Провадження № 1-кп/537/95/2022
Справа № 537/349/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.04.2022 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2022 року за №0000001, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Часнивці, Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 08.02.2017 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.70 КК України до покарання обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, з покладанням обов`язків, визначених ст.76 КК України. Вироком Полтавського апеляційного суду від 13.01.2021 року скасовано в частині призначення покарання вирок суду першої інстанції. Призначено за ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.70 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладанням обов`язків, визначених ст.76 КК України. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
31.12.2021 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 з метою викрадення чужого майна прийшов до торгівельного центру «Амстор» за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Халаменюка, 7.

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та метою, будучі достовірно обізнаним, що в камері схову №99 знаходяться чужі речі, о 15 год. 40 хв. додатковим ключем відчинив камеру схову №99, яка розташована при вході до магазину «Сільпо» в ТЦ «Амстор» за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Халаменюка, 7, таким чином проник до сховища, звідки таємно викрав поліетиленовий пакет з дитячими іграшками, а саме набір «Мозаїка Quercetti Джамбо Пеггі 16 деталей ( ІНФОРМАЦІЯ_2 », вартістю 325,00 грн., іграшковий паровозик з доміно « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вартістю 499,00 грн., що належали ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину, чужим майном розпорядився на власний розсуд. ОСОБА_5 своїми протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в загальному розмірі 824,00 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше сховище.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав показання про те, що за місцем його реєстрації будинок непридатний для проживання, тому він не має постійного місця проживання, проживав у монастирі в м. Ніжин Чернігівської області або у знайомих. ОСОБА_5 є особою похилого віку, за відсутності страхового стажу отримує соціальну допомогу від держави. Оскільки така допомога замала, то він ще збирає порожні пляшки по місту, допомагає двірникам прибирати місто, за що отримує невеличкі кошти. В кінці грудня 2021 році він перебував в м. Кременчук. Зранку зайшов в приміщення ТЦ «Амстор», де в камері схову залишив свій рюкзак з особистими речами. Після чого пішов на залізничний вокзал, розташований поруч, щоб допомагати двірникам прибирати територію та таким чином заробити на їжу. Після обіду ОСОБА_5 повернувся до приміщення ТЦ «Амстор», щоб забрати з камери схову свій рюкзак з особистими речами. Тоді ОСОБА_5 відкрив ключем камеру схову, в якій залишив свої речі. Проте в його камері схову був вже поліетиленовий пакет. ОСОБА_5 взяв цей пакет зі своєї камери схову, щоб збирати в нього порожні пляшки та чесно заробляти собі на їжу. ОСОБА_5 не роздивився, що саме було в пакеті, просто залишив ті речі біля торгового центру «Амстор». В подальшому коли ОСОБА_5 знов перебував на залізничному вокзалі, його затримали працівники поліції та звинуватили у крадіжці чужого майна. При цьому ОСОБА_5 стверджував, що він не крав чужі речі, а просто переплутав камеру схову, де залишив свої особисті речі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши подані докази, суд встановив наступне.

Вина ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна, поєднаному із проникненням до іншого сховища, підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає, в яких обвинувачений зазначив, що 31.12.2021 року близько 15 годин в торговому центрі «Амстор» в м. Кременчук у магазині «Сільпо» він за допомогою ключа відкрив камеру схову, де взяв саме чужий пакет з речами, якими розпорядився на власний розсуд. Твердження обвинуваченого, що він не розумів, що взяв чужі речі із камери схову, коли нібито поклав до камери схову рюкзак, а взяв поліетиленовий пакет з дитячими іграшками, суд розцінює як обрану ним позицію захисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 дала показання, що 31.12.2021 року близько 15 годин в іграшковому відділі в ТЦ «Амстор», розташованому в м. Кременчук по вул. Халаменюка, 7, купила дітям новорічні подарунки: дві іграшки мозаїку та паровозик-доміно, які склала у поліетиленовий пакет. Після чого тут же в торговому центрі «Амстор» біля магазину "Сільпо" вона залишила цей пакет з придбаними іграшками в камері схову №99. ОСОБА_6 перевірила, щоб камера схову була зачинена, після чого пішла в магазин «Сільпо», щоб ще придбати продукти. Протягом декількох хвилин ОСОБА_6 придбала продукти в магазині «Сільпо» та повернулася до камери схову, відкрила її ключем, але в камері не було її пакету з іграшками. Оскільки камера схову була зачинена, то ОСОБА_6 спочатку не зрозуміла, що трапилося. Потім вона впевнилася, що відкрила саме камеру схову №99, де залишала свої речі. Але іграшки зникли з камери схову. Тоді ОСОБА_6 звернулася до охоронців торгового центру «Амстор» зі скаргою на викрадення її речей із камери схову. Охоронці в її присутності переглянули відео спостереження, де виявилося зафіксованим, як спочатку вона залишила свої речі (пакет з іграшками) в камері схову №99 магазину «Сільпо», а через декілька хвилин до камери підійшов чоловік, відкрив камеру ключем та викрав її речі, після чого зник з місця скоєння злочину. Про цей факт викрадення майна ОСОБА_6 повідомила поліцію.

На підтвердження своїх показань ОСОБА_6 надала поліції квитанції про придбання 31.12.2021 року о 15 год. 26 хв. у магазині «Будинок іграшок» двох іграшок: набору для мозаїки, вартістю 308,80 грн., іграшкового набору доміно, вартістю 474,90 грн. (а.с. 47-48).

Згідно з протоколом огляду місця події від 31.12.2021 року, слідчим в присутності понятих було оглянуто приміщення торгівельного центру «Амстор», розташованого в м. Кременчук по вул. Халаменюка, 7. Зокрема камери схову біля магазину «Сільпо», з яких в камері №99 не було виявлено речей. Дверцята камери не були пошкоджені. (а.с. 40-44).

Висновком експерта Полтавського Науково-дослідного Ескпертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/117-22/1006-ТВ від 25.01.2022 року встановлено, що на момент вчинення кримінального правопорушення 31.12.2021 року ринкова вартість набору іграшок без пошкоджень становить: «Мозаїка Quercetti Джамбо Пеггі 16 деталей (2270-Q)» 325,00 грн., іграшковий паровозик з доміно « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 499,00 грн.

Свідок ОСОБА_7 дав суду показання, що працює двірником в торговому центрі «Амстор» в м. Кременчук по вул. Халаменюка,7. Знає ОСОБА_5 приблизно 2 роки, періодично спілкується з ним. 31.12.2021 року близько 15:00 год. 15:30 год. бачив ОСОБА_5 біля камер схову магазину «Сільпо» у торговому центрі «Амстор». ОСОБА_5 був напідпитку, невпевнена хода, млява мова. Він казав, що чекає там жінку. В руках у ОСОБА_5 були ключі від камери схову №99, але точно номер ОСОБА_7 не пам`ятає. Потім ОСОБА_7 пішов робити свої справи. Через деякий час ОСОБА_7 дізнався від охоронців, що ОСОБА_5 в той день вчинив крадіжку чужих речей із камери схову. В той день ОСОБА_7 не бачив зранку ОСОБА_5 на території торгового центру.

На запит слідчого ТОВ «Сільпо-Фуд» надали відеозаписи з камер спостереження в приміщенні магазину «Сільпо», розташованому за адресою: м. Кременчук, вул. Халаменюка,7. (а.с.49-50).

З протоколу огляду відеозапису від 05.01.2022 року та доданого до нього диску з цим відеозаписом вбачається, що 31.12.2021 року ОСОБА_5 перебуває в приміщенні торгового центру «Амстор», зокрема в магазині «Сільпо» біля полиць з продуктами, біля камер схову. Біля магазину "Сільпо" ОСОБА_5 підходить до камери схову №99, відкриває її, в цей момент камера схову порожня. Через деякий до цієї камери схову №99 підходить жінка, залишає невеликий пакет, зачиняє камеру схову, відходить в торгову зону магазину «Сільпо». Через декілька хвилин до цієї камери схову підходить ОСОБА_5 , відчиняє камеру, бере пакет, перевіряє його вміст, кладе пакет назад, зачиняє камеру схову, відходить. Потім жінка повертається, забирає свої речі та йде. Через деякий час до цієї камери схову №99 підходить ОСОБА_6 , залишає в камері схову великий поліетиленовий пакет, заповнений речами, зачиняє на ключ, відходить в торгову зону магазину "Сільпо". Через декілька хвилин до цієї камери схову №99 підходить ОСОБА_5 , відчиняє камеру, забирає залишений ОСОБА_6 великий пакет, заповнений речами, перевіряє його вміст, зачиняє камеру схову та йде. Після чого до камери схову №99 підходить ОСОБА_6 , відкриває ключем камеру схову, виявляє, що вона порожня, перевіряє камеру, ключ, метушиться, відходить, а потім повертається разом з охоронцями, з якими повторно оглядає порожню камеру схову №99. (а.с.51-76).

Під час огляду вказаного відеозапису в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 визнав, що саме він зображений на відео як чоловік, що підходив до камер схову магазину «Сільпо в ТЦ «Амстор».

На запит слідчого ТЦ "Амстор" надали відеозаписи з камер спостереження в приміщенні торгового центру, розташованому за адресою: м. Кременчук, вул. Халаменюка,7.

Згідно з протоколом огляду відеозапису від 20.01.2022 року та доданого до нього диску з цим відеозаписом вбачається, що в ТЦ "Амстор" зі сторони магазину "Сільпо" від камер схову йде ОСОБА_5 , тримає в руках поліетиленовий пакет, перевіряє його вміст.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2022 року, свідок ОСОБА_7 впізнав за фото ОСОБА_5 , як особу, що 31.12.2021 року був у ТЦ "Амстор" біля камер схову.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2022 року, свідок ОСОБА_8 впізнав за фото ОСОБА_5 , як особу, що 31.12.2021 року був у ТЦ "Амстор" біля камер схову.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2022 року, свідок ОСОБА_9 впізнала за фото ОСОБА_5 , як особу, що 31.12.2021 року був у ТЦ "Амстор", ходив біля камер схову, шукав свої речі.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2022 року, свідок ОСОБА_10 впізнав за фото ОСОБА_5 , як особу, що 31.12.2021 року був у ТЦ "Амстор", залишив речі у камері схову магазину, але забув де.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2022 року, свідок ОСОБА_11 впізнала за фото ОСОБА_5 , як особу, що 31.12.2021 року був у ТЦ "Амстор", прийшов до кав`ярні, тримав у руках пакет.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2022 року, свідок ОСОБА_12 впізнав за фото ОСОБА_5 , як особу, що 31.12.2021 року був у ТЦ "Амстор", та якого він вигнав з приміщення магазину.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2022 року, свідок ОСОБА_13 впізнав за фото ОСОБА_5 , як особу, що 31.12.2021 року ходив по ТЦ "Амстор" з пакунком.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2022 року, свідок ОСОБА_14 впізнав за фото ОСОБА_5 , як особу, що 31.12.2021 року біля зупинки "Залізничний вокзал" по вул. Халаменюка в м. Кременчук пропонував придбати дитячі іграшки.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Такі висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_5 відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 04.07.2019 року (справа № 607/492/18-к).

В ст.50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, розмір заподіяної шкоди, відсутність тяжких наслідків від злочину, спричинені потерпілому матеріальні збитки добровільно не відшкодовано, потерпіла не просила суворо карати обвинуваченого.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не має постійного місця роботи. Проте ОСОБА_5 вказував, що отримує від держави соціальну допомогу, з огляду на його похилий вік та відсутність страхового стажу. Наведене вказує, що фактично ОСОБА_5 навіть до досягнення похилого віку також не працював. ОСОБА_5 не одружений, а відповідно не має стійких соціальних зв`язків. Хоча ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання, проте з його слів, цей житловий будинок став непридатним для проживання, а тому він веде бродячий спосіб життя. З наведеного вбачається, що ОСОБА_5 не прикладав зусиль, щоб підтримувати своє житло в належному стані та забезпечити себе постійним місцем проживання. При цьому ОСОБА_5 не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом у психоневрологічному чи наркологічному диспансері.

ОСОБА_5 негативно характеризується за останнім відомим місцем проживання, а саме у Благовіщенському чоловічому монастирі в м. Ніжин Чернігівської області. За порушення уставних норм життєдіяльності монастиря на протязі певного періоду, з 09.12.2020 року йому було заборонено перебувати та проживати на монастирській території.

ОСОБА_5 раніше судимий, новий злочин вчинив під час іспитового строку звільнення від відбування покарання за попереднім вироком.

Обставини, які в силу ст.66 КК України пом`якшуть покарання, відсутні.

Суд вважає, що повідомлення обвинуваченим про обставини справи, які фактично були спростовані беззаперечними доказами вчинення ним злочину, зібраними органом досудового розслідування, вказує на відсутність у нього щирого каяття, явки з повинною та активного сприяння розкриттю злочину.

Суд враховує, що ОСОБА_5 добровільно не відшкодував потерпілій заподіяну злочином шкоду.

З вказаної характеристики за місцем останнього проживання обвинуваченого, а також з пояснень самого обвинуваченого в судовому засіданні про те, що він має дітей, розлучений, проживав тимчасово з другою жінкою, має зареєстроване місце проживання, проте будинок не доглянутий, а тому став непридатним для проживання, вбачається, що ОСОБА_5 мав можливість підтримувати стійкі соціальні зв`язки, мав можливість забезпечити себе постійним місцем проживання, їжею та одягом, проте умисно, цілеспрямовано протягом тривалого часу порушував встановлені правила співжиття у суспільстві, у сім`ї та в монастирі, що вказує на відсутність такої обставини, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

Обставиною, яка в силу ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_5 , є рецидив злочину.

За відсутності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд не вбачає передбачених ст.69 КК України підстав для призначення ОСОБА_5 за вчинений ним злочин більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, суд вважає, що наведені характеристики обвинуваченого ОСОБА_5 свідчать про його стійку антисоціальну направленість та небажання стати на шлях виправлення, високий ризик вчинення нового кримінального правопорушення, зокрема проти власності.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є особою похилого віку, суд вважає за необхідне призначити йому мінімальне покарання, в межах санкції закону за вчинений ним злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Оскільки після постановлення вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.02.2017 року, який Полтавським апеляційним судом був частково скасований з постановленням нового вироку від 13.01.2021 року, але до повного відбуття покарання ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, що відповідає положенням ст.71, ст.72 КК України про призначення покарання за сукупністю вироків.

В п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року дано роз`яснення, що суд відповідно до ч.2 ст. 75 КК за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

А тому виправлення обвинуваченого можливе лише при триманні його в умовах ізоляції від суспільства. Звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк із застосуванням ст.75 КК України - є неприпустимим.

Саме таке покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуттям буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити з дотриманням положень ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта Полтавського Науково-дослідного Ескпертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1029,72 грн.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 був затриманий, щодо нього застосовано запобіжний захід тримання під вартою. Враховуючи, що обвинувачений не має постійного місця проживання та роботи, не одружений, вчинив новий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, вказує на його стійку антисоціальну направленість та наявність ризику вчинити новий злочин, ухилитися від суду. За таких обставин суд вбачає ризики, передбачені п. 1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.02.2017 року, який Полтавським апеляційним судом був частково скасований з постановленням нового вироку від 13.01.2021 року, та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Продовжити щодо ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту ухвалення вироку 15.04.2022 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання 27.01.2022 року по 14.04.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта Полтавського Науково-дослідного Ескпертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) грн. 72 коп.

Речові докази: 2 DVD-диски з відеозаписом події, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1