Справа № 183/3316/22
Провадження № 1-кп/638/1186/22
УХВАЛАІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченого перекладача -ОСОБА_1 , -ОСОБА_2 , -ОСОБА_3 , -ОСОБА_4 , -ОСОБА_5 , -ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2022 року за № 0000102, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гал, Гальського району, Абхазької автономної республіки, громадянина Грузії, офіційно непрацевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З 12 серпня 2022 року в провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 21 січня 2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 02 вересня 2022 року.
25 серпня 2022 року прокурором Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, знищення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконне впливання на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.
21 січня 2022 року у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
30 червня 2022 року ОСОБА_8 вручено обвинувальний акт.
Обґрунтованість обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.
Обвинувачений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гал, Гальського району, Абхазької автономної республіки, громадянина Грузії, офіційно непрацевлаштований, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення., прокурор просив суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам.
У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе усунути встановлені ризики, у зв`язку з чим застосування будь-якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою є недоцільним. Зазначені ризики, які існували на час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування є актуальними, станом на час розгляду даного клопотання вони не зменшились та не перестали існувати.

ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність наявності нових ризиків або продовження ризиків, що існували на стадії досудового розслідування, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання.

Захисник також посилався на порушення розумних строків тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд керується наступним.
Частиною третьою ст. 315 КПК України, в редакції згідно рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІцього Кодексу.
Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІцього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з структури розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.
Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України.
Також суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 11.03.2020 по справі № 459/3502/19. Так, Верховним Судом зазначено, що відповідно до ч. 3ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. Вказаним розділом передбачено, в тому числі і порядок подачі, розгляду клопотань про застосування та продовження запобіжних заходів. Виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання - є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає, за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що подання прокурором клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії підготовчого провадження відповідає положенням КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 02 вересня 2022 року. Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суддею враховано, що ОСОБА_9 може переховуватись від суду, знищити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених п. 1- 5 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 на утриманні нікого не має, неодружений, офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, інвалідностей не має.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_9 , на строк до 23 жовтня 2022 року.
Також, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадженні підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого.
Згідно ст. 205 КПК України ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_9 , що згідно рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2022 року за № 0000102, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 23 жовтня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1