Справа №478/464/22 пров. №1-в/478/157/2022
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
11 липня 2022 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, засудженого 29.04.2020 року вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва за ч.3 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, початок строку: 25.10.2019 року; кінець строку: 25.10.2023 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
05 липня 2022 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в якому посилаючись на те, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просить застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просив задовольнити клопотання.
На думку прокурора клопотання засудженого ОСОБА_5 є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає, оскільки з урахуванням загального строку відбування покарання засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Згідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення (крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до положень ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29.04.2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії тяжких злочинів.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 13.11.2020 року.
Станом на 11.07.2022 року відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання складає 2 роки 8 місяців і 16 днів, не відбутий строк покарання складає 1 рік 3 місяці і 14 днів.
Згідно довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 05.06.2022 року (а.с.4) засуджений ОСОБА_5 має 2 заохочення (подяку від 27.01.2022 року (арк.особ.спр.100), подяку від 01.06.2022 року (арк.особ.спр.114), стягнень не має.
Як вбачається із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній перебуваючи в СІЗО м. Миколаїв порушував встановлений режим утримання за що має 2 стягнення, у виді попередження (14.05.2020 року (арк.особ.спр.49), та 03.06.2020 року (арк.особ.спр.65)), які погашено у встановленому законом порядку. Відбуваючи покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» порушував вимоги встановленого режиму утримання за що має 1 стягнення, у виді попередження (01.03.2021 року, згідно довідки про заохочення та стягнення, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 20.09.2021 року (арк.особ.спр.95). Крім того, відповідно до витягу із протоколу №107 від 13.05.2022 року засідання дисциплінарної комісії ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» по розгляду матеріалів про порушення засудженими режиму утримання, порушення установленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 , яке мало місце 06.05.2022 року, що виразилося у не виході на вечірню перевірку, розглядалося на засіданні комісії, яка прийшла до висновку про необхідність проведення із засудженим бесіди (а.с.105).
Відповідно до характеристики від 30.06.2022 року, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», засуджений ОСОБА_5 перебуваючи в СІЗО м. Миколаїв не допускав порушення встановленого режиму утримання, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Прибувши 13.11.2020 року до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №3 та працевлаштований каменотесом по ручній обробці граніту. За сумлінне ставлення до праці по благоустрою має 2 заохочення, до роботи ставиться добре, приймає активну участь у суспільно-корисному житті місць позбавлення волі. Встановлений режим утримання не порушує, стягнень не має. У скоєному злочині розкаюється, у відносинах з представниками адміністрації ввічливий, щирий, тактовний, виконує їх законні вимоги без контролю. Не приймає активної участі у програмі диференційованого виховного впливу. На заходи виховного характеру реагує добре, завжди робить правильні висновки. Зовні охайний, дотримується вимог санітарії та гігієни (а.с.3).
З характеристики засудженого ОСОБА_5 , яка містяться в матеріалах особової справи засудженого від 20.09.2021 року (арк.особ.спр.94) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 перебуваючи в СІЗО м. Миколаїв допускав порушення встановленого режиму утримання за, що мав 2 стягнення, заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Прибувши 13.11.2020 року до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №3 та працевлаштований каменотесом по ручній обробці граніту, до праці ставиться негативно, зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належного догляду, свідомо використовує їх не за призначенням. Не виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань та публічно демонструє зневажливе ставлення до них. Порушує вимоги встановленого режиму утримання за, що має 1 стягнення, заохочень не має. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань ставиться негативно, перекладає їх виконання на інших засуджених. Допускає порушення вимог пожежної безпеки. Не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Свідомо не утримує в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має неохайний зовнішній вигляд.
При цьому засудженому ОСОБА_5 рішенням комісії Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» від 17.11.2021 року (арк.особ.спр.93) відмовлено у замінні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
Крім того, як вбачається із довідки засуджений ОСОБА_5 участі у програмах диференційованого виховного впливу станом на 05.06.2022 року не приймає (а.с.5).
Отже, ОСОБА_5 , який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, у 2016 році був звільнений умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив і продовжував вчиняти умисні злочини, на даний час засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, який скоїв через нетривалий термін після звільнення з місць позбавлення волі, за період відбування покарання мав 2 заохочення, разом із тим, 3 рази допустив порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення за які погашено у встановленому порядку, що, з урахуванням положень ст.6 КВК України не може свідчити про готовність ОСОБА_5 до самокерованої правослухняної поведінки.
На підставі викладеного вбачається, що нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватись протягом всього строку відбування покарання, натомість, в поведінці засудженого ОСОБА_5 позитивні зрушення відбуваються протягом нетривалого проміжку часу, з урахуванням загального строку відбування покарання. При цьому, сам по собі факт відсутності дисциплінарних стягнень не може бути самостійною та єдиною підставою для протилежного висновку.
З урахуванням встановлених обставин справи, вбачається, що сам процес перевиховання (виправлення) засудженого ОСОБА_5 не відбувся. Про наведені обставини, свідчать зокрема, характеризуючи матеріали на засудженого, неналежне ставлення до майна установи, посередня реакція на виховні заходи тощо.
Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_5 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд
П о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1