Справа № 307/1429/22
Провадження № 1-кп/307/114/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника, адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 26.03.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Тячівського районного суду Закарпатської області з Тячівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000169 від 26.03.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 9.06.2022 року призначено судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.
7.07.2022 через канцелярію суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про скасування арешту майна, а саме на автомобіль марки «ЗАЗ», моделі"110307 Славута", державний номерний знак НОМЕР_1 та саморобний одноосний причіп зеленого кольору без номерного знака, що перебуває на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області та повернути його для збереження по місцю проживання ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що у рамках даного кримінального провадження встановлено, що 5 березня 2022 року близько 17 години в с. Бедевля по вул. Говди, ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки ЗАЗ "Славута" державний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом завантаженим поліетиленовими мішками із дерев`яною стружкою, в супереч вимог ПДР перевозив в причіпі неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 не контролюючи їх поведінку під час руху.

Під час руху як і до його початку ОСОБА_4 не забезпечив безпеку руху для неповнолітнього руху ОСОБА_6 грубо порушив п.п. 2.3 "а" , 21.11 "а" ПДР, в наслідок чого неповнолітній ОСОБА_6 під час їзди впав із причіпа не втримавшись сидячи на мішках на проїзджу частину дороги та отримав багато уламковий перелом черепа.

В наслідок даної ДТП неповнолітній ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи. Вказує, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

Однак, на даний час досудове розслідування завершено, матеріали кримінального провадження передано до суду, та всі слідчі дії та необхідні експертизи проведені, а відтак відпала потреба у перебуванні його на арешт майданчику.

Прокурор у судовому засіданні не заперичив щодо часткового задоволення клопотання щодо скасування арешту в частині заборони користування майном.
Потерпілий та його законний представник будучи повідомленими про час та розгляду клопотання про скасування арешту майна, в судове засідання не з`явилися та про причини неявки, не повідомили.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2022 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 26 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме: автомобіль марки «ЗАЗ», моделі «110307 Славута», номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_2 та саморобний, не зареєстрований, автомобільний одноосний причіп, зеленого кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження, користування та відчудження вказаним вище майном.
Задовольняючи вказане клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходив з доведеності того, що зазначене у клопотанні, майно є доказом кримінального правопорушення, оскільки таке майно є речовим доказом так як містить відомості, які будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вказана норма пов`язує право суду на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Під час розгляду клопотання встановлено, що у зв`язку з проведенням слідчих дій, на необхідність здійснення яких слідчий посилався заявляючи клопотання про накладення арешту на майно, суд приходить до переконання про доведеність власником майна, обставин, які вказують на те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Наведене підтверджує відсутність легітимної мети продовження утримання арештованого майна, як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним, збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Таким чином судом встановлено, що доводи захисника, викладені в клопотанні про скасування арешту, є обґрунтованими, та у подальшому застосуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.03.2022 року, відпала потреба, у зв`язку з цим подане клопотання про скасування арешту підлягає частковому задоволенню.
Разом з цим, оскільки під час розгляду клопотання встановлено, що на даній стадії судового розгляду не досліджено письмових доказів та не встановлено обставин щодо наявності у стороні кримінального провадження клопотань, які можуть бути пов`язані з встановленням причинно-наслідкового зв`язку між діями водія у конкретній дорожній обстановці та наслідками, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди, мета, з якою накладено арешт на вказані транспортні засоби в частині заборони розпорядження та відчуження такого не відпала, відтак вказане клопотання в цій частині є передчасними, а тому до задоволення не підлягає.
Слід також зауважити, що оскільки транспортний засіб - саморобний, автомобільний одноосний причіп, зеленого кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , у встановленому законом порядку не зареєстрований в зв`язку з цим клопотання в частині скасування арешту щодо заборони користування цим причепом у якості транспортного засобу до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170, 174, 350, 369, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Частково скасувати накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.03.2022 року (справа №307/261/22) арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному 26.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169, а саме на автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «110307 Славута», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_2 та саморобний, не зареєстрований, автомобільний одноосний причіп, зеленого кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , які зберігаються на арешт майданчику Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, в частині заборони користування цими транспортними засобоми з передачею їх на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_4 .
В частині вимог клопотання про скасування арешту щодо права користування, у якості експлуатації як транспортного засобу, саморобним не зареєстрованим, автомобільним одноосним причепом, зеленого кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 - відмовити.

У зв`язку з неявкою потерпілого та його законного представника, розгляд кримінального провадження відкласти на 14 год. 00 хв. 13.09.2022 року.
У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 15 липня 2022 року о 16 год. 00 хв.

Головуючий ОСОБА_1