465/2504/22
1-кс/465/1314/22
У Х В А Л А
судового засідання

08.07.2022 року Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000223 від 20.01.2018 року за ст. 290 КК України,-
встановив:
дізнавач СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000223 від 20.01.2018 року за ст. 290 КК України. В обґрунтування клопотання зазначає, що 19.01.2018 року у Франківський ВП ГУ НП у Л/о, надійшов рапорт від інспектора ВРОМ ОІП у Л/о ДПП капітана поліції ОСОБА_4 , про те, що під час розгляду матеріалів розшукового ДТП, встановлено, що автомобіль марки Mercedes-Benz 220 CDI, з д.н.з НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , що зареєстрований на ОСОБА_5 , не відповідає обліковим документам.
19.01.2018 року в ході огляду місця події по вул. Перфецького, 19 було виявлено та вилучено добровільно виданий ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_5 , та страховий поліс № АМ/1651710. Також в ході слідчих дій слідчий Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 вилучив автомобіль марки Mercedes-Benz 220 CDI, з д.н.з. НОМЕР_4 для проведення відповідних експертиз.
03.08.2020 року дізнавачем -старшим інспектором СД Франківського ВП ГУПП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 даний транспортний засіб марки Mercedes-Benz 220 CDI д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000223 від 19.01.2018 року.
23.01.2018 року слідчим винесено постанову про призначення судової трасо логічної експертизи криміналістичного дослідження транспортного засобу. Відповідно до висновку експерта було встановлено, що номер кузова НОМЕР_5 автомобіля Mersedes-Benz 220 CDI з д.н.з. НОМЕР_6 , наданий на дослідження, нанесено не заводом- виробником, а вибито кустарно після знищення первинного номеру кузова.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши представлені матеріали, письмову заяву прокурора, вважаю, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000223 від 20.01.2018 року за ст. 290 КК України.
Постановою від 03.08.2020 року дізнавача старшого інспектора СД Франківського ВП ГУПП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 даний транспортний засіб марки Mercedes-Benz 220 CDI д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000223 від 19.01.2018 року.
Ухвалою слідчого судді від 27.06.2022 року змінено місце зберігання транспортного засобу Mercedes-Benz 220 CDI, з д.н.з НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом, поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів центру забезпечення ГУ НП у Львівській області, що за адресою м.Львів, вул.Конюшинна, 13 від 25.06.2019 року, та передано транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу та ключів від нього, а також у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні №0000223 від 20.01.2018 року судових експертиз чи інших процесуальних дій, об`єктом яких є даний транспортний засіб - негайно надати зазначений транспортний засіб для проведення вказаних процесуальних дій. Попереджено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження транспортного засобу Mercedes-Benz 220 CDI, з д.н.з НОМЕР_1 .
Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно статті 131, частини першої статті 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, відповідно до частини першої статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 6 листопада 2008 року, де визнавалися порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, накладення арешту є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею у відповідності до вимог ч.1ст. 172 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відтак, враховуючи те, що автомобіль марки Mercedes-Benz 220 CDI, з д.н.з. НОМЕР_4 може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, клопотання підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись статтями 117,170-173,309,395 КПК України,-
постановив:
клопотання дізнавача СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000223 від 20.01.2018 року за ст. 290 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки Mercedes-Benz 220 CDI, з д.н.з. НОМЕР_4 до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає до негайного виконання.
На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1