Справа № 452/1810/22
Провадження № 1-кп/452/283/2022
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 1 липня 2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Стебник Дрогобицького району Львівської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого вироком Трускавецького міськрайонного суду Львівської області від 11 червня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі, покарання відбув, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) при наступних обставинах.

17 червня 2022 року приблизно в період часу з 18:00 по 18:40 годин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на відкритій території житлового будинку ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , безпричинно вчинив конфлікт із потерпілою ОСОБА_5 , ображаючи її нецензурними словами та погрожуючи фізичною розправою, в ході якого, усвідомлюючи що за його діями стежать вищезазначені та інші особи, які перебували на території, грубо порушуючи громадський порядок з винятковим цинізмом, зневажаючи загальноприйняті норми моралі, демонстративно оголив свій статевий орган та почав здійснювати непристойні рухи. Усвідомлюючи, що його помічено, ОСОБА_4 не припинив свої кримінально протиправні дії, не відреагував на обурення присутніх осіб, а продовжив демонструвати свій оголений статевий орган, після чого заявниця ОСОБА_6 , отримавши моральне потрясіння, викликала працівників поліції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за

ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, а саме, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 296 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке викладене у обвинувальному акті, вказавши, що вони були встановлені правильно і всі ці обставини він визнає повністю. При цьому показав, що дійсно, 17 червня 2022 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на подвір`ї житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку із своєю співмешканкою ОСОБА_5 . При цьому ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою. Потім оголив свій статевий орган та почав здійснювати непристойні рухи. При цих його діях були присутні потерпіла, її сестра ОСОБА_6 , її чоловік та неповнолітні діти. Все це відбувалося десь протягом 30 хвилин. У вчиненому щиро кається, та жалкує з приводу вчиненого.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що має на вихованні шістьох неповнолітніх дітей, з обвинуваченим проживає з восени 2021 року. Раніше він нічого такого не вчиняв. 17 червня 2022 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на подвір`ї житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , в ході сварки з нею, ображав її нецензурними словами, оголив свій статевий орган та почав здійснювати непристойні рухи. На подвір`ї в цей час перебували: її сестра ОСОБА_6 , її чоловік та неповнолітні діти її та сестри. Обвинувачений перед нею вибачився. Суворо просила його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (кримінальному проступку), при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши обвинуваченому та потерпілій про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого

ОСОБА_4 та потерпілу ОСОБА_5 , прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (кримінальному проступку) при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою винятковим цинізмом.

ВС в постанові від 21 січня 2020 року у справі № 751/4233/18 зазначив, що при кваліфікації хуліганства, перш за все слід звернути увагу на те, що безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних - етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані (Постанова ВП ВС від 03.07.2019 у справі

№ 288/1158/16-к).

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься, відповідно до вимог ст. 12 КК України, до кримінального проступку; обставини вчинення кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого, який психічно і фізично здоровий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра (а.с. 27, 28), має стійкі соціальні зв`язки - постійне місце проживання, де характеризується позитивно (а.с. 29,30); раніше притягався до кримінальної відповідальності (а.с. 23-26).

У відповідності зі ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення

ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, обрати йому покарання у вигляді обмеження волі, в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України.

Водночас, враховуючи особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого правопорушення, позицію потерпілої, яка на суворій мірі покарання не наполягала, а також враховуючи кару як другорядну мету покарання, суд погоджується з думкою прокурора, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст. 75 КК України, при цьому покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати, речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1

ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді обмеження волі, з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він під час випробування не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати, речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча суддя