ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/360/22 Справа № 693/730/22 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 17.09.2022, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, народженого та жителя АДРЕСА_1 , із середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 40 днів з 00 год. 30 хв. 16.09.2022 до 00 год. 30 хв. 25.10.2022 без визначення розміру застави,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 17.09.2022 клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 УРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 40 днів з 16.09.2022 до 00 год. 30 хв. 25.10.2022 включно без визначення розміру застави згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України.
Ухвала слідчого судді мотивована наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, особи підозрюваного та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а також продовжити свою злочинну діяльність.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення слідчим суддею вимог процесуального законодавства, просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного домашній арешт. Вказує, що стороною обвинувачення не надано доказів того, що існують ризики, для запобігання яким застосовано найсуворіший запобіжний захід, а саме, що підозрюваний спробує переховуватися від органів слідства, продовжить злочинну діяльність чи впливатиме на свідків у кримінальному провадженні. Зазначає, що слідчим суддею здійснено оцінку доказів формально, оскільки в ухвалі є посилання на наявність підозри за ст. 186 ч. 4 КК України, яка ОСОБА_7 не оголошувалась. Також захисник вказує, що слідчим суддею залишено поза увагою посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного постійного місця проживання за однією адресою з матір`ю похилого пенсійного віку. Просив поновити строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з таких підстав.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який викладено у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Водночас, у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.
З матеріалів справи видно, що 17.09.2022 слідчим суддею проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали, повний текст судового рішення захисник отримав 22.09.2022, апеляційну скаргу подав до апеляційного суду 27.09.2022, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе поновити захиснику строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 15.09.2022 на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення про те, що до КНП «Жашківська БПЛ» доставлено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями у вигляді множинних різаних ран грудей та живота, проникаючої травми грудей. У ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що 15.09.2022 року під час спільного розпивання алкогольних напої на ґрунті раптово виниклого конфлікту дані тілесні ушкодження йому спричинив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За результатами розгляду зазначених матеріалів слідчим відділенням відділу поліції №1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області в порядку ст. 214 КПК України 16.09.2022 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000245 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження.
16.09.2022 за підозрою у вчиненні вказаного злочину в порядку передбаченому ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 .
16.09.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 15.09.2022 близько 21 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс близько трьох ударів кухонним ножем в ділянку живота та грудей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 (згідно довідки КНП «Жашківська БПЛ Жашківської міської ради» від 16 вересня 2022 року), тілесні ушкодження у вигляді проникаючих коло-різаних ран (дві) грудної клітки зліва, непроникаючого колото-різаного поранення правої поперекової ділянки.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні вказаного злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні наступними доказами: даними протоколу огляду місця події від 16.09.2022; даними протоколу огляду предметів від 16.09.2022; даними довідки КНП «Жашківська БПЛ Жашківської міської ради» №36 від 16.09.2022 про травми отриманні потерпілим ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_11 від 16.09.2022; показаннями свідка ОСОБА_12 від 16.09.2022; показаннями свідка ОСОБА_13 від 16.09.2022; показаннями потерпілого ОСОБА_10 від 16.09.2022.
У клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий щодо ризиків можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, навчання та тісних соціальних зв`язків в м. Жашків у зв`язку з чим може залишити місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні. Так, свідок ОСОБА_13 є матір`ю підозрюваного, свідок ОСОБА_11 є співмешканкою підозрюваного та проживає з ним в одному будинку, тому існують підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі може впливати на них шляхом умовлянь, погроз, примусу до зміни показань на його користь чи відмови від дачі об`єктивних показань; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатися у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування й невиконанням процесуальних обов`язків.
У даному випадку слідчим суддею вірно встановлено, що при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу, слід виходити з обґрунтованості оголошеної йому підозри тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, зокрема, ОСОБА_7 не одружений, не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього соціальних зв?язків, а також те, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ухилятися від органу досудового розслідування і суду та вчинити інший аналогічний злочин.
Отже при судовому розгляді встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, і тих, на які вказував слідчий у клопотанні й прокурор в судовому засіданні та задля запобігання яких у кримінальному провадженні щодо підозрюваного застосовуються запобіжні заходи.
Такі міркування спростовують посилання захисника у поданій апеляційній скарзі на те, що ризики, зазначені в ст. 177 КПК України не доведені.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно посилання в ухвалі слідчого судді на наявність підозри за ст. 186 ч. 4 КК України, яка ОСОБА_7 не оголошувалась, апеляційний суд виходить з наступного.

Вивченням змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді можна дійти висновку про допущення одноразової описки. Вказане не свідчить про формальний розгляд даної справи слідчим суддею на чому наголошує захисник в апеляційній скарзі та висновків слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою не спростовує. Крім того, в апеляційній скарзі захисник вказує, що наявність обґрунтованої підозри він не оскаржує.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, при розгляді питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вищезазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано належним чином. Так, слідчим суддею були заслухані пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків слідчого судді не спростовують.
Крім того, слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У даній справі суспільний інтерес полягає у забезпеченні охорони здоров`я людини.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про його особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останнього під вартою.

Підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 17.09.2022 про обрання підозрюваному за ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 40 діб до 25.10.2022 включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач
Судді