Справа № 302/822/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2022смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 23.07.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Міжгір`я, Закарпатської області, не одруженого, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 22 липня 2022 року біля 09.00 години, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих непорозумінь, під час словесної сварки зі своїм зятем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи в руках ножиці, наніс один удар ріжучою частиною в область лівого плеча ОСОБА_4 .

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 , згідно з висновком судово-медичного експерта №90/м від 25.07.2022, спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 у вигляді різаної рани лівого плеча, які виникли від дії колючого предмета по типу клинка ножа, яким міг бути предмет на який вказує потерпілий (ножиці).

По давності вкладаються в час події, яка мала місце 22.07.2022 та відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 2 статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Частинами 2 та 3 статті 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором додана заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень статті 302 КПК України, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_4 , відповідно до письмової заяви, також згоден із розглядом обвинувального акта в спрощеному порядку.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву щодо визнання винуватості та згоди зі встановленими під час дізнання обставини та з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілого ОСОБА_4 , якою він надає згоду щодо розгляду обвинувального акта в спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 2 статті 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує дії обвинуваченого за частиною 2 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

За змістом частин першої та другої статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статті 65 КК України:

--- суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання (частина 1);

--- особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (частина 2).

За частиною 2 статті 125 КК України передбачене покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно зі статтею 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку та його наслідки, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також обставини, що впливають на його покарання, з яких пом`якшуючою відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття, про що свідчить повне визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обтяжуючою обставиною згідно статті 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або інших близьких відносинах.

Отже, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , усіх обставин по провадженню, тяжкості скоєного ним кримінального проступку та його наслідків, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, дотримуючись принципів об`єктивності та неупередженості розгляду справи, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення і запобігання скоєння обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах розміру, визначеного санкцією частиною 2 статті 125 КК України.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався .

Керуючись статтями 100, 368, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального поступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України та йому призначити покарання у виді штрафу в розмірі 65 (шістдесяти п?яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1105,00 грн. (одна тисяча сто п`ять гривень).

Речовий доказ: металеві ножиці, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 вважати повернутим власнику.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1