Справа № 182/1296/22
Провадження № 1-кс/0182/316/2022
У Х В А Л А
Іменем України

15.03.2022 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0000330 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, не пенсіонера, не депутата, не адвоката, на утримані двоє неповнолітніх синів, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю

прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч.1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 08.03.2022р. в ранковий час, більш точного часу слідством не встановлено, у невстановленому слідством місці та за невстановлених слідством обставин умисно, а саме усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, регламентованим Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», незаконно придбав у солдата військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вогнепальну зброю, а саме автомат АК-74 № НОМЕР_2 , який став зберігати у невстановленому слідством місці, без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції.

12.03.2022 в період часу з 16:24 годин до 16:52 годин працівниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд місця події, а саме земляної ділянки, біля бетонної основи щита рекламних оголошень, що розташований у північно-східному напрямку від проїзної частини по АДРЕСА_2 (координати НОМЕР_3 , 34.4127997, в ході якого було виявлено та вилучено: металевий предмет ззовні схожий на автомат АК-74 з маркуванням на корпусі № НОМЕР_2 , який згідно висновку експерта № СЕ-19/104-22/17/3-7жБЛ від 13.03.2022 є вогнепальною зброєю, а саме 5,45 мм автоматом конструкції Калашникова (АК-74), № НОМЕР_2 , 1982 року випуску, виробництва СРСР. Наданий на дослідження автомат до стрільби придатний. Наданий на дослідження автомат виготовлений промисловим способом.

Вказаний автомат конструкції Калашникова (АК-74), № НОМЕР_2 ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі до моменту залишення у вище вказаному місці з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України незаконне придбання, зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

12.03.2022 о 21.00год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину.

Вина ОСОБА_4 підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

?Протоколом огляду місця події, в ході якого виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на автомат АК-74 з маркуванням на корпусі № НОМЕР_2 ;

?Висновком судової експертизи зброї № СЕ-19/104-22/17/3-7жБЛ від 13.03.2022;

?Речовими доказами.

?Показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, а тому у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, що може спонукати його переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, ніде не працює, що свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. А тому, ОСОБА_4 залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, яке є суспільним інтересом.

Крім того, у провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно останнього перебуває 2 кримінальні провадження за вчинення тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України, що свідчить про те, що він і раніше займався придбанням, зберіганням вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Викладене свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків - переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчиненню ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового слідства, суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим, у яких підозрюється, тому виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства. Також підозрюваний зазначив, що ніяких злочинів він не вчиняв.

Захисники підтримали клопотання підозрюваного, зазначивши, що клопотання прокурора не мотивоване, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, він проживає разом зі своєю сім`єю, його вина не доведена, докази, які надані до клопотання отримані без додержання вимог КПК України.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується дослідженими доказами, а саме протоколом огляду місця події, в ході якого виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на автомат АК-74 з маркуванням на корпусі № НОМЕР_2 ; висновком судової експертизи зброї № СЕ-19/104-22/17/3-7жБЛ від 13.03.2022; речовими доказами, показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Таким чином, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та санкція за вчинення якого передбачає покарання до семи років позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 є несудимою особою, проте, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду пребувають декілька кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні тяжких злочинів у тому числі і передбачених ст. 263 КК України.

Зазначене свідчить про те, що перебуваючі не під вартою ОСОБА_4 може вчинити інші злочини , пов`язані з незаконним оборотом зброї.

Приймаючі таке рішення, суд враховує репутацію ОСОБА_4 .

Що стосується міцних соціальних зв`язків, на які посилаються захисники, то наявність сім`ї неповнолітніх дітей та батька інваліда, не змогли вберегти ОСОБА_4 від вчинення злочину, в скоєнні якого він обвинувачується.

Вище встановлені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Стосовно, заяви захисту на недоведенність вини підозрюваного суд враховує наступне.

Обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає обов`язковою умовою правомірності і законності попереднього ув`язнення. Проте, поняття "обґрунтована підозра" відповідно до мети підпункту "с" п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) у практиці ЄСПЛ має певні особливості. Це поняття не є тотожним поняттю "обґрунтоване обвинувачення" й на стадії арешту чи затримання особи не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. Обґрунтована підозра для попереднього ув`язнення у практиці ЄСПЛ - це існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа могла вчинити злочин. Однак тлумачення поняття "обґрунтована підозра" і висновок про те, що саме може розглядатися як така підозра, залежить від усіх обставин кримінального правопорушення (рішення ЄСПЛ від 30.08.90 р. у справі "Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства").

Тобто, розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1 (с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, § 45).

Врахувавши вищевикладене та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

В разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

Крім того, слідчий судя, враховуючі фактичні обставини справи, вважає необхідним встановити строк тримання під вартою обвинуваченого до 15.04.2022 року включно.

Керуючись статтями 132, 176-179, 182, 183, 194, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000330 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.04.2022 року включно.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний або заставодавець має право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1