Справа № 369/398/21
Провадження № 1-кп/369/803/22
В И Р О К
іменем України
22.09.22 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000679 від 20 листопада 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівська Борщагівка Бучанського району Київської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, працює не офіційно різноробочим, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

20 листопада 2020 року близько 15:40 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , маючи на меті незаконно збагатитися, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_5 , де маючи прямий умисел та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відчинення хвіртки, незаконно проник на огороджену територію вищевказаного домоволодіння, звідки намагався таємно викрасти водяний насос марки «VOLKS pumpe 3QGD 1.5-90-0.55кВт», який стояв біля підсобного приміщення та який належить потерпілому ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_4 утримуючи при собі вказаний водяний насос, намагався покинути місце злочину, а саме вийти з території вказаного домоволодіння, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 був помічений та зупинений потерпілим ОСОБА_5 .
Згідно з висновком експерта № 4085/20 від 23 листопада 2020 року вартість водяного насосу марки «VOLKS pumpe 3QGD 1.5-90-0.55кВт», яким намагався заволодіти ОСОБА_4 та який належить ОСОБА_5 складає 1 673.20 грн (одна тисяча шістсот сімдесят три гривні двадцять копійок).
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного із проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, запевнював суд, що в подальшому подібного не вчинятиме, оскільки усвідомив свою провину. При цьому, зазначив, що розумів те, що перебуває на території чужого домоволодіння незаконно та прийшов туди з метою крадіжки. У судових дебатах та під час проголошення останнього слова просив суворо не карати та обмежитись умовним терміном.
Прокурор в судових дебатах просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. При цьому, надіслав до суду заяву, згідно з якою просив суд проводити підготовче судове засідання та подальший судовий розгляд провадження за його відсутності й вказав, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, враховуючи заяву потерпілого про розгляд справи за його відсутності, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний із проникненням у сховище, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має середню освіту, не одружений, дітей не має, працює не офіційно різноробочим, відношення останнього до вчиненого, яке полягає у відвертому осуді своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, а також вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України, із врахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, що дорівнює її мінімальному розміру.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст. 75 КК України звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраний під час досудового розслідування щодо ОСОБА_4 , вважати скасованим на підставі ч. 6 ст.181 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази: водяний насос марки «Volks Pumpe», який належить потерпілому ОСОБА_5 та був переданий на його зберігання, залишити в розпорядженні останнього.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраний під час досудового розслідування щодо ОСОБА_4 , вважати скасованим на підставі ч. 6 ст.181 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1