Провадження №1-кп/761/2542/2022
В И Р О К
іменем України

30 червня 2022 року місто Київ
Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001103, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сєвєродонецьк Луганської області, українки, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, з професійно технічною освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст.89 КК України раніше не судимої,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

17 червня 2022 року до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001103, внесеному 11 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2022 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 21.06.2022 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст.314-316 КПК України.

Ухвалою судді від 28.06.2022 у даному кримінальному провадженню призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
11 травня 2022 року о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ-Маркет», що за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 52, звернула свою увагу на торгові полиці з продуктами харчування та непродовольчими товарами. В цей момент у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на таємне, викрадення продуктів харчування та не продовольчих товарів, які належать ТОВ «АТБ-Маркет» ().

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 11 травня 2022 року, о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ-Маркет», що за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 52, скориставшись тим, що їй діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, з корисливим мотивом, таємно, в умовах воєнного стану, викрала з торгових полиць магазину 1(одну) упаковку сметани «Яготинська 450 г», вартістю 37 гривень 44 копійки без урахування ПДВ, 1 (одну) упаковку сира плавленого «Ферма 180 г», вартістю 39 гривень 84 копійки без урахування ПДВ, 1 (одну) упаковку мила «Джонсонс 125 г», вартістю 17 гривень 20 копійок без урахування ПДВ, 1 (одну) упаковку крем-мила «Джонсонс 100 г», вартістю 15 гривень 52 копійки без урахування ПДВ, 1 (одну) упаковку кави «Якобс Баріста Американо 70 г», вартістю 83 гривні 12 копійок без урахування ПДВ, 1 (одну) упаковку виробів фаршевих «Колбасний ряд Розумний вибір 0,634г», вартістю 62 гривні 78 копійок без урахування ПДВ, 1 (одну) упаковку масла солодковершкового «Ферма 400 г», вартістю 85 гривень 12 копійок без урахування ПДВ, 1 (одну) упаковку супу горохового традиційного «Тьотя Соня 180 г», вартістю 14 гривень 56 копійок без урахування ПДВ, 3 (три) упаковки сирків глазурованих «Злагода 60 г зі згущеним молоком», вартістю 10 гривень 24 копійки без урахування ПДВ, «Злагода 60 г з вишнею», вартістю 10 гривень 24 копійки без урахування ПДВ, «Злагода 60 г з апельсином», вартістю 11 гривень 92 копійки без урахування ПДВ, 1 (один) засіб для чищення унітазу «Бреф Делюкс», вартістю 58 гривень 72 копійки без урахування ПДВ, 6 (шість) шоколадок «Мілка з малиною та полуницею по 90 г кожна», на загальну вартість 137 гривень 28 копійок без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_3 поклала викрадені товари до власної сумки, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з викраденим товаром направилась до виходу з магазину «АТБ-Маркет», та не розрахувавшись за вищевказаний товар, пройшла касову зону магазину, де була затримана охороною.

Отже, ОСОБА_3 не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана охороною магазину.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні незакінченого замаху (не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від її волі) на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиції сторін та інших учасників судового провадження.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та вказала, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, вона вчинила дане кримінально каране діяння.

ОСОБА_3 пояснила, що 11 травня 2022 року, перебуваючи в магазині «АТБ-Маркет» за адресою: Київ, вул. Данила Щербаківського, 52, таємно викрала з полиці магазину продукти харчування та не продовольчі товари, та пройшла повз касову зону і була зупинена працівниками охорони магазину.
Так, обвинувачена ОСОБА_3 зокрема заявила, що вона у повній мірі усвідомила кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаялася у вчиненому, просила суд суворо не карати.
Показання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, які нею не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_3 .

Прокурор у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримала у повному обсязі та просила визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Представник потерпілого ТОВ «АТБ-Маркет» - ОСОБА_6 надіслав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив справу слухати у його відсутність та вказав, що матеріальна та інша шкода ТОВ «АТБ-Маркет» не завдана.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин у справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , 29 червня 1985, відповідно до вимоги №4225/125/56/08/2022 від 12.05.2022 до адміністративної та в порядку ст. 89 КК України до кримінальної відповідальності не притягалася, відповідно до довідки КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» №459499 від 13.05.2022 на обліку лікаря-нарколога не перебуває, відповідно до довідки КНП «Київський міський психоневрологічний диспансер №4» від 13.05.2022 на обліку лікаря психіатра не перебуває, згідно характеристики наданої Подільського управління поліції ГУ НП в м. Києві від 16.05.2022 ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від мешканців будинку та компрометуючих матеріалів не надходило, відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 07.12.2011 має на утриманні малолітнього сина.
Відповідно до довідки виданої ТОВ «АТБ-Маркет» від 11.05.2022 загальна вартість викраденого товару становить 730,08 грн., сума без урахування ПДВ 584,06 грн.
Як вбачається з наданої розписки від 11.05.2022, заступник керуючого магазином ТОВ «АТБ Маркет» ОСОБА_7 прийняла від слідчого на відповідальне зберігання викрадені харчові продукти та господарчі товари.
Мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою.
У даному провадженні суд провів розгляд виключно в межах пред`явленого обвинувачення прокурором.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.
Положення закону, яким керувався суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.
Згідно пунктів 3, 4 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», які віднайшли своє відображення у позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11 вересня 2019 року в справі № 725/2266/18, слідує, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.
Згідно ст. 15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Відповідно до Указу Президента України Володимира Зеленського від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Крім цього, відповідно до Указу Президента України від 22.05.2022 №2263-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях по справі "Коробов проти України" (Korobov v. Ukraine заява № 39598/03) від 21.10.2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom) від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Скоппола проти Італії (Scoppola v. Italy заява № 10249/03) від 17.09.2009 року, частиною принципу верховенства права (а ст. 7 Конвенції є його важливою частиною) є очікування від суду застосування до кожного караного діяння такого покарання, котре законодавець вважає пропорційним. Пунктом 38, передбачено, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий та надмірний тягар (справа «Ісмаїлов проти Росії» (Ismayilov v. Russia) від 16.10.2008 року)

Висновки та мотиви суду.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає "поза розумним сумнівом" доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останньої за ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме коли особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином;

- особу винної, яка має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітнього сина, на час розгляду кримінального провадження в порядку ст. 89 КК України до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, її вік, що обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність завданої шкоди, позицію потерпілої сторони та обвинувачення;

- обставини, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненому.

Щире каяття обвинуваченого полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обвинувачена повністю визнала свою вину, висловила щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявила готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, обіцяла у майбутньому нічого протиправного не вчиняти.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 70, 71 КК України суд не знаходить.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку обвинуваченої ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій, відношення обвинуваченої до вчиненого.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також бере до уваги, що кримінальний закон передбачає більш м`яке покарання за незакінчене кримінальне правопорушення, а саме замах, обмежуючи можливість призначення покарання не більш ніж двома третинами від максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, що саме по собі ставить особу, яка вчинила замах на кримінальне правопорушення, у більш сприятливе становище, ніж при закінченому кримінальному правопорушенні. Крім цього, судом ураховується, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій, вчинене під час дії запровадженого в країні режиму воєнного стану і дана обставина у даному випадку напряму вплинула на кваліфікацію діяння.
Так, враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, при цьому суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 , можливе без відбування покарання, а тому, у порядку ст. 75 КК України приймає рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Також, суд вважає за необхідне при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинувачену, відповідно до ст. 76 КК України, такі обв`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, що сприятиме досягнення мети покарання, покладаючи такі обов`язки, суд вважає саме їх необхідними і достатніми для виправлення винної з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та її особи.
Адже, матиме місце нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням уповноваженим органом з питань пробації за місцем її проживання.
У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання обвинуваченій ОСОБА_3 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 7, 349, 368 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- DVD-R диск, об`ємом 4,7 GB зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1