Дата документу 08.08.2022 Справа № 336/2339/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/2339/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/403/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби строком до 13 серпня 2022 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України -,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

15 червня 2021 року, в період часу з 7 год. 40 хв. до 8 год. 40 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_10 , тримаючи в правій руці предмет схожий на ніж, наніс останньому один удар в область живота, тим самим спричинив йому, згідно довідки, наданої КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з пораненням великого чепця.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

15 червня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000880 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 6).

15 червня 2022 року о 19 год. 05 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16 червня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 41-42).

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , недоведеність існування ризиків, на які посилається прокурор в обґрунтування застосування відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та врахував, що ОСОБА_7 дійсно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, але має постійне місце проживання, яке збігається з місцем його реєстрації, проживає разом з матір`ю, працює, раніше не був засуджений, є інвалідом 3 групи.
В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що ризики доведені зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 згідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.
Також вказує, що ОСОБА_7 після скоєння кримінального правопорушення медичну допомогу потерпілому не надав, та усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, в результаті чого постраждало здоров`я потерпілого, як одне з найвищих соціальних цінностей, і найважливіших особистих благ покинув місце події, чим намагався ухилитись від відповідальності.
Зауважує, що на даний момент у ОСОБА_7 стійки соціальні зв`язками відсутні, що в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зазначає, що знаходячись на волі, ОСОБА_7 зможе незаконно впливати на потерпілого та осіб, які являються свідками по кримінальному провадженню, оскільки свідками є друзі і знайомі особи ОСОБА_7 , що в подальшому вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.
Вказує, що вивченням особистості підозрюваного ОСОБА_7 встановлено, що відсутні стійки соціальні зв`язки (офіційно не одружений), що дає підстави вважати, що знаходячись на свободі, підозрюваний ОСОБА_7 може винити інші кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити повністю та застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, разом з тим зазначив, що докази порушення підозрюваним ОСОБА_7 умов перебування під домашнім арештом відсутні.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вказала, що підозрюваний раніше не судимий, має на утриманні мати, яка самостійно не пересувається та постійно потребує сторонньої допомоги, підозрюваний офіційно працює водієм, зв`язки із свідками в нього відсутні, та він відшкодовує шкоду.

У судовому засіданні апеляційного суді підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що він з`являється за кожною вимогою, обов`язки, покладені на нього, не порушує, доглядає та тяжко хворою матір`ю.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали підстави для застосування відносно ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії умисних тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, існує ризик переховування від суду.

Таким чином, доводи прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування є обґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків є лише абстрактним припущенням прокурора, оскільки доказів на підтвердження цього надано не було.

Доводи на відсутність стійких соціальних зв`язків, зокрема, дружини та неповнолітніх дітей, апеляційним судом було враховано на користь ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 , який має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працює водієм на АТ «Мотор Січ» (а.с. 37), раніше не судимий, на переконання колегії суддів буде достатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України вказаний запобіжний захід полягає у забороні підозрюваному залишати житло у певний час доби, а згідно ч. 5 цієї статті перебування підозрюваного у житлі контролюється працівниками відповідного органу Національної поліції.

Крім того, відомостей про те, що підозрюваний після обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту здійснював спроби переховуватися від органів досудового розслідування не надано, а тому такий ризик є мінімальним.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що встановлений апеляційним судом ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України попереджений застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.

Доводи прокурора, який посилається на те, що ОСОБА_7 не надав потерпілому медичну допомогу, не можуть бути безумовною підставою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби строком до 13 серпня 2022 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4