Справа № 209/3196/21
Провадження № 1-кп/209/107/22
У Х В А Л А
29 березня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: - секретаря ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника обвинуваченого (адвоката) - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР 08 липня 2021 року за № 0000318 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обгрунтування клопотання посилався, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, загроза реального відбуття покарання може спонукати ОСОБА_5 до переховування від суду. ОСОБА_5 може у будь-який час з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин змінити своє місце проживання та/або залишити межі міста Кам`янське. При цьому, обвинувачений не одружений, не має утриманців, тобто не має сталих соціальних зв`язків. Згідно показань свідків, останній вкрай негативно характеризується, схильний до вживання алкоголю, має відповідне коло спілкування. Крім того, перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може вчинити спроби незаконного впливу на свідків та потерпілу, з метою спонукання їх до відмови від надання показань чи зміни показань, ухилення від подальшої явки до суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , мешкав поруч із свідками та потерпілої. При цьому, перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, обвинувачений шляхом використання сучасних технологій може здійснити зв`язок із свідками (сусідами), або безперешкодно залучити до спроб незаконного впливу на свідків інших осіб.

Потерпіла ОСОБА_6 надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі та без участі її представника адвоката ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_5 в суді заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, посилався, що ухилятися від явки до суду не буде, а також бажає вступити до лав ЗСУ.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки майже всі свідки допитані, потерпіла допитана, просив змінити на цілодобовий домашній арешт, оскільки прокурором також недоведені ризики. Крім того посилався, що останній є військозобов`язаним, має бажання вступити до лав ЗСУ чи ТРО.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 більльш мякий запобіжний захід, а саме у виді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності.
Як вбачається з заявленого клопотання прокурором, щодо продовженнч застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та зазначених останнім ризиків, суд вважає необґрунтованими такі доводи прокурора про те, що останній, має можливість, впливати на свідків, оскільки доказів незаконного впливу обвинуваченого на учасників провадження, суду прокурором не надано.
Що стосується доводу, що обвинувачений ОСОБА_5 можє впливати на потерпілу, то прокурор не вказав про те, що протягом досудового слідства чи судового розгляду справи від останньої надходили заяви про вплив чи є будь-які інші докази, які вказують на такий.
Проте, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що запобіганню заявленим прокурором ризикам у вигляді переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, може забезпечити запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , який буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки із покладанням обов`язків.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на сукупність наведених обставин, суд вважає, що зазначені прокурором в клопотанні доводи не дають підстави вважати, що належну поведінку обвинуваченого неможливо забезпечити шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

З підстав викладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 196, 197, 316 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 59 днів тобто до 22.00 годин, 26 травня 2022 року, заборонивши йому в нічній час з 21.00 години до 06.00 години залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 в період застосування запобіжного заходу наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі м. Кам`янське Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 .
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органам внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів - процесуальних керівників у цьому кримінальному проваджені.

Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1