1Справа № 335/3872/22 1-кс/335/1688/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 24.05.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полоне Хмельницької області, громадянина України, неодруженого, на утриманні дітей не має, здобув професйно-технічну освіту, гранатометника 2-ого взводу оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 1-ого батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, військове звання солдат, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000186 від 24.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2021 ОСОБА_5 , було призвано на строкову військову службу.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № НОМЕР_2 від

12.11.2021 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № НОМЕР_3 від

28.12.2021 ОСОБА_5 було призначено на посаду гранатометника 2-го взводу оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому було продовжено.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

З 13.04.2022 по 12.05.2022 солдат ОСОБА_5 , згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № НОМЕР_4 від 13.04.2022, перебував у відпустці за станом здоров`я, з правом виїзду до м. Полонне, Хмельницької області.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № НОМЕР_5 від 13.05.2022, ОСОБА_5 було надано відпустку за сімейними обставинами та з інших поважних причин зі збереженням грошового забезпечення, з 13.05.2022 року по 16.05.2022, з виїздом до м. Полонне, Хмельницької області.

17.05.2022 солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив ухилитись від проходження військової служби та не з`являтися з відпустки на службу.

Реалізуючи свій умисел, солдат ОСОБА_5 , перебуваючи в умовах воєнного стану, діючи умисно, маючи на меті ухилитись від військової служби, в порушення статутних вимог, 17.05.2022 не з`явився з відпустки на службу - до розташування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином ухилився від військової служби.

З 17.05.2022 солдат ОСОБА_5 , обов`язки військової служби не виконував, до місця служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд. При цьому, ОСОБА_5 не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, 17.05.2022 солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст.ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи в умовах воєнного стану, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, не з`явився з відпустки на службу - до розташування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за адресою: АДРЕСА_2 та ухилився від військової служби, тобто вчинив дезертирство.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.
24.06.2022 у кримінальному провадженні № 0000186 від 24.05.2022 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Складене 24.06.2022 повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик останнього 01.07.2022, 04.07.2022 та

05.07.2022 на 10:00 год. до приміщення Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за адресою: м. Запоріжжя вул. Базарна, 2 були вручені адміністрації за місцем проходження служби (роботи) підозрюваного, а також надіслані поштою та вручені останньому особисто працівником органу зв`язку, таким чином відповідно до вимог ст.ст.111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру та повісток про виклик.

01.07.2022, 04.07.2022 та 05.07.2022 ОСОБА_5 за викликом до Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері не з`явився, про причини неявки не повідомив.

05.07.2022 постановою слідчого підозрюваного оголошено в розшук

Посилаючись на те, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та на те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, слідчий просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.
Захисник, не заперечуючи обґрунтованість підозри та доведеність існування ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Крім того, захисник заперечував проти визначення підозрюваному застави в розмірі, зазначеному у клопотанні слідчого, посилаючись на те, що застава в розмірі 198480,00 грн. є непомірною для підозрюваного та його рідних.
Підозрюваний підтримав позицію захисника, просив застосувати до нього запобіжний захід непов`язаний з тримання під вартою. Суду повідомив, що визнає вину в інкримінованому йому правопорушенні, засуджує свій вчинок, наміру чинити перешкоди досудовому розслідуванню будь-яким чином не має.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000186 від 24.05.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
24.06.2022 у кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Складене 24.06.2022 повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик останнього 01.07.2022, 04.07.2022 та 05.07.2022 року на 10:00 год. до Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері були вручені адміністрації за місцем проходження служби (роботи) підозрюваного, а також надіслані поштою та вручені останньому особисто працівником органу зв`язку, про що свідчить інформація щодо відстеження поштового відправлення, в якому було надіслано письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик, що міститься на офіційному сайті АТ «Укрпошта». Таким чином, органом досудового розслідування було вжито заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру та повісток про виклик.
01.07.2022, 04.07.2022 та 05.07.2022 ОСОБА_5 за викликом до Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфер не з`явився, про причини неявки не повідомив.
05.07.2022 постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000186 від 24.05.2022 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.
21.07.2022 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 191 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2022.
Підозрюваний в судовому засіданні визнав факт отримання ним повідомлення про підозру та повісток про виклик до прокуратури поштою. Неприбуття до прокуратури за викликом пояснив необхідністю догляду за хворим батьком.
Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході розгляду слідим суддею клопотання. Крім того, обґрунтованість підозри визнається стороною захисту.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді дійти висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.
Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.
Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет існування ризиків, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.
Так, підозрюваний з врахуванням тяжкості покарання, яке передбачено за вчинення інкримінованому йому правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; з урахуванням того, що досудове розслідування наразі триває, знаходиться на початковій стадії він може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду свідчить й поведінка підозрюваного (опір оперативним співробітникам під час його затримання, переховування від органу досудового розслідування), про яку він повідомив в судовому засіданні.
Доведеним є і ризик продовження вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється.
Разом з тим, існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведено.
Так, ані у клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні не повідомлено яким іншим способом підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.
На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усунуть ризиків, існування яких встановлено суддею.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінального правопорушення, вік та майновий стан підозрюваного, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, та вважає за належне визначити заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На переконання слідчого судді, внесення застави в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з дня фактичного затримання підозрюваної особи з 21 липня 2022 року, до 18 вересня 2022 року включно.
Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172, призначення платежу застава за ОСОБА_5 .
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження, за їх викликом;
-не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
-утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 18 вересня 2022 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Повний текст ухвали виготовлено 22.07.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1