Справа № 699/471/22
Номер провадження № 1-кс/699/120/22
УХВАЛА
щодо арешту майна

03.05.2022 року м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , начальника сектору дізнання ОСОБА_4 , володільця вилученого майна ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

25.04.2022 за згодою прокурора ОСОБА_3 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, звернувся начальник сектору дізнання відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що 24.04.2022 року до відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про те, що ним 24.04.2022 року під час відпрацювання операції «Нерест» у 2022 році, на р. Рось м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області, було виявлено чоловіка, який, використовуючи підсак, незаконно здійснював вилов риби в період нересту.

Відомості про вказане правопорушення 24 квітня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Вказані дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України, тобто незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 24 квітня 2022 року близько 02:30 години в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області в районі кам`яного кар`єру на р. Рось ОСОБА_5 , частково перебуваючи у воді, підсвічуючи ліхтарем, здійснював незаконний вилов риби в період нересту, забороненим знаряддям лову.

24.04.2022 під час проведення огляду місця події біля р.Рось в м.Корсунь-Шевченківський, в районі кам`яного кар`єру виявлено та вилучено свіжовиловлену рибу: щука -1 штука; судак 1 штука; окунь 1 штука; карась сріблястий 18 штук; лящ 14 штук та один підсак.

Вказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні згідно постанови начальника сектору дізнання ОСОБА_4 від 25.04.2022 року.

На даний час виникла необхідність накладення арешту на свіжовиловлену рибу та один підсак, оскільки вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і в подальшому можуть бути використані як доказ фактів чи обставин у зазначеному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні начальник сектору дізнання та прокурор підтримали дане клопотання, просили його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання через його невідповідність вимогам закону та необґрунтованість, звернувши при цьому увагу на те, що Олійник є володільцем знаряддя лову та риби.

Володілець майна ОСОБА_5 пояснив, що знаряддя лову належить йому, яким він ловив рибу.

Перевіривши клопотання та вивчивши письмові докази, заслухавши думку учасників, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання частково виходячи з наступного.

Згідно рапорту старшого інспектора-чергового відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 24.04.2022 о 02 год 57 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24.04.2022 о 02 год 56 хв в м.Корсуні-Шевченківському по вул.Рози Люксембург, біля кар`єру на водоймі р.Рось працівники поліції виявили ОСОБА_5 , який здійснював вилов риби на заборонені засоби ловлі (а.с.8).

24.04.2022 під час проведення огляду місця події біля р. Рось в м.Корсунь-Шевченківський, в районі кам`яного кар`єру виявлено та вилучено свіжовиловлену рибу: щука -1 штука; судак 1 штука; окунь 1 штука; карась сріблястий 18 штук; лящ 14 штук та один підсак (а.с.9-15).

Відомості про дане кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.249 КК України 24.04.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровані за №0000053 (а.с.5).

25.04.2022 постановою начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 25.04.2022 свіжовиловлену рибу: щука -1 штука; судак 1 штука; окунь 1 штука; карась сріблястий 18 штук; лящ 14 штук та один підсак визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000053. Вказане майно поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області (а.с.23).

У відповідності до положень ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст.172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Строк подання до суду клопотання про арешт майна, що передбачений ч.5 ст.171 КПК України, не порушено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчим суддею з`ясовано всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, зазначено, що критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення Європейського суду з прав людини у справах Рисовський проти України від 20.10.2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04) , Кривенький проти України від 16.02.2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07).

Матеріали клопотання містять відомості про те, що вищевказане майно було визнане речовим доказом і може бути предметом дослідження експертизи, тому суд приходить до висновку про задоволення даного клопотання та накладення арешту на:

- один підсак шляхом заборони користування та розпорядження ним до закінчення розгляду у даному кримінальному провадженні;

-свіжовиловлену рибу: щука -1 штука; судак 1 штука; окунь 1 штука; карась сріблястий 18 штук; лящ 14 штук.

Суд уважає необхідним місцем зберігання одного підсака визначити кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Крім того, посилаючись на те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 25.05.2022 та на території Корсунь-Шевченківської територіальної громади створено роту охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), начальник сектору дізнання просив свіжовиловлену рибу передати на потреби Збройних Сил України.

Проте, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання у даній частині, оскільки згідно п.2 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Оскільки свіжовиловлена риба, яка є речовим доказом у справі, піддається швидкому псуванню, приходжу до висновку, що органу досудового розслідування необхідно надати дозвіл передати вказану рибу «Укркоопспілці» для реалізації через торговельне мережу.

Керуючись ст.ст. 117, 167, 170, 172-173, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на один підсак шляхом заборони користування та розпорядження ним до закінчення до його скасування в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Місцем зберігання визначити кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно - свіжовиловлену рибу: щука -1 штука; судак 1 штука; окунь 1 штука; карась сріблястий 18 штук; лящ 14 штук, що визнані речовими доказами у справі.

Надати дозвіл органу досудового розслідування передати свіжовиловлену рибу: щука -1 штука; судак 1 штука; окунь 1 штука; карась сріблястий 18 штук; лящ 14 штук для реалізації через торговельне мережу «Укркоопспілки».

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1