Провадження № 1-кп/127/343/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000275 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньо технічною освітою, перебуває в цивільному шлюбі, працюючого не офіційно на будівництві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
16.06.2022 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, який набрав законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного суду від 15.09.2022,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 09.12.2018 близько 13.00 год. знаходився у квартирі свого знайомого ОСОБА_6 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В одній із кімнат помітив він мобільний телефон марки «НТС» моделі «Desire 326 G (2PNT100)», який належав ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до швидкої наживи, діючи таємно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_4 , перебуваючи в одній із житлових кімнат квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , взяв належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «НТС» моделі «Desire 326 G (2PNT100)», та поставив його до кишені своєї куртки, після чого залишив приміщення зазначеної квартири.
Згідно висновку експерта № 2207/19-21 від 21.03.2019 ринкова вартість телефону мобільного зв`язку марки «НТС» моделі «Desire 326 G (2PNT100)» станом на 09.12.2018 при умові робочого та добре збереженого товарного стану становила 1044,45 грн.
У подальшому, 12.12.2018 ОСОБА_4 направився до ломбарду ПТ «Ломбард Приват», що розташований за адресою: вул. Некрасова, 44/54, м. Вінниця, де останній, використовуючи свій паспорт громадянина України, здав мобільний телефон марки «НТС» моделі «Desire 326 G (2PNT100)» до ломбарду, за що отримав 528 грн., якими ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1044,45 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України не визнав та надав суду наступні покази. Обвинувачений зазначив, що потерпілий ОСОБА_6 є товаришем його батька. 09.12.2018 ОСОБА_4 зайшов до потерпілого, вони разом випили пляшку горілки. Після чого потерпілий захотів випити ще, вони разом пішли в магазин та придбали ще одну пляшку горілки та деякі продукти харчування. Витратили приблизно 100 гривень. Обвинувачений зазначив, що після того як вони все випили, потерпілий сп`янів, та сказав що дасть ОСОБА_4 свій телефон, аби останній здав його до ломбарду, а потерпілий потім викупить його. Обвинувачений зазначив, що він повірив потерпілому, та так і зробив. В подальшому потерпілий написав заяву до поліції щодо викрадення його мобільного телефону. ОСОБА_4 зазначив, що потерпілий того дня - 09.12.2018, був в стані сильного алкогольного сп`яніння, однак він провів ОСОБА_4 , коли той мав йти та зачинив за ним двері. Обвинувачений зазначив, що у потерпілого не було коштів для подальшого вживання алкогольних напоїв, саме тому потерпілий і запропонував здати його телефон до ломбарду. ОСОБА_4 зазначив, що в той же вечір він здав, як і домовлялись з потерпілим, до ломбарду. Додатково обвинувачений зазначив, що ОСОБА_6 віддав йому мобільний телефон, ще до того як вони разом ходили в магазин. Сім-карти з даного телефону потерпілий вийняв завчасно. Обвинувачений повідомив суду, що він приходив до потерпілого на наступний день зранку, останній був ще в стані алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_4 віддав йому залишок коштів, які залишились від здачі телефону до ломбарду в сумі приблизно 380 гривень, за мінусом тих коштів, які були витрачені ОСОБА_4 .
Обвинувачений в судовому засіданні 28.09.2022 зазначив, що він визнає свою вину у здійсненні крадіжки мобільного телефону потерпілого ОСОБА_6 , щиро кається у вчиненому та просив суворо його не карати.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просила при призначенні покарання ОСОБА_4 врахувати, що останній визнав свою вину та щиро розкаявся. З урахуванням даних обставин захисник просила не карати суворо обвинуваченого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні був допитаний потерпілий ОСОБА_6 , який повідомив суду, що ввечері 09.12.2018 до нього зайшов ОСОБА_4 та запропонував випити, повідомивши, що його нещодавно випустили з тюрми. Потерпілий зазначив, що він все придбав, та в подальшому вживали разом із ОСОБА_4 алкогольні напої. Уже вранці він помітив, що зник телефон, а також ОСОБА_6 зазначив, що більше сторонніх осіб в нього не було, вдома була лише його дружина. Потерпілий вказав, що телефон лежав на столику в кімнаті. Потерпілий ОСОБА_7 повідомив суду, що через тиждень він зустрів ОСОБА_4 та вимагав, щоб останній повернув телефон, однак останній зазначив, що телефон він не брав. Після того, як потерпілий написав заяву до поліції, його мобільний телефон знайшли в ломбарді. Будь-яких домовленостей щодо грошових коштів у потерпілого з обвинуваченим не було. Потерпілий щодо міри покарання поклався на розсуд суду
Крім показань обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 , судом були досліджені надані стороною обвинувачення під час судового розгляду, як докази вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, наступні письмові документи.
Судом досліджено витяг з ЄРДР від 24.02.2019, згідно якого 24.02.2019 із заявою звернувся громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що на початку грудня місяця 2018 року, невідома особа таємно шляхом вільного доступу здійснила крадіжку мобільного телефону марки «НТС» синього кольору з місця його проживання.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.02.2019, ОСОБА_6 просив прийняти міри до невідомої особи, яка на початку грудня місяця 2018 року, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу здійснив крадіжку належного потерпілому мобільного телефону марки «HTC» сенсорного типу в корпусі білого кольору з флеш-картою ємністю 2СВ оператора Київстар з номером телефону НОМЕР_1 та сім-картою оператора Лайф, номер телефону потерпілий не вказав.
Згідно відповіді на запит слідчого директор ПТ «Ломбард Приват» ОСОБА_8 повідомив, що до ломбардного відділення, яке знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, 44/54, громадянин ОСОБА_4 12.12.2018 здав телефон марки «HTC» моделі «Desire 326 G (2PNT100)» імеі НОМЕР_2 . Телефон було інкасовано та реалізовано. Копія договору додається.
Відповідно до договору позики №11.18.4506 від 12.12.2018, відокремлений підрозділ№11 ПТ «Ломбард Приват» в особі касира-оцінювача ОСОБА_9 і громадянин ОСОБА_4 надалі «Позичальник», уклали даний договір про наступне: строк позики 7 днів, назва застави: телефон марки «HTC» моделі «Desire 326 G (2PNT100)», надана позика позичальнику в сумі 500 гривень, нарахована сума відсотків 28 гривень.
Згідно висновку експерта №2207/19-21 від 21.03.2019 встановлено, що ринкова вартість телефону мобільного зв`язку торгової марки «НТС» моделі «desire 326 G (2PNT100)» станом на 09.12.2018 при умові робочого та добре збереженого товарного стану становила 1044,45 грн.
В судовому засіданні було досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 23.03.2019 за участю потерпілого ОСОБА_6 , та понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та диск із відеозаписом вказаної слідчої дії та встановлено, що слідчий експеримент проводився в АДРЕСА_2 , де відбулась крадіжка мобільного телефону у громадянина ОСОБА_6 . В ході слідчого експерименту громадянин ОСОБА_6 розповів та показав усі обставини, які відбувались у той час, як у нього у квартирі перебував ОСОБА_4 та після залишення останнім будинковолодіння, у потерпілого зник мобільний телефон потерпілого. До протоколу слідчого експерименту додано відеозапис, який був досліджений судом.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Суд вважає, що всі інші досліджені в ході судового розгляду докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого, були отримані у рамках закону, а відтак є належними та допустимими.
Дослідивши зібрані та досліджені у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена повністю.
До такого висновку суд дійшов дослідивши усі обставини скоєння кримінальних правопорушень, показання обвинуваченого та потерпілого, які повністю узгоджуються між собою та з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Протокол проведення слідчого експерименту від 23.03.2019, за участю потерпілого ОСОБА_6 суд визнає належним та допустимим доказом. Під час даного слідчого експерименту потерпілий відтворив обставини, які мали місце під час перебування ОСОБА_4 у його квартирі за адресою: АДРЕСА_2 11.04.2015, а також щодо обставин зникнення з його квартири мобільного телефону.
Надані в судовому засідання показання потерпілого ОСОБА_6 повністю узгоджуються з протоколом проведення слідчого експерименту з ним, як з потерпілим від 23.03.2019. Потерпілий зазначив, що він разом з ОСОБА_12 розпивали алкогольні напої в його квартирі. Після того, як обвинувачений пішов потерпілий виявив, що зник його мобільний телефон.
Факт заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 саме ОСОБА_4 підтверджується відповіддю з ПТ «Ломбард Приват», згідно якої до ломбардного відділення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин ОСОБА_4 12.12.2018 здав телефон марки «HTC» моделі «Desire 326 G (2PNT100)» імеі НОМЕР_2 . Дана обставина підтверджується договором позики №11.18.4506 від 12.12.2018, згідно якого відокремлений підрозділ №11 ПТ «Ломбард Приват» в особі касира-оцінювача ОСОБА_9 і громадянин ОСОБА_4 надалі «Позичальник», уклали даний договір згідно якого ОСОБА_4 вніс в якості застави телефон марки «HTC» моделі «Desire 326 G (2PNT100)», та відповідно позичальнику надана позика в сумі 500 гривень, нарахована сума відсотків 28 гривень. Позику ОСОБА_4 не повернув у визначений строк до 18.12.2018, відтак майно, яке було предметом застави, а саме телефон було інкасовано та реалізовано.
Згідно висновку експерта №2207/19-21 від 21.03.2019 судом встановлено вартість мобільного телефону «НТС» моделі «desire 326 G (2PNT100)», яка станом на 09.12.2018 при умові робочого та добре збереженого товарного стану становила 1044,45 грн.
Винуватість ОСОБА_4 підтверджується і наданими ним суду показаннями, оскільки він визнав, що здавав телефон в ломбард, а також вказав, що телефон йому потерпілий передав ще до того як вони ходили разом до магазину. Відтак, при наявності бажання здати телефон до ломбарду, потерпілий міг зробити це особисто. Протягом судового розгляду ОСОБА_4 намагаючись уникнути відповідальності стверджував, що він не викрадав мобільний телефон потерпілого, а лише здав його до ломбарду на прохання самого потерпілого.
Також судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні 28.09.2022 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в повному обсязі.
З урахуванням усіх доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, та всі докази у їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення.
Згідно довідки №625 від 06.03.2019 КП ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_4 перебуває на диспансерному наркологічному обліку з 01.04.2003 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» №20/1131 від 06.03.2019 вбачається, що ОСОБА_4 за даними архіву та картотеки диспансерного відділення станом на 04.03.2019 не значиться.
Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Зокрема, обвинувачений та його захисник звертали увага суду, що ОСОБА_4 щиро розкаявся. Однак, дані обставини не можуть бути визнані судом як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого, оскільки щире каяття характерне тим, що воно має бути застосоване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, а не на визнанні вини під тиском зібраних у справі доказів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше судимий, протягом усього судового розгляду не визнавав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, під час судових дебатів визнав свою вину та повідомив, що він розкаявся у вчиненому, відсутність обставин, які пом`якщують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 востаннє засуджено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2022 за ч. 2 ст. 187, ст. 72 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, який набрав законної сили 15.09.2022 згідно ухвали Вінницького апеляційного суду. Даний злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 до постановлення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2022. Відтак, остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно визначати з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.
Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження на даний час у ОСОБА_4 відсутній.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судової експертизи на загальну суму 314 гривень покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ним кримінального правопорушення.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 65 - 67, 122, 185 КК України, ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2022, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 , призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбуте ним покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2022 року з 07.03.2018 по 27.06.2018 включно.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні на загальну суму 314 гривень.
Речові докази по кримінальному провадженню № 0000275, а саме:
- відповідь на лист №2217/200/19 від 21.03.2019, договір позики №11.18.4506 від 12.12.2018, які адресовані слідчому СВ Київського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: