ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/419/22
Провадження №1-кп/477/148/22
УХВАЛА

22 червня 2022 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
з секретарем судових засідань: ОСОБА_2 ,
під час розгляду у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000398, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 162, частиною 1 статті 152, ч.2 статті 152 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2022 року до суду надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 162, частиною 1 статті 152, ч.2 статті 152 КК України з ухвалою Миколаївського апеляційного суду про визначення підсудності справи за Жовтневим районним судом Миколаївської області.
Ухвалою суду від 20 червня 2022 року у справі призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначав про наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від суду, посилаючись на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину, офіційно не працює, стабільного джерела доходів не має, не має сталих соціальних зв`язків, за місцем його постійного проживання проходять активні бойові дії, отже інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам уникнути від суду.

Захисник та обвинувачений проти клопотання заперечували, вважали за можливе застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Системний аналіз норм Розділу ІV «Судове провадження у першій інстанції» КПК України, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, вказує на наявність обов`язку суду вирішувати питання, пов`язані з запобіжними заходами, раніше обраними обвинуваченому, у тому числі щодо доцільності продовження тримання під вартою.
Відповідно до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом.

Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження розглядає питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо запобіжного заходу. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 березня 2022 року обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався до 27 червня 2022 року

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 162, частиною 1 статті 152, ч.2 статті 152 КК України.
Щодо вчинення цих кримінальних правопорушень існує обґрунтована підозра, яка була предметом дослідження під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому під час досудового розслідування.

Як встановлено під час розгляду клопотання, обвинувачений на час затримання не працював, проживав не за місцем реєстрації, фактичне місце проживання Білозерський район Херсонської області на теперішній час є зоною активних бойових дій. Будинок, у якому він проживає, належить його дружині. За поясненнями обвинуваченого, зв`язку з дружиною на теперішній час він не має, його мати проживає у м. Одеса, він хворіє, отримує в умовах слідчого ізолятора медичну допомогу та медикаменти, але вважає цього лікування недостатнім. За поясненнями захисника, дружина обвинуваченого перебуває у евакуації та за цією адресою на даний час не проживає.

З врахуванням викладеного, суд вважає доведеним ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, що унеможливить своєчасний та якісний розгляд кримінального провадження судом.
За таких обставин суд приходить до висновку щодо доцільності застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема і домашнього арешту, про що зазначав обвинувачений та його захисник, є недоцільним, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам. Крім того, ані обвинуваченим, ані його захисником не надано жодних документів, які б підтверджували право власності на житло та стосовно сімейного стану обвинуваченого. Також не надано документів щодо стану здоров`я обвинуваченого. В той же час, як зазначив сам обвинувачений у судовому засіданні, йому надається медична допомога за його зверненнями. Дані щодо неможливості утримання його в умовах слідчого ізолятора, відсутні.

Також судом враховується введення в Україні воєнного стану відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з чим, в результаті військової агресії проти України, суттєво обмежується можливість виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Враховуюче викладене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вважає за необхідне застосування до ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
Керуючись статтями 177, 183, 194, 314, 315, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів по 20 серпня 2022 включно з утриманням його в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня оголошення тексту ухвали, а обвинуваченим з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1