Справа № 583/1779/19
Провадження № 1-кп/592/54/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0000348 від 03.06.2018,
з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

встановив:
В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває зазначене кримінальне провадження.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05:30 24.02.2022 введений воєнний стан.
У зв`язку з цим в судове засідання обвинувачені доставлені не були.
Ухвалою суду від 21.03.2022 було постановлено провести судове засідання, яке призначене на 22.03.2022 на 10:00 в режимі відеоконференції.
Зважаючи на перебування захисника ОСОБА_8 у м. Охтирка, проведення у цьому місті активних бойових дій, внаслідок чого він позбавлений можливості безпечно прибути як в судове засідання в м. Суми, так і до приміщення Охтирського міськрайонного суду Сумської області, а також відсутності можливості у судового розпорядника або секретаря судового засідання цього суду безпечно прибути до місця перебування захисника ОСОБА_8 для вручення йому пам`ятки про процесуальні права, перевірки документів, що посвідчують особу, та перебування поряд з ним до закінчення судового засідання, враховуючи, що захисник ОСОБА_8 обізнаний про свої права і обов`язки, раніше приймав участь у судовому засіданні та його особа встановлена, суд прийшов до висновку про можливість, заважаючи на зазначені виключні обставини, його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції з його особистого кабінету без дотримання вимог ч.5 ст. 336 КПК України, що сприятиме забезпеченню прав учасників судового провадження.
З цих же підстав суд дійшов висновку про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з обвинуваченими незалежно від наявності їх заперечень.
Захисник ОСОБА_9 не прибула в судове засідання та з технічних причин не змогла взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконфереції, тому зважаючи на відсутність заперечень учасників судового провадження, з метою забезпечення прав обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про можливість у цьому виключному випадку розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 без участі захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 .
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про заміну зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного з тримання під вартою на особисту поруку депутата Охтирської міської ради ОСОБА_11 .
В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 зазначили, що обвинувачений в умовах збройної агресії бажати проходити службу в ЗСУ, ОСОБА_11 також проходить службу та буде клопотати перед керівництвом військової частини про укладення з ОСОБА_4 контракту. Вина останнього не доведена, він раніше не судимий, а тому вважали що в умовах збройної агресії запобіжний захід у виді поруки зможе запобігти наявним встановленим судом ризикам та сприятиме зміцненню СЗУ.
Депутат Охтирської міської ради ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомив про те, що ОСОБА_12 є його вихованцем та він впевнений, що перебуваючи на службі в цій же частині в м. Охтирці зможе здійснити на нього виховний вплив, а з керівництвом військової частини попередньо узгоджена можливість прийняття обвинуваченого на службу за контрактом. Зазначив, що йому роз`яснені обов`язки як поручителя та наслідки їх невиконання.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_7 поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи в частині заявленого клопотання суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ч. 1 ст.201 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.03.2022 відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання піж вартою строком до 20.05.2022.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні під час досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час ці ризики не зменшились.
ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кількох умисних особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді понад 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, вчинення злочинів пов`язано з застосуванням та погрозами фізичного насильства до потерпілих, не має постійних джерел доходів, через що має нестабільне матеріальне становище, а тому в нього дійсно може виникнути бажання переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене, знищити або спотворити речі, які мають значення для кримінального провадження.
Також слід погодитись із ризиком незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки обвинувачений проживає разом з потерпілими та свідками в одному населеному пункті, а тому вони можуть незаконно на них впливати.
Суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. Обставини, які були наведені стороною захисту в минулому судовому засіданні, в даному випадку не могли бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Відповідно до ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Судом встановлено, що на теперешній час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та не зменшилися.
Обвинуваченим та його захисником не надано суду доказів того, що будь-який з ризиків відпав або зменшився, а також можливості зміни запобіжного заходу на особисту поруку.
Обставини, на які посилається сторона захисту вже були предметом дослідження під час продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Питання доведеності вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації їх дій колегією суду під час розгляду цього клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом судового розгляду справи по суті.
Колегія суддів враховує, що хоча депутат Охтирської міської ради ОСОБА_11 викликає довіру суду щодо його добропорядності та щирих намірів забезпечення виконання ОСОБА_12 покладених на нього процесуальних обов`язків, однак застосування менш суворих запобіжних заходів на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти наведеним вище ризикам, встановлених судом, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, з урахуванням тяжкості умисних кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачуються, відомостей про їх особу та встановлених судом обставин, передбачених ст.178 КПК України.
Також суд враховує вимоги ч. 2 ст. 180 КПК України про те, що наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.
За таких обставин колегія суддів вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_12 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Разом з цим, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.
Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, колегія суддів вважає що клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 176 - 178, 180, 183, 201, 315 КПК України,

ухвалив:
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку депутата Охтирської міської ради ОСОБА_11 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1