ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7484/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/191/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
з участю
прокурора ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали судового провадження за апеляційними скаргами захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та прокурора Тернопільської окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовлено.
Клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про застосовування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволено частково.

Застосовано до підозрюваної
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Загірці, Кременецького району, Тернопільської області, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , громадянки України, раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.303 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 00 год. 00 хв. 11 серпня 2022 року.
Заборонено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово.
Покладено на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 00 год. 00 хв. 11 серпня 2022 року, такі обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати, у разі наявності, на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, групою слідчих з числа слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та слідчого відділу Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001280 від 14.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.
14.06.2022 ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

15.06.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.

Слідчий судді, застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, своє рішення мотивував тим, що прокурором не доведено неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. У зв`язку із чим обрав запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з тих підстав, що саме цей запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , у нічний період доби.
Зазначає, що судом не враховано, що підозрювана є інвалідом ІІІ групи, самостійно утримує неповнолітню дитину і матір похилого віку, а під час обшуку в неї вилучили усі заощадження, тому цілодобовий домашній арешт позбавляє її можливості працювати для забезпечення сімї.

- прокурор просить вказану ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту скасувати та ухвалити нову, якою обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, визначивши їй заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 грн. із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Вважає, що ухвала суду є незаконною, так як у справі зібрані достатні докази, що належним чином обґрунтовують пред`явлену підозру ОСОБА_7 .
Свої доводи мотивує тим, що враховуючи санкцію статті інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, підозрювана усвідомлюючи, що може отримати покарання у вигляді позбавлення волі, існує ризик того, що ОСОБА_7 , буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, ніде не працює, тому будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не забезпечить її належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваної та її захисника, які просять застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, доводи прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просить постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід щодо підозрюваної у вигляді тримання під вартою, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Аналізом оскаржуваного рішення слідчого судді та матеріалів провадження, колегією суддів встановлено, що вказані вимоги слідчим суддею дотримані у повному обсязі.
Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваної, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваної з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.303 КК України, яку слідчий обґрунтовує наведеними в клопотанні обставинами та доданими до нього документи, та які були предметом дослідження та оцінки слідчим суддею, що детально викладено в ним оскарженій ухвалі.
Окрім того, слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували також про наявність, окрім обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, ще й на існування ризику того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотання, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Приймаючи рішення про застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення тим, що саме цей запобіжний захід є достатнім та може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та попередить ризики, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді в частині виду запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, однак ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні та наявність існування яких встановлена слідчим суддею.
В апеляційній скарзі прокурор оскаржує вид застосованого слідчим суддею запобіжного заходу і просить його змінити на більш суворий у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що судом не було враховано обсяг наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та стверджує, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе їм запобігти, однак не наводить жодних конкретних обставин, на підставі яких він прийшов до такого переконання.

Натомість, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя правильно врахував наявні ризики і відомості про особу ОСОБА_7 , відсутність доказів ухилення останньої на даний час від явки до органів досудового розслідування та суду, обставини інкримінованих їй кримінальних правопорушень, її вік, репутацію, відомості про те, до кримінальної відповідальності вона раніше не притягувалась, має на утриманні неповнолітнього сина, а також наявність постійного місця проживання і прийняв вірне рішення про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

При цьому, ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
З огляду на вище викладене, враховуючи, що апеляційна скарга прокурора не містить вказівки на конкретні і підтверджені доказами обставини, які би обґрунтовували його твердження про незаконність ухвали слідчого судді, яку він просить скасувати, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не підлягають до задоволення.

Згідно ч.2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
При цьому, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого ще більш м`якого запобіжного заходу, ніж обрано слідчим суддею, як про це ставить питання захисник в апеляційній скарзі, не зможе попередити вищевказаним ризикам. Органом досудового розслідування проведено на даний час лише першочергові слідчі дії, ще необхідно встановити інші обставини, які мають істотне значення для даного кримінального провадження.

Тому, враховуючи вказані обставини, слідчим суддею вірно визначено вид запобіжного заходу, який також вірно застосовано цілодобово.

При цьому, твердження апелянтів про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваної - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема враховано наявність у неї інвалідності ІІІ групи та міцність її соціальних зв`язків, які обґрунтовані у тому числі наявністю у неї на утриманні неповнолітньої дитини (2006 року народження), при цьому також враховується наявність у неї міцних зв`язків із матір`ю.
Отже, враховуючи викладене, доводи апеляційних скарг щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу та прийняв вірне та обґрунтоване рішення, визначивши його у виді цілодобового домашнього арешту.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника підозрюваного - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 та прокурора Тернопільської окружної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді