У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» серпня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 15 липня 2022 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 152, ст. 128, ч. 2 ст. 185КК України,

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 15 липня 2022 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до 11 вересня 2022 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначив, що мав постійне джерело доходу.

Вважає, що через постійні обстріли міста є велика загроза його життю. Також зазначив, про хворобу», яку не можливо лікувати в умовах слідчого ізолятору.

Вказує, на даний час допитані всі потерпілі та свідки у даному кримінальному провадженні, проведені усі експертизи.

Звертав увагу, що перебуваючи на волі, не збирається вчиняти інші протизаконні дії, погрожувати свідкам та потерпілим та ухилятися від покарання. Також зазначив, що не має на меті нікуди переїжджати, оскільки має постійне місце проживання

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Березанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ст.128, ч.2 ст.185 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, у тому числі насильницького характеру, за вчинення якого передбачено покарання у виді лише позбавлення волі, а тому усвідомлення обвинуваченим тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним, свідчить про наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду.

Крім цього, прокурор зазначав, що обвинувачений після вчинення злочину зник, у подальшому переховуючись від поліції, та не має міцних соціальних зв`язків, які б його утримували за місцем проживання; посилався на наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни показань та створення штучного алібі, вживати заходів до їх залякування, про що свідчить насильницький характер кримінальних правопорушень; при дослідженні письмових доказів у справі може виникнути необхідність додаткового допиту свідків та потерпілої; також зазначав про ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, який обґрунтовується насильницьким характером кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відсутністю відомостей про офіційне працевлаштування обвинуваченого та офіційних засобів до існування, неодноразового засудження обвинуваченого до позбавлення волі за корисливі злочини.

Судом враховано тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, його втечу з місця події, постановлення щодо підозрюваного у минулому п`яти обвинувальних вироків, факти притягнення підозрюваного до адміністративної відповідальності після відбування ним призначеного судом строку кримінального покарання, відсутність сталих соціальних зв`язків та місця роботи, відсутність офіційних джерел доходу, спосіб життя підозрюваного.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції дійшов висновку, що з моменту обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення вказаного клопотання обставини, які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу, суттєво не змінились, оскільки судом не допитані всі свідки, зазначені прокурором, а обставини справи та хід судового розгляду свідчать про існування можливості заявлення сторонами клопотань про додатковий допит вже допитаних судом свідків та потерпілої, а також про неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого, яка призвела до відкладень судових засідань, що спростовує посилання захисту на недоведеність обгрунтувань, наведених прокурором..

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, заяву про бажання брати участь у судовому засіданні не подавав. Захисник просила провести апеляційний розгляд в її відсутність.

Прокурор повідомлений про апеляційний розгляд, до суду не з`явився.

Неявка учасників провадження не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані судом матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З наданих судом першої інстанції матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 бвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ст.128, ч.2 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2021 за №0000104.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

При прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою суд першої інстанції достатньо мотивував рішення тим, що встановлені при обранні обвинуваченому запобіжного заходу ризики на даний час не зменшилися, оскільки у справі на даний час не допитані всі свідки, зазначені прокурором, а обставини справи та хід судового розгляду свідчать про існування можливості заявлення сторонами клопотань про додатковий допит вже допитаних судом свідків та потерпілої, а також про неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого, яка призвела до відкладень судових засідань. Також ризик переховування обвинуваченого від суду підтверджується тяжкістю можливого покарання, відсутністю сталих соціальних зв`язків та місця роботи, відсутність офіційних джерел доходу, спосіб життя підозрюваного.

Судом першої інстанції також враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, відсутність у нього сталих соціальних зв`язків та місця роботи, відсутність офіційних джерел доходу, спосіб життя підозрюваного.

Врахувавши дані щодо особи обвинуваченого, та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду та можливість впливу на потерпілу та свідків, можливості вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зазначені ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Посилання апелянта на неможливість лікування підозрюваного в умовах слідчого ізолятору, є таким, що не заслуговує на увагу, оскільки відсутні будь- які докази того, що працівники ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» відмовлять ОСОБА_5 у наданні спеціалізованого лікування в умовах ізолятора.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 15 липня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 вересня 2022 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3