Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1324/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2022 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2022 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці ще не довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 та звільнити його умовно-достроково від відбування основного покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 01.07.2021 року.

Посилається на те, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню.
Вважає, що висновки суду першої інстанції щодо підстав відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 суперечать фактичним обставинам справи, так як, засуджений своєю поведінкою, ставленням до вчиненого злочину, праці довів своє виправлення та перевиховання. Засуджений ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на даний час не являється суспільно-небезпечною особою, яку необхідно утримувати в ізоляції від суспільства.

Разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2022 року посилаючись на те, що з 24.02.2022 на території України введено військовий стан, а тому засуджений ОСОБА_7 з об`єктивних, незалежних від його волі причин вчасно не міг подати апеляційну скаргу.

Захисник ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її з викладених в ній мотивів.
Прокурор заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2022 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку та пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Згідно із вимогами п.2 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня їх проголошення.

Доводи захисника ОСОБА_8 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, підтверджуються матеріалами провадження. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що захиснику ОСОБА_8 слід поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2022 року.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 81 КК України передбачає підстави та умови застосування щодо засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 01.07.2021 року Ірпінським міським судом Київської області за ст.389 ч.2, 71 ч. 1, 72 ч.1 КК України до 1 року 1 дня обмеження волі.

Початок строку: 19.08.2021 року; кінець строку: 20.08.2022 року; відбув Ѕ строк покарання - 20.02.2022 року.

Суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст.539 КПК України клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, дійшов до висновку про відсутність передбачених ст.81 КК України правових підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці ще не довів своє виправлення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Наведене є обов`язковою передумовою для умовно-дострокового звільнення, поряд із передбаченими у ч.3 ст.81 КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.

Згідно роз`яснень, викладених у підпункті «а» п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, а саме характеристики засуджений ОСОБА_7 з 19 серпня 2021 року відбуває покарання в державній установі «Бердичівський виправний центр (№ 108)». За період відбування покарання характеризується посередньо. Допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, по факту якого було проведено бесіду виховного характеру. Допущене порушення виразилось у порушенні розпорядку дня. Заходи виховного та профілактичного впливу відвідує, реагує на них задовільно. Не працевлаштований, залучається до робіт по благоустрою виправного центру та прилеглої території, а також до робіт з поліпшення житлово-побутових умов засуджених та до допоміжних робіт із забезпечення продовольством виправного центру. До праці ставиться задовільно. Заохочень не мав. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться добре. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», яку виконує не в повному обсязі. Підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та телефонних розмов. Позову не має. На профілактичному обліку не перебуває. Вину у скоєному злочині визнав повністю.

Судом першої інстанції враховано, що засуджений ОСОБА_7 хоча відбув більш ніж 1/2 призначеного судом строку покарання, однак останній характеризується посередньо, не має заохочень, не працює, до праці ставиться задовільно, проаналізувавши встановлені під час судового розгляду обставини у їх сукупності, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 за весь час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та перевиховання, у зв`язку з чим залишив клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без задоволення, з чим погоджується і колегія суддів.

На підставі викладеного висновки суду щодо недоведеності засудженим ОСОБА_7 свого виправлення колегія суддів вважає обґрунтованим, а посилання захисника на те, що засуджений ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є безпідставними та не є безумовними підставами для застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення.

Крім того, застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими, оскільки вони узгоджуються з матеріалами провадження та кореспондуються з нормами кримінального та кримінального процесуального законів, зроблені на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні, яким суд надав належну правову оцінку у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Ухвала суду є законна та обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі засудженого, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Поновити захиснику ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2022 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: