Справа№ 953/3248/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Саянськ Іркутської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, раніше не судимої, тимчасово не працюючої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 близько 11.40 години, ОСОБА_6 , керуючи власним автомобілем «Toyota Corolla», р.н НОМЕР_1 , рухалася по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» на відрізку ділянки з боку м. Ізюм в напрямку м. Чугуїв, на території Чугуївського району Харківської області.

Так, рухаючись зі швидкістю біля 60 - 70 км/год по вказаній автодорозі, в районі 568 км + 400 м, ОСОБА_6 не врахувала дорожню обстановку у вигляді ожеледиці на дорозі, не обрала для себе безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати свій автомобіль та безпечно ним керувати, під час руху по слизькій ділянці дороги не впоралася з керуванням свого автомобіля, допустила його виїзд на смугу руху зустрічного напрямку, чим порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», та скоїла зіткнення з автомобілем «ГАЗ А21R23-20», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який в цей час рухався у зустрічному для неї напрямку, та після зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», даний автомобіль «ГАЗ А21R23-20» зіткнувся з автомобілем «MAN», р.н. НОМЕР_3 , що рухався у попутному з ним напрямку позаду нього.

Внаслідок дорожньо-транспортної події постраждали: малолітня пасажир автомобіля «Toyota Corolla» - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, від отриманих тілесних ушкоджень, загинула на місці події; водій автомобіля «»ГАЗ А21R23-20» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому, згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/24-А/22 від 28.01.2022, спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я, у вигляді подовжнього перелому латерального виростка правої великогомілкової кістки без істотного зсуву фрагментів; краєвого уламкового перелому підстави дистальної фаланги п`ятого пальця правої кістки із зсувом.

Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 , відповідно до висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-22/2465-ІТ від 17.02.2022, перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 286 КК України, визнала повністю та пояснила, що дійсно вона 29.12.2021 близько 11-40 годині, рухалась по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» на відрізку ділянки з боку м. Ізюм в напрямку м. Чугуїв, на території Чугуївського району Харківської області на автомобілі «Toyota Corolla» зі швидкістю 60-70 км/год. В автомобілі з нею була її донька, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час руху по вказаній автодорозі, не врахувала дорожню обстановку у вигляді ожеледиці, не впоралась з керуванням свого автомобіля та виїхала на смугу руху зустрічного напрямку та скоїла зіткнення з автомобілем «ГАЗ А21R23-20», під керуванням ОСОБА_7 , який після зіткнення з її автомобілем зіткнувся з автомобілем «MAN», що рухався в попутному з ним напрямку позаду нього. Внаслідок ДТП її донька, від отриманих тілесних ушкоджень, загинула на місці.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти розгляду розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченої) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть малолітньої потерпілої ОСОБА_6 .

Як особа, ОСОБА_6 характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружена, офіційно не працевлаштована, раніше не судима.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів для ОСОБА_6 , слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, при цьому її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і призначити покарання з іспитовим строком з застосування ст. 76 КК України.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу. Судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання - особам, які вперше вчинили злочини і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк, передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" при постановленні вироку суди мають обговорювати питання про застосування поряд основним покаранням відповідного додаткового, оскільки додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами.

Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з урахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням у вироку прийнятого рішення.

При вирішенні питання щодо додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд приходить до висновку про не застосування до обвинуваченої даного додаткового виду покарання, виходячи з обставин ДТП, оскільки обвинувачена вину визнала в повному обсязі, внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження, постраждалою була її донька, ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачена має на утриманні матір похилого віку, та у зв`язку з військовим станом в Україні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 174 КК України, підлягає скасуванню арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.01.2022, а саме - на автомобілі : «Toyota Corolla», р.н НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 ; «ГАЗ А21R23-20», р.н. НОМЕР_2 , що на праві власності належить ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП»; «MAN», р.н. НОМЕР_3 , що на праві власності належить ПП «ТРАНС ЛОГІСТИК», які були вилучені 29.12.2021, та на матеріали біологічного зразка, вилученні з салону автомобіля «Toyota Corolla», р.н НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченої судові витрати за проведення судових експертиз на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В силу ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановити випробувальний строк 2 (два) роки, в силу ст. 76 КК України покласти на засуджену обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.01.2022, а саме - на автомобілі: «Toyota Corolla», р.н НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , «ГАЗ А21R23-20», р.н. НОМЕР_2 , що на праві власності належить ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП»; «MAN», р.н. НОМЕР_3 , що на праві власності належить ПП «ТРАНС ЛОГІСТИК», які були вилучені 29.12.2021 та на матеріали біологічного зразка, вилученні з салону автомобіля «Toyota Corolla», р.н НОМЕР_1 .

Речові докази:

- автомобіль «Toyota Corolla», р.н НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_6

- автомобіль «ГАЗ А21R23-20», р.н. НОМЕР_2 повернути власнику ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП».

- автомобіль «MAN», р.н. НОМЕР_3 повернути власнику ПП «ТРАНС ЛОГІСТИК».

- матеріали біологічного зразка, вилученні з салону автомобіля «Toyota Corolla», р.н НОМЕР_1 . знищити, після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи за технічним станом транспортного засобу за № СЕ-19/121-22/302-ІТ від 24.01.2022, транспортно-трасологічної експертизи за № СЕ-19/121-22/307-ІТ від 15.02.2022, судової автотехнічної експертизи за № СЕ-19/121-22/2465-ІТ від 17.02.2022, в загальному розмірі 8237 (вісім тисяч двісті тридцять сім) грн., 76 коп.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1