Справа № 314/4764/21
Провадження № 1-кп/314/161/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2022 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000394 від 29.07.2021 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Богатирівка, Запорізький (Вільнянський) район, Запорізька область, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлучений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, до затримання не працював, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
встановив:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
28 липня 2021 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по лівій крайній полосі автомобільного шляху «Харків-Сімферополь» на ділянці 283 км + 100 м поблизу села Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, по напрямку міста Сімферополь, зі швидкістю близько 80 км/год.

В цей же час, проїзну частину на ділянці 283 км + 100 м а/д «Харків- Сімферополь», по нерегульованому пішохідному переходу, зліва направо по ходу руху автомобіля ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , перетинала пішохід ОСОБА_6 .

Під час руху, водій ОСОБА_3 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.19.1, а також дорожньою розміткою 1.14.3, на якому перебувала пішохід ОСОБА_7 , відповідних заходів до зменшення швидкості та до зупинки транспортного засобу, з метою надання переваги в русі пішоходу не вжив, при цьому небезпечно змінив напрямок руху автомобілю вліво, та скоїв наїзд на вказаного пішохода ОСОБА_7 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 , порушив вимоги п.п. 2.9 а, 10.1, 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

п. 2.9 (а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншім учасникам руху»;

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП № СЕ-19/108-21/9753-ІТ від 30.09.2021, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП.

В результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1685 п від 25.10.2021, у вигляді: «закритого перелому потиличної кістки ліворуч з гематомою потиличної ділянки у гр. ОСОБА_7 , що кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження за ознакою - небезпека для життя, закритих множинних переломів кісток тазу (правої здухвинної, обох лобкових кісток) з саднами лівої поперекової ділянки, закритих переломів кісток правої гомілки (велико-, та малогомілкової) з гематомою правої гомілки, у гр. ОСОБА_7 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознаками - тривалий розлад здоров`я, множинних ран правого ліктьового суглоба у гр. ОСОБА_7 самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що утворилися від дії тупого предмета (предметів) в строк, що не суперечать обставинам справи».

Також встановлено, що 28 липня 2021 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по лівій крайній полосі а/д «Харків-Сімферополь» на ділянці 283 км + 100 м поблизу села Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, по напрямку міста Симферопіль, зі швидкістю близько 80 км/год.

В цей же час, проїзну частину на ділянці 283 км + 100 м а/д «Харків - Сімферополь», по нерегульованому пішохідному переходу, зліва направо по ходу руху автомобіля ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , проїзну частину перетинала пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час руху, водій ОСОБА_3 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.19.1, а також дорожньою розміткою 1.14.3, на якому перебувала пішохід ОСОБА_7 , відповідних заходів до зменшення швидкості та до зупинки транспортного засобу, з метою надання переваги в русі пішоходу не вжив, при цьому небезпечно змінив напрямок руху автомобілю вліво, та скоїв наїзд на вказаного пішохода ОСОБА_7 , яка отримала тілесні ушкодження, згідно висновку судово - медичної експертизи № 1685 п від 25.10.2021, у вигляді: «закритого перелому потиличної кістки ліворуч з гематомою потиличної ділянки у гр. ОСОБА_7 , що кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження за ознакою - небезпека для життя, закритих множинних переломів кісток тазу (правої здухвинної, обох лобкових кісток) з саднами лівої поперекової ділянки, закритих переломів кісток правої гомілки (велико-, та малогомілкової) з гематомою правої гомілки, у гр. ОСОБА_7 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознаками - тривалий розлад здоров`я, множинних ран правого ліктьового суглоба у гр. ОСОБА_7 самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що утворилися від дії тупого предмета (предметів) в строк, що не суперечать обставинам справи».

Після наїзду на неповнолітню ОСОБА_7 , будучи причетним до дорожньо - транспортної пригоди, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, достовірно знаючи, що своїми діями, пов`язаними з порушенням Правил дорожнього руху та вчиненням наїзду на ОСОБА_7 , з місця пригоди зник, залишивши без допомоги останню, яка перебувала у небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, хоча сам поставив потерпілу в небезпечний для його життя стан та був зобов`язаний та мав змогу надати таку допомогу.

П.2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001:

у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даних кримінальних правопорушень при викладених вище обставинах.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого.
Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Дії обвинуваченого за фактом керування автомобілем з порушенням правил безпеки дорожнього руху, яке мало місце 28 липня 2021 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, суд кваліфікує:
-за ч. 2 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження;
-за ч. 1 ст. 135 КК України, як завідомо залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд виходить з наступних обставин.
При визначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів (ч. 1 ст. 135 КК України) та тяжких злочинів (ч. 2 ст. 286-1 КК України) та відповідно до розділу Особливої частини КК України є кримінальними правопорушеннями проти життя та здоров`я особи та кримінальними правопорушеннями проти безпеки руху та експлуатації транспорту.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він має повну середньо-спеціальну освіту, розлучений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, до затримання не працював, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку військовозобов`язаних не перебуває, раніше не судимий.
При призначенні виду покарання обвинуваченому, суд виходить із змісту ст.ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, з врахуванням особи обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи характер кримінальних правопорушень, які вчинені обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння відносно неповнолітньої особи, та враховуючи інші обставини, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено основне покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбачених санкціями ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286-1 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК Українита застосуванням додаткового покарання, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Розподіл процесуальних витрат суд здійснює згідно ст. 124 КПК України.

Речові докази вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 380 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 135 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 286-1 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 29.07.2021.

Захід забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів загальною вартістю, що складає 5148 гривень 60 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.07.2021 з автомобілю "ВАЗ 21013", реєстраційний номер НОМЕР_3 , важелю КПП та капоту автомобілю " ВАЗ 21013", реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Речові докази:
-автомобіль " ВАЗ 21013", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на спецмайданчику ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути власнику;
-змиви РБК, резинку для волосся, щітку склоочисника автомобіля, уламки напівпрозорого полімерного металу, змиви з керма, які передані до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити;
-важіль КПП та капот автомобілю " ВАЗ 21013", реєстраційний номер НОМЕР_3 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути власнику.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Сддя ОСОБА_8
20.04.2022