Справа № 461/4871/22
Провадження № 1-кс/461/4187/22
УХВАЛА
іменем України
14.10.2022 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю скаржника адвоката ОСОБА_3 , яка бере участь в режимі відео конференції, та діє в інтересах ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність Управління СБ України у Львівській області щодо не розгляду заяви від 13.09.2022 р. в рамках кримінального провадження № 0000045 від 04.04.2022 р., не повернення тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
Скаржник адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася в Галицький районний суд м. Львова суд зі скаргою на бездіяльність Управління СБ України у Львівській області щодо не розгляду заяви від 13.09.2022 р. в рамках кримінального провадження № 0000045 від 04.04.2022 р., не повернення тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що скаржником ОСОБА_3 13.09.2022 р. через електронну пошту було подано заяву про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000045 від 04.04.2022 р.
Стверджує, що станом на 16.09.2022 р. відповіді щодо зазначеної заяви від Управління СБ України у Львівській області не отримано, що є бездіяльністю, яка полягає у не розгляді заяви адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та не повернуто тимчасово вилучене майно.
Також стверджує, що її заява (клопотання) від 13.09.2022 року по суті не розглянуто у встановлений ст. 220 КПК України строк.
Просить зобов`язати Управління СБ України у Львівській області розглянути заяву адвоката ОСОБА_3 в порядку та в строк, передбачений ст. 220 КПК України, та про результати розгляду проінформувати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; та зобов`язати Управління СБ України у Львівській області невідкладно повернути майно і речі, які були вилучено слідчим в ОВС 2 відділення СУ СБ України у Львівській області під час проведення обшуку в квартирі, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.08.2022 р. в рамках кримінального провоадження № 0000045 від 04.04.2022 р.; та визнати дії слідчого ОСОБА_5 неправомірними.
В судовому засіданні скаржник адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала, просила скаргу задоволити. Додактово заначила, що майно вилучене у ОСОБА_4 є тимчасово вилученим та підлягає поверненню, оскільки слідчим не вживалися заходи щодо накладення арешту на вказане майно, а тому воно повинну бути негайно повернуто власнику. Також зазначила, що під час проведення обшуку в квартирі за адресою АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.08.2022 р. в рамках кримінального провоадження № 0000045 від 04.04.2022 р., було допущено порушення, оскільки в ухвалі слідчого судді було заначено адресу АДРЕСА_1 . Тому, вважає, що всі докази здобуті під час проведення такого обшуку відповідно до ст. 87 КПК України повинні визнаватися судом недопустимими під час судового розгляду.
Слідчий в ОВС 2 відділення СУ СБ України у Львівській області ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги скарги повністю заперечив та пояснив, що ним було розглянуто у встановлений ст. 220 КПК України трьохденний строк заяву (клопотання) адвоката ОСОБА_6 від 13.09.2022 р. в рамках кримінального провадження № 0000045 від 04.04.2022 р., та винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання від 15.09.2022 р., яка була направлена адвокату ОСОБА_3 поштою разом з супровідним листом від 15.09.2022 р. за № 62/6/2-2/22/14/45 на її поштову адресу в м. Києві. Копії вказаних документів долучені до матеріалів скарги. Також пояснив, що вимога скаржника про повернення тимчасово вилученого майна не може бути задоволена, оскільки таке майно не є тимчасово вилученим, а арештованим на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.09.2022 р. (справа № 461/4540/22, провадження № 1-кс-/461/4046/22), а тому до скасування такого арешту майно не може бути повернуте його власнику. Також повідомив, що при винесенні ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.08.2022 р. в рамках кримінального провадження № 0000045 від 04.04.2022 р.; про надання дозволу на проведення обшуку було невірно вказану адресу вулиці фактичного місця проживання ОСОБА_4 а саме АДРЕСА_1 , хоча такої вулиці не існує та обшук було проведено за адресою АДРЕСА_1 . При цьому слідчий заначив, що вказана адреса щодо місця проживання ОСОБА_4 в подальшому була виправлена слідчим відповідною постановою. В зв`язку цим просив у задоволенні скарги відмовити повністю.
Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_5 дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку що скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних .підстав. При цьому, ст. 220 КПК України врегульовано розгляд вказаних клопотань під час проведення досудового розслідування.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2022 року за № 0000045 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

08.09.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, під час якого вилучено ноутбук (персональний портативний комп`ютер) чорного кольору марки «ACER» моделі «Travel Mate», №P253-MG13, із зарядним пристроєм, який ОСОБА_4 використовував у свої протиправній діяльності.
Постановою слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_7 від 09.09.2022 року вищевказане вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 13.09.2022 р. через електронну пошту було подала в Управління СБ України у Львівській області заяву про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000045 від 04.04.2022 р.
Слідчим в ОВС 2 відділення СУ СБ України у Львівській області ОСОБА_5 заяву (клопотання) адвоката ОСОБА_3 від 13.09.2022 р. в рамках кримінального провадження № 0000045 від 04.04.2022 р., було розглянуто та винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання від 15.09.2022 р., яка була направлена адвокату ОСОБА_3 поштою разом з супровідним листом від 15.09.2022 р. за № 62/6/2-2/22/14/45 на її поштову адресу в м. Києві.
Таким чином, слідчим виконано вимоги ст. 220 КПК України щодо порядку та строку розгляду клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні, а тому вимоги скарги щодо зобов`язання Управління СБ України у Львівській області розглянути заяву адвоката ОСОБА_3 в порядку та в строк, передбачений ст. 220 КПК України, та про результати розгляду, безпідставні та задоволенню не підлягають.
За таких обставин, приходжу до висновку, що Управлінням СБ України у Львівській області не порушено порядок розгляду клопотання скаржника в порядку ст. 220 КПК України та скаржником не доведено наявність приводів та підстав для задоволення його скарги в цій частині.
Згідно статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, яке відповідає вимогам ч.2 ст.167 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1)за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до стаття 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.09.2022 р. (справа № 461/4540/22, провадження № 1-кс-/461/4046/22), було накладено арешт на зазначений в клопотанні вилучений 08.09.2022 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , предмет: ноутбук (персональний портативний комп`ютер) чорного кольору марки «ACER» моделі «Travel Mate», №P253-MG13, із зарядним пристроєм.

Таким чином, відповідно до вказаної ухвали слідчого судді таке майно є арештованим а не тимчасово вилученим, як про це стверджує скаржник, а тому не може бути повернуте як тимчасово вилучене майно в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки для його повернення встановлена зовсім інша процедура передбачена ст. 174 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Скаржником не заявлено вимогу про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України.
Скарга подана в порядку ст. 303 КПК України, а тому слідчий суддя не вправі виходити за межі вимог вказаної скарги та надавати оцінку правомірності накладення арешту на вказане майно, з врахуванням покликання скаржника на інші аргументи, наведені у скарзі.

Вказані питання можуть вирішуватися судом під час судового розгляду по суті вказаного кримінального провадження, або ж слідчим суддею під час розгляду клопотання про скасування арешту на вказане майно, накладене ухвалою слідчого судді від 12.09.2022 р. (справа № 461/4540/22, провадження № 1-кс-/461/4046/22).

В межах розгляду вказаної скарги в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України такі вимоги слідчий суддя не розглядає та не вирішує. Це також стосується і доводів скаржника про визнання доказів недопустимими в порядку ч. 4 ст.87 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що слідчим не порушено порядку вилучення майна, таке має статус арештованого майна, а тому у задоволенні скарги про повернення вилученого під час обшуку майна та зобов"язання Управління СБ України у Львівській області невідкладно повернути майно і речі, які були вилучено слідчим в ОВС 2 відділення СУ СБ України у Львівській області під час проведення обшуку в квартирі, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.08.2022 р. в рамках кримінального провоадження № 0000045 від 04.04.2022 р., слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що вимога скаржника про визнання дій слідчого ОСОБА_5 неправомірними задоволенню не підлягає, оскільки таке не входить до повноважень слідчого судді при розгляді скарги в порядку ст. 303 КПК України.
Керуючись ст.ст.220, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність Управління СБ України у Львівській області щодо не розгляду заяви від 13.09.2022 р. в рамках кримінального провадження № 0000045 від 04.04.2022 р., не повернення тимчасово вилученого майна, -відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1