Справа № 932/2212/22
Провадження №1-кс/932/1021/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лошкарівка, Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Клопотання мотивоване такими обставинами. Так, у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000295 від 24.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 24.04.2022, приблизно о 16 годині 15 хвилин, перебуваючи неподалік будинку № 14 по вул. Запорізьке шосе у м. Дніпро, будучи затриманим працівниками патрульної поліції за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КуПАП, достовірно знаючи та розуміючи те, що він затриманий співробітниками поліції, тобто працівники правоохоронного органу, відмовившись виконати законні вимоги поліцейских щодо спокійної поведінки, знаходячись попереду інспектора патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , діючи умисно, маючи умисел на нанесення співробітнику правоохоронного органу ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, здійснив удар задньою частиною голови (потиличною кісткою) в праву надбровкову область обличчя молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , внаслідок чого завдав ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

24 квітня 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25.04.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 345 КК України.

За доводами клопотання, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у провадженні матеріалами. Наразі сторона обвинувачення вважає, що підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики вчинення ним дій, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З наведених обставин слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру та пояснив, що він ніяких правопорушень не вчиняв, тому працівники поліції діяли незаконно, та склали протокол про адміністративне правопорушення без відповідних на те підстав. До нього було неправомірно застосовані спец. засоби у вигляді кайданок, тому він не помітив при затриманні працівника поліції, і міг нанести тілесні ушкодження. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати альтернативний запобіжний захід, а саме домашній арешт, оскільки підозрюваний буде його виконувати та не буде переховуватись та вчиняти нові злочини.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, перевіривши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

У п. «с» §1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що законний арешт або затримання особи мають здійснюватися «за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення».

Дотримання стандарту доказування «обґрунтована підозра» оцінюється ЄСПЛ при встановленні порушення п. «с» §1 ст.5 та § 3 ст.5 конвенції щодо права на свободу та особисту недоторканність при затриманні особи та обранні стосовно неї запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням свободи. Уперше Суд дав визначення цьому стандарту в 1990 р. у рішенні у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom». Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Пізніше це визначення Суд не раз повторював при розгляді інших справ («Selahattin Demirtaє v. Turkey», п.161; «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п.88; «Erdagoz v. Turkey», п.51). Інакше кажучи, обмеження права на свободу та особисту недоторканність може мати місце лише за наявності обґрунтованої підозри, тільки суб`єктивного переконання (bona fide) недостатньо.

Обґрунтована підозра існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що слідчим відділом ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування № 0000295 від 24.04.2022 року, яке розпочато за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.04.2022 року підтверджено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення за фактом нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_7 , у зв`язку із виконанням цим працівником своїх службових обов`язків.

З протоколу допиту потерпілого від 24.04.2022 року встановлено, що працівник поліції ОСОБА_7 у складі екіпажу поліції виїхав на виклик, оскільки надійшло повідомлення, що агресивний чоловік в районі АДРЕСА_2 б`є жінку та з газового балончику пшикав в обличчя, поводив себе агресивно. Було надано опис цього чоловіка. Прибувши на місце, працівниками поліції прийнято рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення та застосування до правопорушника спец. засобів. Вже коли на ОСОБА_4 були надягнуті кайданки, він наніс головою один удар працівнику поліції ОСОБА_7 в надбровну область обличчя.

Свідок ОСОБА_8 в протоколі допиту від 24 квітня 2022 року пояснила, що вона також прибула на виклик у складі екіпажу патрульної поліції. Чоловік, який представився як ОСОБА_4 почав агресивно поводитись, висловлювався нецензурною лайкою на адресу екіпажу. Вже коли до ОСОБА_4 були застосовані спец. засоби, а ОСОБА_7 тримав його лівою рукою за кайданки, ОСОБА_4 наніс працівнику поліції один удар задньою частиною голови в праву набровкову область його обличчя, після чого вказаний чоловік був затриманий.

Підозра обґрунтовується також рапортом працівника поліції, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання, повідомленням про підозру та іншими доказами у сукупності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що слідством зібрано достатньо даних, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України не тяжких злочинів.

З приводу наявності ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, і розуміючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний може вчиняти вплив на свідків та потерпілого, оскільки йому відомі їх анкетні дані, а потерпілий взагалі мешкає в тому ж районі міста, де й підозрюваний, тому з метою зміни ними свої показань, є ризик впливу на останніх. Отже, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеним.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний неодноразово був засуджений за вчинення різних злочинів. Також має місце спеціальний рецидив, тобто підозрюваний вчинив новий злочин, передбачений ст. 345 КК України, вже будучи засудженим за аналогічний злочин. Тому ризик вчинення нового злочину є доведеним.

Слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу враховує особу та поведінку підозрюваного, який поводиться агресивно, зневажливо ставиться до працівників поліції та інших громадян, відкрито ігнорує норми поведінки у суспільстві, постійно вчиняє адміністративні правопорушення, дрібне хуліганство. Це свідчить, що підозрюваний веде антисоціальний спосіб життя та не бажає ставити на шлях виправлення. Крім того, підозрюваний не працює, неодноразово судимий. Той факт, що підозрюваний одружений, не береться до уваги, оскільки підозрюваний не проживає із дружиною, тобто формально знаходиться у стадії розлучення, а дитину не утримує матеріально, і вона проживає окремо з матір`ю. Підозрюваний має лише тимчасові відносини із співмешканкою.

Ураховуючи, що підозрюваний не працює, має кілька судимостей, характеризується негативно, слідчий суддя вважає, що він не має міцних соціальних зв`язків у місці проживання, тому застосовувати інший більш м`який запобіжній захід не є доцільним, оскільки він все одно не буде запобігати всім доведеним ризикам та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Відтак, приходжу до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас альтернативним запобіжним заходом слід визначити заставу.

Так, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, майнового стану підозрюваного та обставин даного провадження, вважаю можливим визначити заставу, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є достатнім для запобіганню ризикам та забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного. Відтак, клопотання підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити підозрюваному заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 , покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду.

2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) не спілкуватися зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню, окрім проведення спільних слідчих дій.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 23.06.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11