Справа № 136/995/22
провадження №1-кп/136/66/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 27.05.2022 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Турбів, Вінницького району, Вінницької області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, такого, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- 28.10.2010 вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ст.71, ч.3 ст.185 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- 20.04.2011 вироком Староміського районного суду Вінницької області за ст. 71, ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, зокрема, вироком Староміського районного суду Вінницької області від 20.04.2011 за ст. 71, ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин. 06.10.2021, близько 10 години, ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , на вулиці спільно розпивали алкогольні напої. Під час спільного розпиття алкогольних напоїв, біля 11 години, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла словесна суперечка, в ході якої у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 та обернення його на свою користь, повторно, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, в присутності свідка - ОСОБА_6 , умисно, протиправно, підійшов до ОСОБА_7 та з метою подолання можливого опору, наніс йому два удари кулаком по голові та обличчю, після чого, з карману його куртки витягнув мобільний телефон марки «Теcno» моделі «В1F», вартість якого становить 1316 гривень 48 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_7 та грошові кошти в сумі 2500 гривень і всупереч волі власника відкрито їх викрав, після чого місце події залишив та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3816 гривень 48 копійок.
Такі умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та поєднане з насильсьвом, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Крім того, 26.12.2021 у вечірню пору, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_8 , що розташований в АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , власницею будинку ОСОБА_8 та іншими особами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Після вживання алкоголю, ОСОБА_11 сп`янів та вирішив заночувати у ОСОБА_8 , лігши спати в одній із кімнат будинку на ліжко, при цьому свій мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade АЗ» він залишив на столі. Після цього, ОСОБА_4 , біля 21 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, помітивши на столі мобільний телефон ОСОБА_11 , на грунті раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою заволодіпня чужим майном для власного збагачення за рахунок чужої власності, умисно шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade АЗ» належного ОСОБА_11 , вартість якого становить 1101 грн. 30 коп. Після цього, ОСОБА_4 залишив житловий будинок з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 1101 грн. 30 коп.
Такі умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, 27.05.2022 близько 11 години, ОСОБА_4 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 прийшов до житлового будинку ОСОБА_8 , що розташований в АДРЕСА_2 , де в цей час також знаходились сама ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , з якими вони спільно стали розпивати алкогольні напої. У подальшому біля 11 години 30 хвилин також прийшов та приєднався ОСОБА_12 , з яким вони всі були до цього знайомі. Під час спільного розпиття алкогольних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 виникла словесна суперечка, в ході якої вони разом вийшли на вулицю, де у ОСОБА_4 в ході суперечки, раптово виник умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_12 . Після цього, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_12 та обернення його на свою користь, повторно, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, в присутності свідків, умисно, протиправно, усвідомлюючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введено на території України, указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, строк дії якого продовжено з 26.03.2022 на 30 діб, на підставі Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, з 25.04.2022 на 30 діб на підставі Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 та на підставі Указу Президента України № 341/2022 від 22.05.2022 строк воєнного стану знову продовжено на 90 діб з 25.05.2022, підійшов до ОСОБА_12 , який в цей час сидів на лавці та з метою подолання можливого опору, наніс йому два удари кулаком по голові та обличчю, після чого, з карману його піджака витягнув мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-Т1202і», вартість якого становить 104 гривні, який належить потерпілому ОСОБА_12 та всупереч волі власника відкрито його викрав, після чого місце події залишив та викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_12 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої повіки лівого ока, садна спинки носа, садна лобної ділянки, синця лівої верхньої кінцівки, синця поперекової ділянки справа, синців грудної стінки справа, саден правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 104 гривні.
Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильсьвом, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та вчинене в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованованих йому кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України при обставинах вказаних в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, що підтвердив у судовому засіданні, погодившись із кваліфікацією вчинених ним діянь, розкаявшись у вчиненому.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що 06.10.2021 зранку він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 на вулиці спільно розпивали алкогольні напої. В подальшому він, застосувавши щодо ОСОБА_7 фізичне насилля викрав у останнього мобільний телефон та гроші. Як конкретно це відбувалося він не пам`ятає, бо перебував у стані алкогольного сп`яніння, але не заперечує, що все відбувалося так, як вказано у обвинувальному акті. Крім того, 26.12.2021 у вечірню пору, він перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_8 , що розташований в АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , власницею будинку ОСОБА_8 та іншими особами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Там він вчинив крадіжку мобільного телефону, що належав ОСОБА_11 . Як конкретно це відбувалося він не пам`ятає, бо перебував у стані алкогольного сп`яніння, але підтверджує, що все відбувалося так, як вказано у обвинувальному акті. Крім того, 27.05.2022 близько 11 години, він прийшов до житлового будинку ОСОБА_8 , що розташований в АДРЕСА_2 , де в цей час також знаходились сама ОСОБА_8 , його співмешканка ОСОБА_9 та інші. Під час спільного розпиття алкогольних напоїв, між ним та ОСОБА_12 виникла суперечка, в ході якої, він, застосувавши до ОСОБА_12 фізичне насилля, нанісши йому кілька ударів рукою по голові викрав у останнього мобільний телефон. Як конкретно це відбувалось, та для чого він це зробив не пам`ятає, бо перебував у стані алкогольного сп`яніння, але підтверджує, що все відбувалося так, як вказано у обвинувальному акті. В подальшому викрадений телефон був вилучений у нього співробітниками поліції.
Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду кримінального провадження, до матеріалів кримінального провадження надали заяви, відповідно до яких зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають та цивільні позови заявляти не будуть, у вирішенні питання щодо можливої міри покарання покладаються на розсуд суду, просили розгляд справи проводити без їх участі.

Ураховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутність сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України та ухвалив дослідити докази, обмежившись показами обвинуваченого, а також письмовими доказами, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та процесуальних витрат.
Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Разом з тим, суд відмічає, що у формулюванні обвинувачення органом досудового розслідування вказано, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, зокрема, вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 19.04.2018 за ст.395 КК України до покарання у вигляді 2 місяців арешту. При цьому у довідці щодо судимостей ОСОБА_4 зазначено, що дане покарання було відбуте 21.08.2018 і відповідно до ст.89 КК України дана судимість є погашеною. Тому при ухваленні вироку, суд не бере до уваги вищезазначену судимість. При цьому необхідно відмітити, що вона не впливає на кваліфікацію інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та поєднане з насильсьвом, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та вчинене в умовах воєнного стану.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься за ч.2 ст. 185 КК України до нетяжкого злочину, а за ч.ч. 2, 4 ст. 186 КК України до тяжких злочинів; не працює, неодружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимий, має незняті та непогашені судимості за умисні злочини проти власності, за місцем проживання характеризується негативно; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, схильний до вживання алкоголю.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Отже, з урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те що ОСОБА_4 неодноразово був раніше засуджений, маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив та, за досить короткий проміжок часу вчинив нові кримінальні правопорушення, що свідчить про значну суспільну небезпеку обвинуваченого для суспільства та дає підстави вважати, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією частин статтей за якими інкриміновано його діяння. Вказане покарання йому слід призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим.

29.05.2022 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.07.2022. Фактично ж ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України 27.05.2022, тобто саме з цієї дати слід обраховувати строк попереднього ув`язнення. В подальшому ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 25.07.2022 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого продовжено до 22.09.2022. Тобто на день ухвалення даного вироку строк його дії не закінчився. Тому враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 до вступу даного втроку в законну силу залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за цим вироком, слід зарахувати строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою за період з 27.05.2022 по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку день за день.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.
Питання про долю речових доказів та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.
В ході досудового розслідування кримінального провадження застосовувався захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 11-12, 50-51, 63, 65-67, 70, 72, ч.2 ст. 185, ч.ч.2, 4 ст.186 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.186 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань, більш суворим визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, призначеного за цим вироком, слід зарахувати строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою за період з 27.05.2022 по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку день за день.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1510,16 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 16 коп.
Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «Samsung Duos» моделі «GT-Т1202і», що належить потерпілому ОСОБА_12 та знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути потерпілому ОСОБА_12 ;
- коробку від мобільного телефону марки «Теcno» моделі «В1F», що належить потерпілому ОСОБА_7 та знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути потерпілому ОСОБА_7 ;
- коробку від мобільного телефону марки «ZTE» моделі «Blade АЗ» та квитанцію про його купівлю, що належать потерпілому ОСОБА_11 та знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути потерпілому ОСОБА_11 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 02.06.2022 на мобільний телефон марки «Samsung Duos», який належить ОСОБА_12 - скасувати.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1