Справа № 458/530/21
УХВАЛА
судового засідання
03.05.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 07.02.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Яблунька Турківського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
встановив:
У провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває вказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку із внесенням застави.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, щовідносно обвинуваченого діє запобіжний захід у виді застави з покладенням на обвинуваченого обов`язків на підставі ст. 194 КПК України. На даний час продовжують існувати ризики, передбачені у ст. 177 КПК України, а саме, ризик того, обвинувачений може переховуватись від суду; незаконного впливати на потерпілих та свідків, які є рідними братами обвинуваченого. Для забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого, з урахуванням продовження існування вказаних ризиків, просить продовжити встановлені ухвалою суду обов`язки обвинуваченому.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора, оскільки прокурор не надав доказів того, що такі ризики існують і не зменшились. Покликання на ризик того, що обвинувачений можу ухилитись від суду через тяжкість покарання, вважає необгрунтованим, оскільки санкція ч. 4 ст. 296 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 3 років, а відтак можливе застосування ст. 75 КК України до обвинуваченого. Ризик впливу на потерпілих та свідків є надуманий, оскільки при наявності бажання обвинуваченого здійснити такий вплив, він міг би вже його реалізувати як особисто, так і опосередковано. Вважає, що визначення застави в максимальному розмірі є надмірним тягарем для сім`ї обвинуваченого, а з урахуванням поведінки самого обвинуваченого, вважжає достатнім обрати йому запоюіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або ж зменшити розмір застави до 20 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти клопотання прокурора, підтримав позицію свого захисника.
Потерпілі в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.
Заслухавши сторін кримінального провадження, розглянувши подані стороною обвинувачення та захисту клопотання, суд дійшов такого висновку.
Як видно з обвинуваченого акта в кримінальному провадженні № 0000120 від 07.02.2021 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.04.2021 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 грн., яка 19.04.2021 сплачена заставодавцем.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 15.03.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк не більше двох місяців, тобто до 15.05.2022 року включно.
Застава є безстроковим запобіжним заходом і закон не передбачає необхідності її продовження.

Водночас, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Прокурор під час судового розгляду подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку із внесенням застави.

У ході розгляду клопотання, прокурор, з урахуванням вимог ст. 199 КПК України, довів, що продовжує існувати і не зменшився обґрунтований ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Оцінюючи існування такого ризику, суд впершу чергу враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

При цьому, суворість покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, яке може бути призначене обвинуваченому в разі визнання його винуватим, саме по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.

Твердження захисника обвинуваченого про те, що з урахуванням санкції статті, за якою обвинувачується ОСОБА_4 , є можливість застосування до нього ст. 75 КК України при призначенні покарання, суд вважає недостатніми для відхилення існування такого ризику.

Також, не зменшився і продовжує існувати обґрунтований ризик того, що обвинувачений може чинити спроби впливати на потерпілих і свідків і зменшення або відсутність такого ризику не пов`язане з часом, який сплив з моменту інкримінованих дій обвинуваченому, як стверджує його захисник.

Існування такого ризику суд, в першу чергу, пов`язує з тим, що допит потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні ще не був проведений безпосередньо в судовому засіданні.

Щодо аргументів захисника обвинуваченого про те, що прокурором не наведено конкретних фактів та дій обвинуваченого, які б давали підстави стверджувати про наявність ризиків, то суд зазначає, що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій.

У ході розгляду клопотання суд дійшов висновку, що обвинувачений наразі має об`єктивну можливість реалізації встановлених ризиків в майбутньому у випадку зміни запобіжного заходу.

Відтак, на переконання суду ризики, які вказав та довів прокурор, за обставин цього кримінального провадження є реальними, вони не зменшились і продовжують існувати, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання, про що клопоче сторона захисту, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, не гарантує запобігання встановленим ризикам і не забезпечить визначеної ст. 177 КПК України мети застосування запобіжного заходу.

Тому, підстав для задоволення клопотання сторони захисту в частині зміни обвинуваченому запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суд не встановив.

Щодо клопотання сторони захисту в частині зміни розміру застави, а саме зменшити таку до розміру 20 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави ставить у скрутне матеріальне становище сім`ю обвинуваченого, то суд, оцінюючи такі доводи захисника вважає їх недостатніми для зміни розміру застави, оскільки заставодавець особисто несе ризики, пов`язані із внесенням застави, і зміна його фінансового становища, не може стати підставою для зменшення розміру застави.

Доводи сторони захисту про належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд вважає недостатніми для зміни запобіжного заходу.

У цьому кримінальному провадженні, за наявності встановлених ризиків, які не зменшились і продовжують існувати, саме обраний запобіжний захід у вигляді застави і сприяє досягненню мети застосування такого виду запобіжного заходу, як забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а в задоволенні клопотання сторони захисту необхідно відмовити.

Керуючись ст. 182, 194, 331, 370-372, 376 КПК України, суд

ухвалив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Верхня Яблунька Турківського району Львівської області, жителю АДРЕСА_1 , строк дії обов`язків, визначених ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 13.07.2021 на два місяці, тобто до 03.07.2022 року включно, а саме:
1) прибувати до прокурора, суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися із Самбірського району Львівської області без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) не спілкуватися з потерпілими у цьому кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому його обов`язки та наслідки їх невиконання.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Обов`язок з контролю за виконанням ухвали покласти на групу прокурорів, визначених постановою першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 12.07.2021 про заміну групи прокурорів у кримінальному провадженні.
Ухвала набирає законної сили після її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала постановлена, оголошена та підписана 03.05.2022.
Суддя ОСОБА_1