Провадження № 1-кп/557/70/2022
Справа № 557/472/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2022 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
захисника адвоката ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
секретар судових засідань ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Гоща обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 22.04.2022 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 22.04.2022 близько 09 години, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, під час воєнного стану, з корисливих мотивів, протиправно, перебуваючи на території господарства, належного його братові ОСОБА_5 , яке розташовано по АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю останнього, шляхом відчинення штатним ключем дверей проник до господарської будівлі, звідки таємно викрав металевий швелер (двотавр), довжиною 4,2 метра, що був у використанні, вартістю 3200 грн., належний власникові господарства, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.
В ході досудового розслідування між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_3 , було укладено угоду про визнання винуватості від 05.05.2022, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що підозрюваний беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Сторони погоджуються на призначення підозрюваному покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_3 просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Також просив призначити випробування на строк не більше одного року.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Потерпілий не заперечував проти затвердження угоди
Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.4 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно ст. 67 КК України під час проведення досудового слідства не встановлено.
Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, як обставини, які пом`якшують покарання, те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд , -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 05 травня 2022 року, укладену між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 22.04.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене в угоді від 05 травня 2022 року покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю у один рік, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового кримінального правопорушення.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні металевий швелер (двотавр), довжиною 4,2 метра, повернути власникові ОСОБА_5 , звільнивши його від обов`язків за зберігальною розпискою.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1