Провадження № 1-кс/638/627/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

заявника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування повідомлення начальника відділення СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.4 ст.191 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003550 від 07.09.2019 року, -

встановив:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшла скарга захисника ОСОБА_5 , подана в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Захисник свою скаргу мотивує тим, що повідомлення про підозру від 04.01.2022 року підлягає скасуванню згідно п.1-1 ч.2 ст.307 КПК України, оскільки повідомлення про підозру за ч.2 ст.382 КК України здійснено в межах обставин, за якими не було зареєстровано кримінальне провадження в ЄРДР; підозрювана ОСОБА_6 постійно проживає за кордоном в князівстві ОСОБА_7 , про що було відомо стороні обвинувачення; повідомлення про підозру не містить прав підозрюваного; фактичні обставини, викладені в повідомленні про підозру, не відповідають матеріалам кримінального провадження і не підтверджуються доказами, в повідомленні про підозру не зазначений час, місце вчинення злочину та інші суттєві обставини.
Так, адвокат ОСОБА_5 зазначає, що в тексті повідомлення про підозру зазначено таке: « ОСОБА_6 в період з 12.02.2020 по теперішній час, достовірно знаючи про наявність рішення Господарського суду Харківської області від 08.12.2003 по справі № 16/480-03, яким її як голову кооперативу зобов`язано вчинити конкретні дії, направлені на ліквідацію підприємства, усвідомлюючи, що воно набрало законної сили, не виконала вказане рішення Господарського суду Харківської області, що виразилося у незастосуванні передбачених судовим актом заходів, необхідних для його виконання». Кримінальне провадження № 0003550 зареєстровано в ЄРДР 07.09.2019 тобто за п`ять місяців до початку подій, викладених в повідомлення про підозру, як про обставини злочину за ч. 2 ст. 382 КК, нібито скоєного ОСОБА_6 тобто з 12.02.2020. Із змісту повідомлення про підозру від 04.01.2022 та матеріалів кримінального провадження №0003550 виходить, що обставини, які мали місце до реєстрації цього провадження 07.09.2019, не утворювали події та складу злочину. Отже провадження це №0003550 підлягало закриттю згідно п. 1-2 ч.1 ст. 284 КПК. Оскільки підозра стосується подій та обставин злочину, який нібито був розпочатий з 12.02.2020 то після виявлення таких обставин під час розслідування провадження №0003550 сторона обвинувачення (слідчий або прокурор) були зобов`язані згідно ч. 1 ст. 214 КПК України зареєструвати нове кримінальне провадження. Виключно в межах нового кримінального провадження (в тому й шляхом об`єднання) мало бути здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_6 .
Також вказує, що 04.08.2020 слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 були повідомлені адвокатом про місце постійного проживання ОСОБА_6 - на їх адреси засобами поштового зв`язку та на електронною поштою була направлена заява, в якій зазначено, що ОСОБА_6 постійно проживає за межами України за адресою - 98000, АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 . Проте адресу постійного проживання сторона обвинувачення свідомо проігнорувала. Слідчий та прокурор приховали дійсну адресу постійного проживання ОСОБА_6 в ОСОБА_8 . В повідомленні про підозру зазначена формальна адреса реєстрації ОСОБА_6 на території України - АДРЕСА_3 , де вона не проживає.

Крім того вказує, що частково надані стороні захисту матеріали кримінального провадження №0003550 не містять об`єктивних доказів для здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у скоєнні злочинів за ч. 2 ст. 282 та ч. 4 ст. 191 КК. Повідомлення про підозру засновано виключно на припущеннях, що суперечить Конституції України та п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК. В порушення п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України в ньому не зазначені час та місце вчинення злочинних дій. В повідомленні про підозру відсутні чітко викладені фактичні обставини, підтверджені доказами, які б вказували на наявність ознак складу злочинів за ч. 2 ст. 382 та ч. 4 ст. 191 КК в діях підозрюваної ОСОБА_6 .
На підставі викладеного просить скасувати повідомлення про підозру від 04.01.2022 за ч. 2 ст. 382, ч. 4 ст. 191 КК України в провадженні №0003550 від 07.09.2019 щодо підозрюваної ОСОБА_6 , складене начальником відділення СВ Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 та погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Слідчим надано до суду письмові заперечення, в яких зазначив про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для скасування повідомлення від 04.01.2022 року про підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих правопорушень. Також зазначив про обґрунтованість підозри, відповідність її змісту вимогам ст.277 КПК України та дотримання стороною обвинувачення порядку вручення, передбаченого ст.278 КПК України. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні скарги.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримав з підстав, викладених у ній, зазначив, що органом досудового розслідування не дотримано процедури вручення повідомлення про підозру, окрім того сама підозра не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні заперечували проти скасування повідомлення про підозру через відсутність підстав, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях.
Розглянувши скаргу, дослідивши надані захисником матеріали, а також оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги, виходячи із наступного.
Встановлено, що слідчим відділом Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області під процесуальним керівництвом Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003550 від 07.09.2019 року, в межах якого 04.01.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч. 4 ст. 191 КК України.
Встановлено, що ОСОБА_6 було оголошено підозру шляхом направлення повідомлення про підозру з пам`яткою про права та обов`язки підозрюваного засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_3 .
Згідно з положеннями п. 10 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.
Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.
При цьому, загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України.
Так, згідно зі ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити, зокрема, такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення (п. 1 абз. 2 ч. 1); підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (п. 8 абз. 2 ч. 1). Отже, ст. 277 КПК України регламентує, що в обох випадках ідеться про одну й ту саму особу прокурора. Більше того, за структурою повідомлення про підозру, визначеною в Кодексі й навіть розбитою на пункти, підпис прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, ставиться після роз`яснення прав підозрюваного (п. 7 абз. 2 ч. 1). Тому роз`ясняти права підозрюваного має виключно прокурор, який прийняв процесуальне рішення, - склав, тобто безпосередньо здійснив, повідомлення.

Відповідно до положень ч. 1ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Статтею 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.
Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст.278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.
Аналізуючи вище викладені норми закону, слід дійти висновку, що процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення, що в свою чергу, вручається у день складення повідомлення про підозру. Саме із цим моментом процесуальний закон пов`язується набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення слідчим, прокурором.
Як вбачається із матеріалів провадження повідомлення про підозру відносно ОСОБА_6 складене 04.01.2022 року начальником відділення СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 та погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 .
Зі змісту скарги та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_6 було оголошено підозру шляхом направлення повідомлення про підозру з пам`яткою про права та обов`язки підозрюваного засобами поштового зв`язку на вказану вище адресу її місця реєстрації.
Разом із цим, матеріали кримінального провадження містять засвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_9 копію посвідки на проживання ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , відповідно до змісту якої остання проживає у князівстві АДРЕСА_1 . Термін дії до 29.06.2028 року.
Крім того, відповідно до довідки Головного центру обробки спеціальної інформації №0.184-23838/0/15-20-Вих від 08.09.2020 ОСОБА_10 10.10.2019 року перетнула державний кордон України через пункт пропуску в місті Харкові. Станом на 06.09.2020 року іншої інформації не виявлено. Крім того, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 01.01.2020 року по 05.02.2022 року громадянкою ОСОБА_11 не виявлено.

Відповідно до змісту ч. ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
При цьому частиною 7 вказаної статті передбачено, що повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

При цьому, ключовим є те, що особа отримує таке повідомлення під розписку.
Слід зазначити, що положенням норм статей 276,277, 278 КПК України не вичерпують зміст діяльності під час повідомлення особі про підозру, бо системне тлумачення норм КПК вказує також на те, що, крім названих дій, під час процесуальної діяльності, пов`язаної зі здійсненням повідомлення про підозру, слідчий та/або прокурор зобов`язані встановити точне місцезнаходження особи і саму особу, якій має бути вручено повідомлення про підозру; роз`яснити права підозрюваному, що є невід`ємним обов`язковим етапом процедури повідомлення про підозру. Причому на прохання підозрюваного після повідомлення про його права слідчий, прокурор зобов`язані детально роз`яснити кожне із вказаних прав (частини друга, третя статті 276 КПК).
Враховуючи викладене, доходжу до висновку, що органом досудового розслідування письмове повідомлення про підозру не було вручено у встановлений кримінально процесуальним кодексом порядок та строк, а тому доводи скарги є обґрунтованими.
Зважаючи на викладені обставини, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.4 ст.191 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003550 від 07.09.2019 року.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 111, 112, 276, 277, 278, 303, 305, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003550 від 07.09.2019 року задовольнити.

Скасувати повідомлення начальника відділення СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , від 04 січня 2022 року про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.4 ст.191 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003550 від 07.09.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 24.06.2022 року о 14:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1