Справа № 308/9702/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ужгород кримінальне провадження №0000777 від 13.07.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця села Новосілки, Львівської області, громадянин України, пенсіонер, неодружений, з середньою освітою, зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Протягом часу з серпня 2021 року по липень 2022 року ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.
Зокрема, 10.08.2021 близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання потерпілої, за адресою АДРЕСА_1 , знаходячись за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості. Таким чином гр. ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Вина ОСОБА_4 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 777630 від 10.08.2021. Постановою Ужгородського міськрайонного суду № 308/11374/21 від 08.11.2021 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.
11.08.2021 року, ОСОБА_4 порушуючи вимоги термінового заборонного припису серії АА №114683 від 10.08.2021 року, а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з потерпілою, знаходячись за місцем проживання потерпілої, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , домашнє насильство, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, та призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості. Таким чином гр. ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Вина ОСОБА_4 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 77626 від 11.08.2021. Постановою Ужгородського міськрайонного суду № 308/11371/21 від 10.11.2021 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.
25.12.2021 близько 00 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання потерпілої, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , домашнє насильство, що проявилось у словесних образах потерпілого нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості. Таким чином гр. ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Вина ОСОБА_4 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №802972 від 25.12.2021. Постановою Ужгородського міськрайонного суду №308/18051/21 від 31.01.2022 ОСОБА_4 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.
Крім цього, 12.07.2022 ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання потерпілої, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 домашнє насильство, що проявилось у словесних образах потерпілого нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості. Працівниками СПДН Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області протиправні дії ОСОБА_4 було припинено та відібрано від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про вчинення кримінального правопорушення та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вказаними діями психологічного характеру, ОСОБА_4 заподіяв своїй колишній дружині ОСОБА_6 , систематичні психологічні страждання у вигляді негативних змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, що викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості.
За таких обставин, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
17.10.2022 між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецем села Новосілки, Львівської області, громадянином України, пенсіонером, неодруженим, з середньою освітою, зареєстрованим та фактично проживаючим за адресою АДРЕСА_1 , з одного боку та прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.468, ст.469, ст.472 КПК України, за участі захисника ОСОБА_5 , уклали угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000777 від 13.07.2022 за ст. 126-1 КК України.
Зі змісту угоди встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , беззастережно визнає свою вину у зазначеному діянні та щиро розкаюється.
Крім цього, ОСОБА_4 , раніше не судимий, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. Обвинувачений ОСОБА_4 , зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 з урахуванням пом`якшуючих обставин а саме: щирого каяття: за ст.126-1 КК України 1 рік позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 , розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, йому роз`яснено і є зрозумілими. Обвинуваченому роз`яснено зміст абз. 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

Обвинуваченому роз`яснено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 , роз`яснено наслідки невиконання угоди, а саме, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягає на затвердженні вказаної угоди.
Захисник ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилася. Прокурор подав для приєднання до матеріалів справи заяву про розгляд справи у її відсутності, претензій не має, та надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості.
На підставі наведеного, суд розглянув провадження відповідно до положень ст.ст. 471, 473, ч.5 ст. 474 КПК України.
Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ст.126-1 КК України, винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, в межах такого розгляду на підставі даної угоди, відповідно до ст. 94 КПК України, суд доходить висновку, що мало місце діяння в якому обвинувачується ОСОБА_4 .
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 17.10.2022 року вимогам ст. ст. 469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Згідно з ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
Суд враховує, що відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При цьому, суд враховує також, що одним із проявів верховенства права, що закріплений уст.8 КПК України, є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004у справі №1-33/2004.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Узгоджені обвинуваченими та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси її сторін або інших осіб. У суду немає сумнівів у наявності добровільної згоди на укладення та затвердження угоди.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено. Запобіжний захід не обирався. Речові докази по справі відсутні. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 407, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.10.2022 року укладену, у кримінальному провадженні за №0000777 від 13.07.2022, між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецем села Новосілки, Львівської області, громадянином України, пенсіонером, неодруженим, з середньою освітою, зареєстрованим та фактично проживаючим за адресою АДРЕСА_1 , з одного боку та прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.468, ст.469, ст.472 КПК України, за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1