ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1467/22 Справа № 188/683/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року про відмову в задоволенні заяви засудженого про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження,
за участю:
прокурора ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами справи, з наступних підстав.
10 листопада 2021 року до Петропавлівського районного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про ознайомлення його з матеріалами кримінальної справи для подання скарги і оскарження вироку до Європейського суду.
Відповідно до ст. 34 Конвенції про захист основоположних прав і свобод (далі Конвенція) Європейський суд з прав людини може приймати заяви від будь-якої особи, неурядової організації або групи осіб, які вважають себе потерпілими від допущеного однією з Високих Договірних Сторін порушення прав, викладених у Конвенції або протоколах до неї.

Отже, Європейський суд з прав людини розглядає лише заяви про порушення прав, викладених у Конвенції або протоколах до неї. Він не переглядає вироки або інші судові рішення, постановлені національними судами, не скасовує, не змінює їх і не постановляє свої рішення по суті кримінального обвинувачення чи цивільного спору.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 35 Конвенції суд може брати справу до розгляду лише після того, як було вичерпано всі національні засоби юридичного захисту, згідно із загальновизнаними принципами міжнародного права, і впродовж шести місяців від дати постановлення остаточного рішення на національному рівні.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 у своїй заяві на ознайомлення його з матеріалами кримінальної справи не вказав, що це потрібно йому для подання саме до Європейського суду з прав людини заяви про порушення прав, викладених у Конвенції або протоколах до неї, шестимісячний строк подання такої заяви закінчився, суд не вбачав підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами кримінальної справи.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, у зв`язку з тим, що він має намір оскаржити вирок у його справі до Європейського Суду з прав людини.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого.
Засуджений про час та дату апеляційного провадження повідомлений належним чином, на відеоконференцію не вийшов, що не перешкоджає розгляду скарги у його відсутністю, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 24 КПК України, засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили. Засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

В силу пунктів 5, 6 частини 4 статті 42 КПК України засуджений наділений, зокрема, правом на ознайомлення з журналом судового засідання та технічним записом судового процесу, які йому зобов`язані надати уповноважені працівники суду, і подати щодо них свої зауваження; а так само на оскарження в установленому цим Кодексом порядку судових рішень та ініціювати їх перегляд, знати про подані на них апеляційні та касаційні скарги, заяви про їх перегляд, подавати на них заперечення.

Згідно зі статтею 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
До таких договорів належить Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Україною на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.
Як передбачено частиною першою статті 15 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню відповідно до норм міжнародного права.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права.
Згідно ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 34 Конвенції, суд може приймати заяви від будь-якої особи, неурядової організації або групи осіб, які вважають себе потерпілими від допущеного однією з Високих Договірних Сторін порушення прав, викладених у Конвенції або протоколах до неї. Високі Договірні Сторони зобов`язуються не перешкоджати жодним чином ефективному здійсненню цього права.
Суд першої інстанції в оскарженій ухвалі слушно послався на положення цієї статті Конвенції, проте дійшов помилково висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження для звернення до Європейського суду з прав людини.
При цьому, суд першої інстанції допустив надмірний формалізм в оцінці такої заяви ОСОБА_6 під час аналізу її доводів і зазначив, що Європейський суд з прав людини розглядає лише заяви про порушення прав, викладених у Конвенції або протоколах до неї і не переглядає вироки або інші судові рішення, постановлені національними судами, не скасовує, не змінює їх і не постановляє свої рішення по суті кримінального обвинувачення чи цивільного спору.
Не спростовуючи вищевикладених тверджень суду, останньому слід було врахувати, що ОСОБА_6 може не мати юридичної освіти і під формулюванням в заяві «оскаржити вирок до Європейського Суду з прав людини» мав на увазі саме звернення із заявою про порушення Україною його прав гарантованих Конвенцією.
Не погоджується апеляційний суд і з висновками суду першої інстанції, що враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 у своїй заяві на ознайомлення його з матеріалами кримінальної справи не вказав, що це потрібно йому для подання саме до Європейського суду з прав людини заяви про порушення прав, викладених у Конвенції або протоколах до неї, шестимісячний строк подання такої заяви закінчився, у зв`язку з цим місцевий суд не вбачав підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами кримінальної справи.
Проте вирішення питання прийнятності заяви ОСОБА_6 до провадження в Європейському Суді з прав людини відноситься саме до компетенції останнього, а обов`язок забезпечити ефективну реалізацію засудженим свого права, передбаченого ст. 34 Конвенції, покладається на національний суд.
У справі «Василь Іващенко проти України», від 26.10.2012, Заява № 760/03, в пункті 107-110 ЄСПЛ констатував, що у справі, що розглядається, заявник подав заяву після завершення провадження у його справі. Як і заявник у справі «Найден проти України» (Naydyon v. Ukraine), він був позбавлений доступу до матеріалів своєї справи та не міг робити копій документів ані вручну, ані будь-яким іншим чином (див. рішення у справі «Найден проти України» (Naydyon v. Ukraine), п. 65). За цих обставин та з огляду на доводи заявника Суд не погоджується з Урядом щодо того, що його скарга стосувалася виключно відмови державних органів безоплатно надати йому ксерокопії певних документів.

Що стосується аргументу Уряду про те, що заявник міг зробити копії документів до завершення національного провадження, Суд зазначає, що він вже відхиляв подібний аргумент у справі «Найден проти України» (див. вищезазначене рішення у справі «Найден проти України» (Naydyon v. Ukraine), пп. 59 та 67) та що у цій справі немає підстав відходити від зазначеного висновку.

Всупереч твердженню Уряду (див. Пункт 100 вище), той факт, що ця заява була подана до Суду, не виключає можливості втручання у право заявника на індивідуальну заяву (див. вищезазначене рішення у справі «Найден проти України» (Naydyon v. Ukraine), п. 68).

У світлі зазначеного вище Суд доходить висновку, що Україна не дотрималась своїх зобов`язань за статтею 34 Конвенції щодо надання заявникові усіх необхідних можливостей для забезпечення належного та ефективного розгляду його заяви Судом.

В цьому провадженні ОСОБА_6 також був представлений захисником, проте його доручення закінчилось у зв`язку закінчення останнього провадження з перегляду судового рішення, судом касаційної інстанції відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою та відмовлено поновленні строку на касаційне оскарження і повернуто касаційну скаргу його захисника.

Враховуючи вище викладене, а також для того, щоб ОСОБА_6 мав можливість ефективного скористатись своїм правом, передбаченим ст. 34 Конвенції, оскаржену ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а заяву ОСОБА_6 задовольнити.

Керуючись ст. ст. 42, 43, 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження скасувати.
Постановити нову, якою заяву засудженого ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, задовольнити.
Кримінального провадження за № 0000094 в якому ухвалено вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, направити до суду першої інстанції для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4