Справа №212/2461/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 15 січня 2022 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, інвалідності не має, не одруженого, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.06.2022 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , -
встановив:
ОСОБА_3 , повторно, 16.12.2021 приблизно о 10 годині 20 хвилин, знаходячись біля будинку №5 по вулиці Миколи Світальського в Покровському районі міста Кривого Рогу, зустрів малознайомого неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Після чого, ОСОБА_3 , під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка попросив неповнолітнього ОСОБА_6 передати йому мобільний телефон, на що, неповнолітній ОСОБА_6 добровільно передав останньому мобільний телефон марки «Росо» модель «M2010J19CG» синього кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 .

Того ж дня, близько 10 години 30 хвилини ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №5 по вулиці Миколи Світальського в Покровському районі міста Кривого Рогу, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та є очевидними для неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , діючи із корисливого мотиву, з метою власного збагачення, утримуючи телефон потерпілого в руках, почав тікати від неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ігноруючи його вимоги зупинитися та повернути викрадене майно.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене майно на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Росо» модель «M2010J19CG» синього кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2653 від 18.01.2022 становить 4900,00 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах 16 грудня 2021 року в денний час доби зустрів раніше малознайомого ОСОБА_6 . У останнього він попросив телефон для здійснення телефонного дзвінка, після чого утримуючи в руках мобільний телефон, належний ОСОБА_6 , він вирішив заволодіти ним. Після чого утримуючи мобільний телефон, належний ОСОБА_6 , він пішов в бік мікрорайону «Ювілейний». В цей час ОСОБА_6 неодноразово до нього звертався з вимогою повернути його мобільний телефон. В подальшому мобільний телефон він за допомогою раніше незнайомої особи заклав до ломбарду та отримані гроші витратив на власні потреби. У скоєному щиро розкаюється. Зазначив, що він відшкодував потерпілому ОСОБА_6 2000,00 грн.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжує покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, суд не встановив.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжкого злочину, обвинувачений раніше судимий. Перебуває на обліку у лікаря нарколога, а саме з червня 2019 року з приводу вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками; наглядається лікарем-психіатром з 2019 року з приводу: змішаного розладу емоцій та поведінки по психопатоподібному типу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта за № 136 від 20.04.2022, ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розгляд психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований в теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, за наданими ГО «Справжня надія» та релігійною організацією «Християнська церква Істина» характеристиками ОСОБА_3 характеризується позитивно.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання судом не встановлені.

Разом з цим, враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, розкаявся, характеризується позитивно, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд відповідно до положень ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, 3 ст.76 КК України.

При цьому, зважаючи на факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_3 до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.06.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України, яким останній засуджений до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки, та призначене за цим вироком покарання, враховуючи висновок щодо застосування норми права, викладений в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.09.2019 року в справі №199/1496/17, суд визначає остаточне покарання ОСОБА_3 із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та встановлює тривалість іспитового строку за ст. 75 КК України на строк три роки, з урахуванням кількості вчинених кримінальних правопорушень, характеру та ступеню їх суспільної небезпеки та особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 371 КПК України суд,-
ухвалив:
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2022 року більш суворим покаранням за цим вироком, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1