкодження виникли незадовго до його госпіталізації у Київську міську клінічну лікарню швидкої медичної допомоги, можливо в термін, зазначений в ухвалі.
Смерть ОСОБА_11 настала від закритої черепно-мозкової (внутрішньочерепної) травми з ушкодженням м`яких тканин голови, крововиливами під оболонки головного мозку з його стисненням та дислокацією, що призвело до розвитку набряку-набухання головного мозку з вторинними порушеннями мозкового кровообігу.
Відповідно до висновку експерта від 15.11.2018 №1035, встановлено, що кров трупа ОСОБА_11 , 1990 р.н., відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.
Згідно висновоку експерта від 15.11.2018 №1713 судово-медичного дослідження шматочків внутрішніх органів з трупу ОСОБА_11 встановлено, що: « Крововиливи на поверхнях твердої мозкової оболонки з проліферативною реакцією паравазально. Крововиливи в структурі м`якої мозкової оболонки півкуль, в речовині мозку в стадії проліферативних змін, множинні вторинні крововиливи в речовині мозку без видимої клітинної реакції перифокально, виражена дистрофія нейроцитів. В маркованих об`єктах №1 «М`які тканини з ділянки ранки у лівій тім`яно-потиличній ділянці», №2 «М`які тканини правої лобно-скроневої ділянки». №3 «М`які тканини з ділянки рани на нижній губі» крововиливи з проліферативною реакцією перифокально. Респіраторний дистрес-синдром, дрібновогнищева серозно-гнійна бронхопневмонія. Кардіоміопатія з порушенням архітектоніки міокарду, вогнищевий інтерстиційний кардіосклероз. Вогнищевий гемосидероз легень. Хронічний персистивний гепатит, монолобулярний дрібновузловий цироз печінки, різнокраплинна жирова дистрофія гепатоцитів, гідропічна дистрофія гепатоцитів.»
Суд, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_10 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчиненого групою осіб.
Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України настає за умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та двома суспільно небезпечними наслідками, що настали: первинні тяжкі тілесні ушкодження, похідні смерть. При цьому, тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням.
Відповідно до дослідженого судом висновку експерта від 11.02.2019 №144/2625/2 виявлені ушкодження в ділянці голови потерпілого, а саме комплекс закритої черепно-мозкової травми, яка виникла від багаторазової ударної дії тупого (их) предмету (ів) в ділянку голови, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, внаслідок чого настала смерть потерпілого ОСОБА_11 .
Судом не встановлено факту спричинення саме діями обвинуваченого ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження потерпілому в область голови та відповідно не встановлено прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками, що настали у виді смерті потерпілого.
Натомість, суд вважає доведеним та підтвердженим матеріалами кримінального провадження, що обвинувачений ОСОБА_10 завдав декілька ударів рукою, ногою в область тулуба потерпілого, спричинивши прямі переломи 5-8 ребер зліва по середній пахвовій лінії, що згідно висновку експерта від 11.02.2019 №144/2625/2 мають характер середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Між цими діями та їх наслідками у вигляді заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень судом встановлено прямий причинно-наслідковий зв`язок.
При цьому, вказаний факт доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: показаннями свідка ОСОБА_17 , яка зазначила, що обвинувачений бив потерпілого лише в район грудної клітини та плечей, показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 , який не заперечує виникнення конфлікту між ним та потерпілим та нанесення ним ударів в область тулуба потерпілого, у зв`язку з чим він не уникав розмови з працівниками поліції, не покинув місце події, а натомість пояснив, що сталося; показаннями свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , яким потерпілий на місці події не вказав на обвинуваченого як на особу, яка його побила; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками від 12.11.2018 та 13.11.2018, відповідно до яких свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 безспірно ідентифікували ОСОБА_10 як учасника конфлікту з потерпілим ОСОБА_11 , однак, будучи допитаними у судовому засіданні, не підтвердили той факт, що бачили як обвинувачений наносив удари в область голови потерпілого; протоколом проведення слідчого експерименту від 01.02.2019, на якому обвинувачений надав ідентичні пояснення щодо нанесення ударів в область тулуба потерпілого , як і в судовому засіданні.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_10 наніс потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із смертю потерпілого, а стороною обвинувачення не надано суду достатньо доказів на підтвердження факту нанесення саме обвинуваченим ударів в область голови потерпілого, тобто нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.
Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до ч. 3 вказаної статті з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, перекваліфікація злочину судом допускається лише в бік покращення становища обвинуваченого, зокрема, шляхом застосування кримінального закону про менш тяжкий злочин.
Зокрема, у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 552/2540/20 вказано, що закриття судом кримінального провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого судом, не виправдовує легітимних очікувань особи, яка зазнала шкоди і не узгоджується із завданнями кримінального судочинства. Відмова держави від кримінального переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого кримінального-караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено обвинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного, а особу, якій завдано шкоду, поставить у становище правової незахищеності і створить умови для повторної віктимізації.
Перекваліфіковуючи дії обвинуваченого, суд виходить із недоведеності наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_10 об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме діяння шляхом нанесення ударів в область голови потерпілого, тобто завдання тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть та відсутності причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та наслідком у виді смерті потерпілого, адже наявність в діях особи усіх елементів об`єктивної сторони складу злочину з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, ст. 17, п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК підлягає доведенню згідно із стандартом доказування поза розумним сумнівом.
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами провадження їхніх процесуальних прав, дослідивши всі обставини даного провадження та оцінивши кожний поданий сторонами доказ та їх сукупність, враховуючи наведену вище оцінку доказів, вважає, що обсяг обвинувачення та кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_10 , які підтримав прокурор і виклав в зміненому обвинувальному акті, не в повній мірі знайшли своє підтвердження за результатами судового розгляду, оскільки доведено поза розумним сумнівом лише те, що: в ніч з 09.11.2018 на 10.11.2018 в підземному переході, що веде до ст. м. Контрактова площа в м. Києві приблизно з 04 по 05 годину ночі 10.11.2018 у ОСОБА_10 виник словесний конфлікт з потерпілим, внаслідок чого останній разом із невстановленою особою умисно заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому такі дії обвинуваченого суд, керуючись ч. 3 ст. 337 КПК України, перекваліфіковує з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 28 ч.1 ст. 122 КК України.
При цьому, зазначена вище зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення не погіршує становище обвинуваченого та, відповідно, не порушує його право на захист.

Призначення покарання
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_10 , відповідно до вимог ст. 66,67 КК України судом не встановлено.
Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, ставлення ОСОБА_10 до вчиненого, який не заперечував факту спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Крім цього, суд бере до уваги дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, у нього наявне постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліках у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, відсутність скарг за місцем проживання щодо нього.
Враховуючи викладене, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, з реальним його відбуванням, яке, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Крім цього, ОСОБА_10 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання з 14.01.2019 в порядку ст. 208 КПК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_8 цивільного позову
Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
В силу вимог ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 подала цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 на її користь майнової шкоди у розмірі 8 514 грн, завданої кримінальним правопорушенням, яка полягала у витратах на придбання ліків для потерпілого (коли він перебував у медичному закладі) в розмірі 1500 грн, підготовку тіла для поховання в сумі 362 грн, для організації та проведення поховання 2235 грн та витрати на поминальний обід 4417 грн.
Разом із тим, будь-яких доказів на підтвердження понесення вищевказаних витрат, потерпіла суду не надала.
Таким чином, цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволенню не підлягає у зв`язку із недоведеністю позовних вимог та, відповідно, спричинення обвинуваченим майнової шкоди у розмірі, визначеному в позовній заяві.

Вирішення процесуальних питань у кримінальному провадженні
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження.
Виходячи зі змісту вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 15.11.2018 накладено арешт на тимчасово вилучене 12.11.2018 майно, а саме тростину металеву темно-коричневого кольору із пластиковою ручкою, та яка, згідно з постановою від 13.11.2018, визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Разом з цим, як вбачається із зміненого обвинувального акту прокурором не зазначено вказаний предмет як знаряддя вчинення злочину та в судовому засіданні не доведено достатньо підстав для подальшого збереження арешту на майно, яке вилучене у ОСОБА_26 , тому арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 15.11.2018 під час досудового розслідування підлягає скасуванню в повному обсязі.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно з ст. 124 КПК України судові витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне скасувати.
Керуючись ст. 100, 124, 128, 337, 367-368, 370-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України, з 14.01.2019 по день винесення вироку суду із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 14.01.2019.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_10 покарання вважати відбутим.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_10 скасувати.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 з-під варти негайно у залі суду.
У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 відмовити.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: тростину темно-коричневого кольору, виготовлену з металу з пластиковою рукояткою, яка в ході огляду місця події вилучена у ОСОБА_26 та зберігається у КЗРД Подільського УП ГУ НП в м. Києві, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_26 .
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судово-медичної експертизи №144/2625/2 від 11.02.2019 в сумі 6026 грн. 50 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави із відповідним призначенням платежів.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 15.11.2018 на тимчасово вилучене 12.11.2018 майно, а саме тростину металеву темно-коричневого кольору із пластиковою ручкою, скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_29