Дата документу 04.05.2022
Справа № 334/9473/21
Провадження № 1-кп/334/395/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000327 від 15.03.2021 року за обвинувачення м

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів, громадянина України, українця, не одруженого, маючий на утриманні малолітню дитину, працюючого водієм ТОВ «РС Грейн», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст..128 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2021 року, приблизно о 10 годині 10 хвилин, перебуваючи за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Цілинна, будинок № 20, ОСОБА_4 , стоячи біля вікна, грався зі своїм малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підкидуючи останнього руками на висоту свого зросту, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, впустив малолітнього ОСОБА_6 зі своїх рук, в результаті чого останній в процесі падіння ударився головою об металеву батарею опалення, розташовану біля вікна, потім головою об коліно ОСОБА_4 , після чого головою об дерев`яну частину ліжка та впав на підлогу, знову вдарившись головою, отримавши тяжку черепно-мозкову травму, переломи обох тім`яних кісток, забій головного мозку тяжкого ступеня з утворенням субдуральної гематоми правої тім`яної області, вогнища-забою правої тім`яної частки з розвитком набряку речовини головного мозку, підапоневротичної гематоми правої тім`яної ділянки, синці м`яких тканин обличчя з обох сторін, в лобній і правій тім`яній ділянці, які в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у скоєному та пояснив, що 14 березня 2021 року, він грався зі своїм сином ОСОБА_7 , який дуже полюбляв, коли його підкидують на висоту. В ту мить, коли в черговий раз він підкинув свого сина, то не зміг його піймати, оскільки сам відчув різку біль у спині. Оскільки все відбулося дуже швидко то він не зміг швидко зреагувати, а коли дитини вже опинилася на підлозі, він покликав матір дитини та викликали швидку допомогу. Наразі дитина відчуває себе добре, спілкується з ним за допомогою відеозв`язку, оскільки на теперішній час син разом з матір`ю перебуває за межами країни.

ОСОБА_4 також пояснив, що він повністю оплатив лікування сина та надалі окрім аліментів сплачує додаткові витрати на дитину. Просив суд не карати його суворо.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» у необережному тяжкому тілесному ушкодженні повністю доведена.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ст..128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає її щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення дій відносно малолітньої дитини.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив злочин невеликої тяжкості.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого його соціальне та матеріальне становище.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховуючи тяжкість злочину, за наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах санкцій відповідних закону про кримінальну відповідальність за якими обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності, оскільки на думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст..128 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1