Справа № 352/2770/21
Провадження № 1-кп/352/125/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000112 від 20.10.2021 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липівка, Тисменицького району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого неофіційно на власному підсобному господарстві та маляром дахів житлових будинків, інваліда другої групи, не одруженого, утриманця перестарілої матері 1959 р. народження, українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, згідно ст. 89 КК України не судимого, якому пам`ятка про його права та обов`язки вручено, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 309 ч. 1, 309 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_5 , вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети зуту. Крім того, підсудний ОСОБА_5 , вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети зуту, у великих розмірах.

Вказані кримінальні правопорушення підсудний вчинив при наступних обставинах:

у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , маючи неправомірний умисел на вирощування невеликої кількості рослин коноплі для власних потреб, за місцем свого проживання, а саме на присадибній території житлового господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , посіяв декілька рослин коноплі.

Далі, в період часу з травня по жовтень 2021 року, ОСОБА_5 , по мірі дозрівання посіяних ним рослин конопель, з метою незаконного виготовлення, придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обірвав листя і суцвіття коноплі, таким чином придбав наркотичний засіб, який переніс до житлового будинку АДРЕСА_1 , де висушив його.
У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу, подрібнив частину висушеного листя та суцвіття, тобто всупереч вимог ст.ст. 7, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною вагою 553,2014 грама, який зберігав по місцю свого проживання для власного вживання без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи особою, яка вживає наркотичні засоби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи, суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, без мети збуту, з мотивів задоволення особистих потреб, з порушенням вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР зі змінами та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними»від 15.02.1995 № 62/95-ВР зі змінами, шляхом викурювання за допомогою саморобного пристрою з пластикових пляшок у період часу з початку жовтня 2021 року по 26 жовтня 2021 року неодноразово викурював незаконно виготовлений ним наркотичний засіб канабіс, тим самим придбав та виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, загальна кількість якого становить 0,5184 грама, який зберігав у 2 полімерних пляшках та корку
з наперстком в горловині пляшки за місцем свого проживання у житловому будинку АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 ,свою вину у вчиненні пред`явлених йому в обвинувальному акті кримінальних правопорушень визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєних ним неправомірних діянь вищенаведених у вироку. Дуже шкодує за наслідками скоєного. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що рослини коноплі вирощував з метою особистого вживання її листя та суцвіття в лікувальних цілях, оскільки має онкологічне захворювання та як наслідок визнаний інвалідом другої групи.

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду свої доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні всі докази по даному кримінальному провадженню в їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч.ч.1, 2 ст. 309 КК України, так як він вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети зуту. Крім того, підсудний ОСОБА_5 , вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети зуту, у великих розмірах.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішеньта застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини судом не встановлено.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги і те, що підсудний являється єдиним утриманцем перестарілої матері; має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно; на обліку в ОНД та ОПНЛ не перебуває; має вкрай незадовільний стан здоров`я з приводу онкологічного захворювання, внаслідок чого йому було встановілено другу групу інвалідості; раніше не судимий; працюючи хоч і неофіційно проте займається суспільно-корисною працею; його поведінку до і після вчинення кримінальних правопорушень, відношення до вчинених кримінальних правопорушень, тобто є особою із належним рівнем соціальної зрілості, яка має регулярний дохід та міцні соціальні зв`язки, що применшує передумови для подальшої його протиправної поведінки.

Таким чином, враховуючи всі вищеперелічені обставини, дані про особу підсудного ОСОБА_5 , суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого основне покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Крім того, на переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Питання про речові докази та питання відшкодування судових витрат понесених на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Питання щодо обрання та заміни запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу судом не вирішується, оскільки учасниками процесу відповідних клопотань не заявлялось.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 309 ч. 1, ст. 309 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання :

за ст. 309 ч. 1 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

за ст. 309 ч. 2 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Згідно ст. 70 КК України, остаточно визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, як і підстави для його обрання останньому до вступу вироку в законну силу відсутні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (, розрахунковий рахунок -0002, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код банку отримувача 836014) 6864 гривні 80 коп. за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів.
Речові докази по даному кримінальному провадженню (а.с. 54, 55, 56), що передані на зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_6