Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/969/21
Номер провадження 1-кп/530/17/22

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2022 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , що має процесуальний статус особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Зіньків Полтавської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 04.04.2021, з доданими до нього матеріалами відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернещина, Зачепилівського району, Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, якому оголошено підозру за ч. 1 ст. 152 КК України та ч. 1 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до суду із клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 04.04.2021, з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_4 , якому оголошено підозру за ч. 1 ст. 152 КК України та ч. 1 ст. 186 КК України, клопотання відповідає вимогам ст.ст.291,292ч.2 КПК України.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
14 березня 2022 року указом Президента України № 133/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до рішення Ради Суддів України від 24 лютого 2022 року № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні Верховна Рада України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення Росії в Україну.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.
Рада суддів України вирішила звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендувати зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , яке підтримав в ході судового засідання, просив задовольнити; проти задоволення клопотання прокурора заперечень не надійшло.
Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали і клопотання, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.
ОСОБА_4 03 квітня 2021 року близько 22 год. 25 хв., перебуваючи в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , користуючись перевагою в силі, підійшовши позаду ОСОБА_7 , схопив своєю рукою за комір її куртки та штовхнув вперед, внаслідок чого остання впала на землю обличчям. В подальшому потерпіла ОСОБА_7 усвідомлюючи загрозу своєму життю з метою уникнення фізичного насильства зі сторони нападника ОСОБА_4 змушена була не чинити опір та піддатися діям сексуального характеру з його сторони. Так під супроводом ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_8 перемістилась через паркан із сітки рабиці на земельну ділянку господарства розташованої по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 , оголив свої геніталії та здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло ОСОБА_7 , без добровільної згоди останньої.
Крім цього, 03 квітня 2021 року близько 22 год. 25 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , в присутності громадянки ОСОБА_7 , знаходячись позаду неї, своєю правою рукою з внутрішньої лівої кишені її пальто відкрито викрав мобільний телефон марки «Meizu М611А» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 1329/21 від 20.04.2021 становить 2254 (дві тисячі двісті п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., із сім-картою оператора «ВФ Україна» вартістю 100 гри., що належить ОСОБА_7 ..
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на загальну суму 2354 грн..
Обставини кримінального провадження станом на теперішній час не змінилися, а ризики, які були наявні під час обрання запобіжного заходу в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, не зменшилися.
Відповідно до висновку комплексної психолого-психіатричної експертизи № 192 від 25.05.2021 ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості (олігофренія в ступені вираженої дебільності) зі значним порушенням поведінки.
У період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних діянь, будь-яким хронічним психічним захворюванням він не страждав, і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості (олігофренія в ступені вираженої дебільності) зі значним порушенням поведінки.
Ступінь розумової відсталості зі значними розладами поведінки у ОСОБА_4 є таким, що позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних діянь, і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час.
ОСОБА_4 підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом. (ч.3ст.94 КК України).
11.02.2022 відносно ОСОБА_4 ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 11.04.2022 року.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990р., «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994р., стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки докази кримінального провадження свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненням злочинів, тобто, виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, що визначені ст.2 КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу до особи є забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є не тяжким злочином відповідно до ст.12 КК України, на думку прокурора є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Перебування ОСОБА_4 поза межами нагляду, зможе призвести до вчинення ним нових злочинів.
Сторона обвинувачення вбачає наявність наступних ризиків у випадку необрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: наявна обґрунтована підозра та вагомі докази у вчиненні, саме ОСОБА_4 не тяжких злочинів; близькі і родичі не виявили бажання взяти ОСОБА_4 під опіку; є ризики впливу підозрюваного на свідків і потерпілу у даному провадженні, а також невисокий ступінь соціальних зав`язків, та наявність певного способу життя підозрюваного.
Запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж вказаний у клопотанні, на думку прокурора, - неможливо.
Відповідно до ст.508 КПК України, "до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:1)передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2)поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку; передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби" застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно КПК України, під час судового засідання, суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 23 листопада 2017 року №1-р/2017, - не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, та встановлено, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початку стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. Отже, в разі відсутності вмотивованого рішення суду, яким дозволено позбавлення особи свободи на період, визначений цим судовим рішенням, така особа має бути негайно звільнена.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на підставі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Ст.131 КПК України регламентовано, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність в нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Також, відповідно до ч.1ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи у виді: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
На даний час ризики, визначені в ухвалі Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.02.2022 року та від 04.04.2022 року свою силу не втратили.
Таким чином, суд, враховуючи викладене, дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання прокурора та про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, - враховуючи небезпечність злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_4 підозрюється.
Керуючись ст.314 ч.1-3,5, 314-1, ст.ст.315, 316 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 діб до 24 липня 2022 року включно до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторінгу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», що розташований за адресою: 49006, м.Дніпро, вул.Надії Олексієнко,84.
Копію даної ухвали вручити прокурору, підозрюваному ОСОБА_4 , його захиснику та направити до установи, де ОСОБА_4 утримується.
Призначити справу до судового розгляду на 15 год. 00 хвилин 13.06.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 7 днів з дня її проголошення в частині продовження запобіжного заходу.
Написано власноручно.

Суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1