Єдиний унікальний номер 205/5360/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2022 року м. Дніпро
В обґрунтування клопотання, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 зазначила, що до 23.08.2022 до ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що невстановлена особа приблизно о 11.50 год., перебуваючи за адресою м. Дніпро, вул. Метробудівська біля будинку №3 таємно, шляхом вільного доступу викрав чуже майно, в період дії воєнного часу, а саме акумулятор, встановлений в автомобілі ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , після чого з викраденим майном зник у невідомому напрямку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та будучи обізнаним про те, що в Україні введено воєнний стан знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності.
Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, в умовах воєнного стану у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному із проникненням в інше сховище.
Встановлено, що ОСОБА_6 23.08.2022 приблизно об 11.50 год., перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Метробудівська, біля будинку №3, де побачив автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить
ОСОБА_7 , однак перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , після чого визначив предметом свого злочинного посягання акумуляторну батарею, яка знаходилась під капотом вказаного автомобіля.
Далі, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, а саме акумуляторної батареї, ОСОБА_6 діючи повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшов до автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 та шляхом механічного зусилля відкрив замок передніх водійських дверей, та проник до салону зазначеного автомобілю. Після чого, продовжуючи реалізацію раніше виниклого умислу, перебуваючи в салоні автомобілю, для забезпечення доступу до акумуляторної батареї, ОСОБА_6 відчинив капот автомобілю за допомогою спеціального важеля. Після цього, ОСОБА_6 підійшов до капоту вищевказаного автомобілю, відкрив його та викрав акумуляторну батарею марки VARTA 60А № НОМЕР_2 , яка знаходилось в моторному відсіку автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 .
Після чого, ОСОБА_6 разом із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив своїми умисними діями ОСОБА_5 матеріальний збиток у розмірі 1200 гривень.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_8 встановлено, що невідома особа, пізніше встановлена як ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку №3 по вулиці Метробудівській в м. Дніпро дістав з автомобілю ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 акумуляторну батарею та поклав до автомобілю ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 червоного кольору, після чого на вказаному автомобілі виїхав в невідомому напрямку.
Відповідно до рапорту о/у СКП ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в подальшому було встановлено місцезнаходження вищезазначеного автомобілю, яким керував ОСОБА_6 , який знаходився за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська біля будинку №123.
Врахувавши характер події, тяжкість кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та те, особу, яка можливо вчинила кримінальне правопорушення переслідували, за ознаками вказаними очевидцем кримінального правопорушення, слідчим СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, після повідомлення виконувачу обов`язків керівнику Західної окружної прокуратури, було прийнято рішення про проведення невідкладної слідчої дії - обшуку автомобілю ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 1994 року випуску VIN НОМЕР_4 розташованого біля будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 123.
Обшук автомобілю ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 був обумовлений виникненням невідкладного випадку, пов`язаного з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та врятуванням майна, яке у кримінальному провадженні визнано речовими доказами та є об`єктом злочинного посягання.
Встановлено, що автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 1994 року випуску VIN НОМЕР_4 , згідно технічного паспорту НОМЕР_5 належить ОСОБА_9 , однак фактично автомобілем, користувався ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт застосовується з метою збереження речових доказів.
В силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у клопотанні про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Другий абзац частини першої статті 170 КПК України зазначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Отже, вказане у клопотанні нерухоме майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні майна та задоволення клопотання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 132, 170-173, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1