Справа № 274/1979/22
Провадження №1-в/0274/340/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2022 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області провадження за поданням начальника ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 23.03.2018 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік 6 місяців, -
в с т а н о в и в :

05.05.2022 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання начальника ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_3 на підставі п. "б" ст. 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", оскільки засуджений зарекомендував себе як порушник встановленого режиму тримання, правил внутрішнього розпорядку УВП, на шлях виправлення не став, за час відбування покарання його поведінка свідчить, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства. Просить встановити щодо засудженого наступні обмеження : заборони виходу з будинку з 23 години до 06 години наступного дня; заборони відвідувати ресторани, кафе, бари, магазини, відділи магазинів, в яких торгують спиртними напоями з метою їх придбання; заборони виїзду в особистих справах за межі району (міста); реєстрації в поліції 2 рази на місяць.
Представник адміністрації виправної колонії в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд подання без його участі.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд не визнає явки засудженого та представника виправної колонії обов`язковими та вважає за можливе провести розгляд подання у їх відсутність.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 158 КВК України адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Як визначено п. "б" ст. 3 Закону, адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства

У рішенні «Дедеш проти України» від 14.01.2021 року Європейський суд з прав людини зазначив, що встановлення адміністративного нагляду є втручанням у право особи на повагу до приватного життя та становить порушення ст. 8 Європейської конвенції з прав людини, при цьому будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Роман Захаров проти Росії» (Roman Zakharov v. Russia)

Під час визначення того, чи було втручання «необхідним у демократичному суспільстві», суд має оцінити, чи буде воно пропорційним законній меті, яка переслідується, і чи наявні відповідні та достатні підстави для його обґрунтування (див. рішення у справі «Нада проти Швейцарії» (Nada v. Switzerland).

Суд не виключає, що застосовані обмеження можуть у принципі бути необхідними в контексті боротьби з злочинами. Проте, судом мають бути проаналізовані індивідуальні обставини заявника та обґрунтовано, чому встановлені обмеження є необхідними.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 01.11.2018 року Дніпровським районним судом м Києва за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2, 309 ч. 1, 15 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 70, 70 ч. 4, 71 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Вироком Київського апеляційного суду від 18.12.2018 вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 01.11.2018 щодо ОСОБА_3 скасовано в частині призначеного покарання. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_3 призначено покарання за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2, 309 ч. 1, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 15 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України у виді 4 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.
Початок строку: 17.07.2018 року; кінець строку: 17.07.2022 року.
Відповідно до подання та долучених до нього матеріалів, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.07.2018 року. Під час утримання в СІЗО м. Київ характеризувався посередньо, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.
З 28.02.2019 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Райківська виправна колонія (№73)». В майстерні установи не працевлаштований, до суспільно-корисної роботи відноситься байдуже. За час відбування покарання характеризується негативно, допустив дванадцять порушень встановленого порядку відбування покарання, зокрема за порушення розпорядку дня, умов локалізації, порушення форми одягу та зберігання заборонених предметів, за що вісім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності та було проведено чотири бесіди профілактичного характеру. Має одне заохочення. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Виконує роботи із самообслуговування, не має достатнього рівня необхідних навичок. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи. Бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» за якою займається формально. Соціально-корисні зв`язки з близькими родичами втрачені. Позову за виконавчим листом не має. Вину у скоєних злочинах визнав повністю. З 19.04.2021 року засуджений перебуває на профілактичному обліку як «злісний порушник встановленого порядку відбування покарання».
Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 засуджений до позбавлення волі за тяжкі злочини проти власності, під час відбування покарання його поведінка свідчить, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечними для суспільства, а відтак з метою запобігання вчиненню нових злочинів і здійснення виховного впливу, щодо засудженого необхідно встановити адміністративний нагляд із застосуванням обмежень, які слугуватимуть профілактичними заходами спостереження і контролю за його поведінкою після звільнення. При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 неодноразово засуджений до позбавлення волі за тяжкі злочини проти власності, відповідно, з метою контролю за його поведінкою, буде доцільно встановити обмеження у виді заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання в нічний час доби та реєстрації в поліції, що дозволить спостерігати та контролювати за його поведінкою після звільнення з метою недопущення вчинення нових злочинів.
Разом з тим, суд вважає, що в ході судового розгляду не було доведено необхідність встановлення обмежень у виді заборони виїзду в особистих справах за межі району (міста), заборони перебувати в кафе, барах, ресторанах, місцях, де продаються спиртні напої, оскільки не наведено даних, які б вказували на вчинення ОСОБА_3 протиправних дій за межами місця проживання, або в нетверезому стані. За таких обставин встановлення зазначених обмежень буде втручанням у право засудженого на повагу до його приватного життя.

Керуючись статтями 3 п. "б", 5, 10 Закону України "Про встановлення адміністративного нагляду особам, звільненим з місць позбавлення волі", статтями 9 ч. 6, 372, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити частково.
Встановити щодо ОСОБА_3 адміністративний нагляд строком на один рік.
Застосувати до ОСОБА_3 обмеження у виді:
- заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання з 23 години до 06 години наступного дня;
- реєстрації в поліції 2 рази на місяць.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1