Справа № 367/2332/22
Провадження по справі № 1-кп/367/578/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000610 від 11 липня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, уродженця міста Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року №341/2022 строк воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 строком на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022 року).

11 липня 2022 року, близько 08 години 20 хвилин, ОСОБА_4 разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_6 правомірно перебували у приміщенні магазину ТОВ «НОВУС Україна 1084», що розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, місто Ірпінь, вулиця Центральна, 2. В цей час останні шляхом вільного доступу зайшли до жіночої вбиральні вказаного магазину. Перебуваючи у вказаній вбиральні ОСОБА_4 побачив на полиці поблизу умивальника жіночий рюкзак з полімерного матеріалу чорного кольору. Розуміючи, що вказаний рюкзак ні йому, ні його цивільній дружині ОСОБА_6 не належить, а належить іншій особі і з невстановлених причин опинився у вказаному місці, а саме був нею залишений чи забутий, тобто фактично не вийшов з її володіння та власності та достовірно розуміючи, що вказаний власник може у будь-який час повернутись за своїм вищевказаним рюкзаком, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного вище рюкзака в умовах воєнного стану.

Одразу після цього ОСОБА_4 , реалізовуючи свій вищевказаний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розраховуючи на потурання своїх злочинних дій з боку присутньої в той час своєї цивільної дружини ОСОБА_6 , тобто будучи впевненим, що остання через родинні та дружні стосунки його не викриє, викрав рюкзак з полімерного матеріалу, вартістю 500 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_5 , в якому знаходились особисті речі останньої, а саме: гаманець з шкіряного замінника, вартістю 65 гривень 00 копійок, термосумка, вартістю 50 гривень 00 копійок, повербанк «Xoopar BUBBLE Q1», вартістю 1094 гривень 40 копійок.

У подальшому ОСОБА_4 зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 1709 гривень 40 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, визнав повністю, у скоєному розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 просила обвинуваченого суворо не карати, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила суд призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді 5 років позбавлення волі, відповідно до статті 75 КК України звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, до набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому обрану міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, показання обвинуваченого, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за частиною 4 статті 185 КК України як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, про що свідчать: довідки лікарів, вимога щодо судимості та його свідчення.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України відповідно до статті 12 КК України, віднесене до тяжких злочинів.

Обставиною, яка згідно статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року звернута увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на вищевикладені обставини, те, що обвинувачений визнав свою провину, щиро розкаявся, у потерпілої відсутні вимоги до нього, то суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі, ближче до мінімального розміру.

Враховуючи щире каяття, відсутність вимог потерпілої до обвинуваченого, невеликий розмір заподіяної матеріальної шкоди, те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, з урахуванням особи винного та наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання з застосуванням статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді цілодобового домашнього арешту, однак не більше ніж на 2 місяці до 02 жовтня 2022 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати згідно частини 2 статті 124 КПК України, а саме витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 240 гривень 00 копійок, що проводилась ОСОБА_7 , підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 50, 65-67, 75, 76, частиною 4 статті 185 КК України, статтями 100, 124, 349, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 4 статті 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (П`ЯТИ) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги статті 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк - 3 (ТРИ) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді цілодобового домашнього арешту однак не більше ніж на 2 місяці до 02 жовтня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №1709/22 від 11 липня 2022 року в розмірі 240 гривень 00 копійок, які підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок ОСОБА_7 № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк».

Речові докази - гаманець з шкіряного замінника та термосумку після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 .

Цивільний позов відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Направити не пізніше наступного дня копію вироку учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1