ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/145/22 Справа № 700/590/21 Категорія: ч. 2 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

(в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000163 за апеляційною скаргою начальника Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Лисянка Черкаської області, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , несудимий,

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 2 (два) роки та покладено обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбутого покарання період його перебування під вартою з 04.08.2021 по 08.12.2021 включно.

Змінено до набрання вироком законної сили застосований щодо ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, у зв`язку з чим звільнено з-під варти негайно.

Прийнято рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь:

- держави витрати за проведення судових експертиз у сумі 7 548 грн. 08 коп.;

- ОСОБА_10 матеріальної шкоди у сумі 81 622 грн.

Цивільний позов ОСОБА_10 в частині стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 09.06.2018 близько 07 години 00 хвилин, керуючи автомобілем "RENAULT TRAFIC" р.н. НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі «Звенигородка - Лисянка - Біла Церква - Фастів», що пролягає по вул. Небесної Сотні (Котовського) смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області, зі сторони перехрестя вул. Бужанська та вул. Небесної Сотні в напрямку центру смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області, в порушення вимог пунктів 10.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, перебуваючи на заокруглені автодороги, що розташована біля Автостанції, яка знаходиться по вул. Небесної Сотні № 1 в смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області, перед перестроюванням та зміною напрямку руху керованого ним автомобіля ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому не переконавшись, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів, де з перевищенням допустимої швидкості керованим ним транспортним засобом більше ніж 50 км/год., допустив зіткнення з автомобілем "MERCEDES-BENZ SPRINTER" р.н. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному для нього напрямку, під керуванням ОСОБА_11 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "RENAULT TRAFIC" р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 05-9-01/282 від 14.11.2018, отримав тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому тіла 4 поперекового хребця зі стенозом спинномозкового каналу, забою спинного мозку, компресійного перелому тіла 5 поперекового хребця, перелому дужки 3 поперекового хребця, остистого відростку 4 поперекового хребця, що призвело до порушення функцій спинного мозку та порушення функцій тазових органів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; вивиху на рівні з`єднання рукоятки та тіла грудини, перелому 3 ребра ліворуч, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; забійної рани лівої скроневої ділянки, лівого надпліччя, садна на лівій лопатці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля "RENAULT TRAFIC" р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , а саме вимог пункту 10.1) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/343 від 11.06.2019, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення легких, середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про зміну вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 08.12.2021 щодо ОСОБА_7 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить вважати правильною датою початок строку відбування покарання ОСОБА_7 30.05.2020 та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання термін його ув`язнення з 30.05.2020 по день набрання вироком законної сили.

Зазначає, що при ухваленні вироку суд першої інстанції не дотримався положень ч. 4 ст. 374 КПК України та строк відбуття покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з 04.08.2021, тобто з дати застосування раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з цим, судом не враховано, що оголошений 11.03.2020 в міжнародний розшук ОСОБА_7 був затриманий та перебував під вартою з 30.05.2020, а відтак, на думку прокурора, строк відбування ним покарання необхідно рахувати саме з цієї дати і зараховувати його в строк відбутого покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_12 та цивільний позивач ОСОБА_10 , які про поважні причини свого неприбуття не повідомили, що, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, а також подала суду переклад оригінального повідомлення від правоохоронних органів Чеської Республіки про затримання ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_9 належить до часткового задоволення.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1-4 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України і ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Процедура дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції дотримана.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, є правильною і в колегії суддів сумнівів не викликає.

Судом першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу винного, зокрема, те, що він за місцем проживання характеризується позитивно, неумисний злочин вчинив вперше, думки потерпілого ОСОБА_12 та цивільного позивача ОСОБА_10 , обставини, що пом`якшують покарання та призначено ОСОБА_7 покарання за санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами та із подальшим звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

Вид та розмір призначеного ОСОБА_7 основного і додаткового покарання за санкцією частини статті КК України, як і його подальше звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання до мінімальних меж, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, або застосування положень ст. 69 КК України, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Колегія суддів погоджується із задоволенням судом першої інстанції цивільного позову цивільного позивача ОСОБА_10 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, який вирішено з урахуванням положень ст. 1166 ЦК України. Сума матеріальної шкоди, яка за вироком суду належить стягненню, визнана стороною захисту і в апеляційному порядку також не оскаржується.

Вирішуючи доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначається рішення про початок строку відбування покарання.

Частиною 5 ст. 72 КК України передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 72 КК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 року із змінами та доповненнями, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000163 постановою ст. слідчого СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 від 11.03.2020 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук. На території України ОСОБА_7 був затриманий, з огляду на зміст протоколу затримання особи, підозрюваної (обвинуваченої) у вчиненні злочину за ухвалою суду, 02.08.2021.

Згідно листа-повідомлення Сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Черкаській області від 01.06.2020 за № ІР/408/23/01, долученого прокурором до апеляційної скарги, ОСОБА_7 , який перебував у міжнародному розшуку по «червоному оповіщенню» 30.05.2020 був затриманий на території Чеської Республіки з метою екстрадиції з ініціативи Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області в рамках кримінального провадження №0000163.

Крім того прокурором надано суду апеляційної інстанції копію оригінального повідомлення правоохоронних органів Чеської Республіки від 30.05.2020, переклад якого з англійської на українську мову зроблений перекладачем ОСОБА_14 , про затримання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.05.2020 о 10 год. 45 хв.

Разом з цим, в резолютивній частині вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 08.12.2021 зазначено, що зарахуванню в строк відбутого покарання підлягає період перебування ОСОБА_7 під вартою лише з 04.08.2021 по 08.12.2021 і не враховано положення ст. 577 КПК України про те, що час тримання виданої особи під вартою на території запитуваної держави у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, а також час її етапування зараховуються до загального строку відбування покарання, призначеного вироком суду України.

Оскільки ОСОБА_7 був затриманий 30.05.2020 з метою екстрадиції з ініціативи Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області в рамках кримінального провадження №0000163 і у подальшому увесь час утримувався під вартою аж до ухвалення вироку судом першої інстанції, то в строк призначеного йому покарання у виді позбавлення волі має бути зарахований увесь період його попереднього ув`язнення починаючи із затримання на території запитуваної держави у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, тобто з 30.05.2020 по 08.12.2021, дата його звільнення з під варти, включно.

Колегія суддів визнає безпідставними посилання прокурора на необхідність зарахування обвинуваченому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України період з 09.12.2021 до набрання вироком законної сили, так як наразі ОСОБА_7 вироком суду звільнений з під варти, у зв`язку із зміною застосованого щодо нього запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

З огляду на наведене, вирок суду першої інстанції в частині зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зміні, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, на які, в тому числі посилається сторона обвинувачення, колегією суддів не встановлено.

Крім того, колегія суддів визнає слушними посилання прокурора на необхідність визначення дати відбування ОСОБА_7 покарання з 30.05.2020, тобто з моменту його фактичного затримання, що узгоджується положенню п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

Оскільки в межах розгляду апеляційної скарги колегією не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання до набрання вироком законної сили, на що посилається прокурор в апеляційній скарзі, вона задовольняється частково.

Керуючись ст. 404, п. 2 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу начальника Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року щодо ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, змінити.

Вважати датою початку строку відбування покарання ОСОБА_7 30.05.2020.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання у виді позбавлення волі термін його попереднього ув`язнення з 30.05.2020 по 08.12.2021.

У решті вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року щодо ОСОБА_15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий

Судді