Справа № 539/1671/22
Провадження № 1-кп/539/210/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2022 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Лубни Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лубни Полтавської області, громадянина України, який має середню освіту, працює у ТОВ "Грейд Плюс", оператор свердлового станка, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку травня 2022 року, більш точного часу та дати встановити не надалось можливим, перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 виник умисел на незаконний посів конопель з метою подальшого їх вирощування та власного вживання.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 на території зазначеного домогосподарства вніс у ґрунт насіння конопель та у подальшому вирощував рослини шляхом догляду за ними до червня 2022 року.

06.06.2022 працівниками Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області на підставі ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого на території домогосподарства виявлено та вилучено 11 рослин, які відповідно до висновку експерта СЕ-19/117-22/6935-НЗПРАП від 17.06.2022 мають ботанічні ознаки рослин роду коноплі, містять тетрагідроканабінол і відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, які ОСОБА_4 незаконно посіяв і вирощував для власного вживання без мети збуту.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 310 КК України як незаконний посів та незаконне вирощування конопель в кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив затвердити укладену ним із прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, не вбачаючи підстав для відмови у її затвердженні.

Захисник у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом встановлено, що 30 червня 2022 року під час досудового слідства у місті Лубни Полтавської області між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та підозрюваним (який наразі має статус обвинуваченого) ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення; сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а також наслідки її невиконання.

Враховуючи ту обставину, що під час досудового слідства між обвинуваченим та прокурором за участю захисника була укладена угода про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом, кримінальне провадження розглядалося судом відповідно до положень ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Розглядаючи зазначену угоду про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків. Потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Під час підготовчого судового засідання судом з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_4 , що він повністю розуміє: права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки затвердження та невиконання угоди; характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винуватим; вид та міру покарання, яке буде призначене йому у разі затвердження угоди судом, і на яке він погодився.

Суд переконався у підготовчому судовому засіданні, що укладення сторонами цієї угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання, органом досудового розслідування зазначено вчинення кримінального проступку особою, яка перебувала в стані наркотичного сп`яніння. При цьому органом досудового розслідування при формулюванні пред`явленого обвинувачення вчинення злочину у зазначеному стані ОСОБА_4 не інкримінується. Тому за відсутності в обвинуваченні вказівки на вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, визнання даної обставини такою, що обтяжує покарання обвинуваченого, є недопустимим. За таких обставин судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.
Суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, оскільки: її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб; правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати у розмірі 1029,72 грн., понесені під час проведення судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки його винуватість знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Питання про долю речових доказів підлягають вирішенню відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 368, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 червня 2022 року у місті Лубни Полтавської області між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, понесені під час проведення експертизи №СЕ-19/117-22/6335-НЗПРАП від 17.06.2022, у розмірі 1029,72 грн. (одна тисяча двадцять дев`ять гривень сімдесят дві копійки).
Речові докази:
- 11 рослин, зовні схожих на рослини коноплі, 4 частини пластикових пляшок з нашаруванням чорного кольору, металеве сито, речовину рослинного походження в сухому подрібненому стані, що передані на зберігання до кімнати речових доказів Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області, знищити.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів із моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1