Справа № 182/1441/22
Провадження № 1-кс/0182/356/2022
У Х В А Л А
Іменем України

02.04.2022 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 31.03.2022 за №0000392, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, із середньо-технічною освітою, не заміжньої, не працюючої, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої:
- в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000364 за ч. 2 ст. 307 КК України,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ,-
за участі сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію ч.2 ст. 307 КК України.
В обґрунтуванні клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_5 в невстановлений в ході досудового розслідування час повторно виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини та особливо небезпечних наркотичних засобів з метою подальшого збуту для отримання за це грошових коштів.
Після цього, ОСОБА_5 в невстановлений в ході досудового розслідування час, місці та спосіб, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини та особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, незаконно, повторно, з корисливих мотивів придбала 7 сліп пакетів з кристалічною речовиною світлого кольору та 4 сліп пакети з речовиною рослинного походження, які перенесла за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 де стала незаконно зберігати з метою подальшого збуту до моменту вилучення працівниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Так, 31.03.2022 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:
-7 (сім) сліп. пакетів з кристалічною речовиною світлого кольору, 6 (шість) з яких перебувають на експертному дослідженні, а в одному з яких згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-22/8-343ж-НЗПРАП від 01.04.2022, масою 0,2133г., містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфітамін. Маса метамфетаміну в речовині складає 0,1955г.;
-4 (чотири) сліп. пакетів з речовиною рослинного походження, 3 (три) з яких перебувають на експертному дослідженні, а в одному з яких, згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-22/8-341ж-НЗПРАП від 01.04.2022, масою 0,5648 г., містить особливо небезпечну наркотичний засіб, обіг якої заборонено канабіс. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину складає 0,4924г.;
Вилучену в ході обшуку психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфітамін та наркотичний засіб канабіс, ОСОБА_5 придбала та зберігала за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту.
Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинене повторно.
31.03.2022 о 19-00 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Підозрювана ОСОБА_5 , вчинила злочин, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років.
Причетність ОСОБА_5 в скоєні нею суспільно небезпечного діяння, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків, протоколом обшуку та вилученими речовими доказами, висновками судових експертиз.
Враховуючи той факт, що для забезпечення належної поведінки підозрюваної під час досудового розслідування та розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді, необхідне забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:
?переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, вчинила тяжкий злочин, за вчинення якого може понести покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що може спонукати її переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
?вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється.
Тому виникла наявна необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на шістдесят днів.
ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин, а у разі визнання її винною у вчинені кримінального правопорушення, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від до 10 років, у зв`язку з чим дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відносно ОСОБА_5 на розгляді у суді уже перебуває кримінальне провадження за фактом збуту наркотичних засобів за ст. 307 КК України, вона не має постійного джерела доходу, ніде не працює, що свідчить про те, що збут наркотиків є її способом заробітку, отже, є ризик вчинення нових злочинів у подальшому у разі обрання їй іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Крім того, ОСОБА_5 добре розуміє, що їй може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, отже є достатній ризик того, що вона може переховуватись від органів слідства та суду.
Викладене свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків - переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:
- застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дій, передбачених п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки вилучені наркотичні засоби та психотропні речовини зберігались у неї вдома, тобто за місцем свого мешкання вона вчиняла тяжкий злочин;
- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , може впливати покинути відомі слідству її можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;
- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає можливість передачі її на поруки;
- ОСОБА_5 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б її матеріально забезпечити, що також виключає і можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
- враховуючи те, що до ОСОБА_5 вже застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та вона була звільнена з-під варти у зв`язку із внесенням застави, однак це не стало перешкодою для вчинення нового злочину за фактом збуту наркотичних засобів, тому запобіжний захід у виді застави не попередить вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання обвинуваченою покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового слідства, суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у яких підозрюється, тому виникла необхідність застосувати до підозрюваної запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрювана у судовому засіданні проти клопотання заперечувала, просила суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначила, що обшук був проведений з порушенням вимог КПК України.
Захисник підтримав клопотання підозрюваної.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
За змістом статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Частиною 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно зі ст.178КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу,слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним,обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні,у вчиненні якого він підозрюється,обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного,обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного,обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного,обвинуваченого; майновий стан підозрюваного,обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного,обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів,якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За змістом ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вищевказаних обставин.
Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 може бути причетною до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується наданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження в їх сукупності.
У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
У справі "Смирнов проти Росії" (п. 60) ЄСПЛ зазначив, що "ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування".
Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що не виключена можливість того, що підозрюванв, без обрання запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Однак, суд вважає, що слідчим, прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів з метою застереження ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Так, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, а адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, прокурором не доведено вчинення підозрюваною перешкод у розслідуванні кримінального правопорушення, у якому її обґрунтовано підозрюють.
З урахуванням викладеного, суд вважає достатнім та таким, що буде відповідати встановленим обставинам справи, застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Такий запобіжний захід, на думку суду, забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.
Також, відповідно до п. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, а саме ч. 5 ст. 194 КПК України.
З урахуванням викладеного, встановлених обставин справи та висновків суду, суд вважає необхідним покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні якого перебуває провадження;
- цілодобово не відлучатися з місця фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в провадженні якого перебуває провадження;
- утриматись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні № 0000392.
Керуючись статтями 176-179, 181,194,206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 31.03.2022 за №0000392, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.
Звільнити з-під варти з залі суду.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні якого перебуває провадження;
- цілодобово не відлучатися з місця фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в провадженні якого перебуває провадження;
- утриматись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні № 0000392.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 02.06.2022 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду - прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1