Справа № 496/5065/20
Провадження № 1-кп/496/208/22
У Х В А Л А

17 березня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , - захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Біляївський районний суд Одеської області розглядає зазначене кримінальне провадження.
18 березня 2022 року спливає двомісячний термін запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту.
Прокурором до суду було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, так як ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, тому є підстави вважати, що існує ризик, що обвинувачений може переховуватися від суду п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, крім того обвинувачений офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, що вказує на наявність ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний період часу, оскільки вже минуло шість місяців після зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт. Крім того, заборона залишати житло у нічний період доби позбавляє його можливості здійснювати чергування на вулицях міста у складі Територіальної оборони.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримав свого підзахисного та зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 входить до Територіальної оборони міста, а домашній арешт із забороною залишати житло у нічний період добу забороняє йому виконувати свої обов`язки.
Дослідивши, клопотання прокурора, заслухавши обвинуваченого та його захисника, суд дійшов до наступного висновку.
На підставі ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Клопотання обвинуваченого та його захисника про заміну запобіжного заходу на більш м`який не підлягає задоволенню з огляду на те, що обвинуваченим та його захисником не надано суду підтверджуючого документу про його участь в Територіальної обороні. Наказом Міністерства оборони України від 07.03.2022 № 84 «Про затвердження форми контракту добровольця територіальної оборони та посвідчення добровольця територіальної оборони» затверджено форму контракту добровольця територіальної оборони та посвідчення добровольця територіальної оборони, згідно якого громадяни, які долучилися до Сил територіальної оборони ЗСУ повинні підписати контракт. Жодного з зазначених документів суду не надано.
Також слід зазначити, що згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців саме під час досудового розслідування, а щодо судового розгляду кримінального провадження, то нормами КПК не визначено обмежень у продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту більш ніж на шість місяців.
Оцінюючи всі зазначені обставини, суд приходить до висновку, що вони в своїй сукупності свідчать про наявність достатніх правових підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний період доби, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; у період часу з 22.00 по 06.00 не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу суду, що буде достатнім для забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час судового розгляду вищевказаного кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 181, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді домашнього арешту в нічний період доби задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби на 60 днів, а саме з 17 березня 2022 року до 16 травня 2022 року, включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- у період часу з 22:00 по 06.00 годину не залишати місце свого проживання, а саме: будинок АДРЕСА_1 , без дозволу суду.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, направити відповідному підрозділу органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого за зазначеною адресою, для контролю та виконання.
Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 21.03.2022 року о 10:20 годині.

Суддя ОСОБА_1