УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду матеріали клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Бориспільської окружної прокуратри Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кувандик Кувандиксього району Оренбурзької області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних сил Російської Федерації, який проходить службу на посаді командира розвідувальної роти розвідувального батальйону НОМЕР_1 ї окремої мотострілковох бригади у військовій частині № НОМЕР_2 ,
у кримінальному провадженні №0000801 від 21.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.
Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2022, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.332-2 та ч.2 ст.436-2 КК України.
Зі змісту клопотання вбачається, що громадянин РФ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець ЗС РФ, з військовим званням старший лейтенант, командир мотострілецької роти НОМЕР_3 окремої мотострілецької бригади 2-ої гвардійської загальновійськової армії ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі 15 ОМСБр), діючи умисно, з метою насильницької зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, з невстановлених мотивів, за попередньою змовою групою осіб з іншими особами, усвідомлюючи, що агресія проти України та її жителів організована і здійснюється представниками влади та ЗС РФ, які діють в порушення вищевказаних нормативних правових актів, виконуючи злочинні накази, у складі підрозділу у якому він проходив військову службу здійснив незаконний перетин державного кордону та приймав безпосередню участь у актах збройної агресії на території села Мокрець та села Заворичі Броварського району Київської області.
Так, ОСОБА_6 , у період часу з 07 години до 09 години 20 березня 2022 року (більш точного періоду часу в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на окупованій ЗС РФ території села Мокрець Броварського району Київської області здійснював жорстоке поводження з цивільним населенням вказаного населеного пункту, та інші дії, що порушують закони та звичаї війни.
Поряд з цим, 19 березня 2022 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, житель с. Мокрець Броварського району Київської області та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, житель АДРЕСА_2 , 19.03.2022 знаходячись у с. Заворичі разом вирішили поїхати до у АДРЕСА_3 , де проживає мати ОСОБА_8 , за продуктами харчування. У с. Мокрець по дорозі до даного домоволодіння зустріли невстановлених в ході досудового розслідування військовослужбовців ЗС РФ, які пропустили їх до будинку забрати продукти, але коли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поверталися назад невстановлені в ході досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ зупинили їх та сказали чекати командира, яким був ОСОБА_6 , який мав вирішити, що робити з ними в подальшому. Після чого, прийшов ОСОБА_6 та наказав своїм підлеглим відвести ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та закрити в погребі, який знаходився біля будинку. Де ОСОБА_9 та ОСОБА_8 утримували приблизно до 07 години 20 березня 2022 року.
Після чого, ОСОБА_6 приблизно о 07 годині 20 березня 2022 року, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_4 , де в той час перебували його підлеглі невстановлені в ході досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ (надалі невстановлені військовослужбовці), а також громадяни України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які являлись цивільними особами, що не приймали участі у збройному конфлікті, не мали зброї та не представляли жодної загрози військовослужбовцям ЗС РФ, виник злочинний умисел на вчинення жорстокого поводження з вказаними цивільними особами та інших дій, що порушують закони та звичаї війни.
Приблизно о 07 годині 20 березня 2022 року, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_4 , в присутності інших невстановлених військовослужбовців, ОСОБА_6 , всупереч положень Конвенції про захист цивільного населення під час війни, розпочав словесно ображати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 використовуючи до них слова «нацики» та «бандерівці». При цьому, він висунув до потерпілих вимогу негайно повідомити його про місця розташування у селі Мокрець Броварського району Київської області інших «нациків», «бандерівців» та військовослужбовців ЗСУ. Отримавши негативну відповідь, ОСОБА_6 , надів на руки тактичні рукавички із пластиковими вставками, підійшов до ОСОБА_9 та наніс йому два удари кулаками лівої та правої руки в область носа, від чого у потерпілого розпочалась сильна кровотеча. Після чого, ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс один удар в область щелепи лівої частини обличчя ОСОБА_8 та кулаком лівої руки у праву частину обличчя ОСОБА_8 . Зупинившись ОСОБА_6 запитав невстановлених військовослужбовців чи відібрали вони у потерпілих мобільні телефони та отримавши відповідь від ОСОБА_8 про те, що його мобільний телефон знаходиться при ньому, ОСОБА_6 наніс декілька ударів невстановленому військовослужбовцю. Після чого, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зняти весь одяг із себе. Після того, як потерпілі виконали вимогу ОСОБА_6 , останній підійшов до ОСОБА_9 та кулаками правої та лівої руки наніс два удари йому у ліву та праву частини обличчя. Продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_6 кулаками правої та лівої руки наніс два удари ОСОБА_8 у ліву та праву частини обличчя. Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 розпочав хитатись і в той же час ОСОБА_6 наніс кулаками правої та лівої руки ще два удари в потилицю потерпілого.
За результатами проведення незаконного допиту та побиття ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , того ж дня, приблизно о 08 годині (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 наказав їм спуститись до погребу, що знаходився на території домоволодіння та очікувати його подальші накази.
Того ж дня, приблизно о 09 годині (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_9 та ОСОБА_8 інші невстановлені військовослужбовці дозволили піти до місць свого проживання.
Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні жорстокого поводження з цивільним населенням та інших порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 22 березня 2022 року приблизно о 11 годині ОСОБА_6 , разом з іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, знаходились у АДРЕСА_2 , де вони здійснювали незаконний допит місцевого жителя ОСОБА_10 з метою отримати інформацію про місця розташування у селі Заворичі Броварського району Київської області військовослужбовців ЗСУ та інших осіб, з числа місцевих жителів, які чинили опір військовослужбовцям ЗС РФ, а також про нього самого та про місце його роботи та підстави його перебування в казаному будинку. В цей час, поблизу зазначеного будинку, по АДРЕСА_5 , проїжджав на скутері цивільний громадянин ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , житель с. Заворичі.
Після чого, приблизно о 11 год. 15 хв., почувши звук мотора двигуна зазначеного скутера, ОСОБА_6 та два його підлеглі не встановлені досудовим розслідуванням співслужбовці ЗС РФ НОМЕР_3 окремої мотострілецької бригади, вийшли на проїжджу частину дороги біля будинку АДРЕСА_5 . У подальшому, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, один з вказаних військовослужбовців ЗС РФ зайняв позицію для стрільби лежачи та тримав невстановлену досудовим розслідуванням зброю в руках, прицілюючись у ОСОБА_11 , другий, сховавшись, зайняв позицію на узбіччі цієї дороги, а третій -стояв на проїжджій частині біля зазначеного домоволодіння і змахом лівої руки в праву сторону дав команду ОСОБА_11 з`їхати на узбіччя дороги на сторону де знаходився будинок АДРЕСА_6 .
В свою чергу, ОСОБА_11 знаходячись на відстані приблизно 25 метрів від вказаних військовослужбовців ЗС РФ зупинився та підняв руки догори та таким жестом показав останнім, що він не має зброї та не становить для них небезпеки. Після чого, один з вказаних військовослужбовців ЗС РФ, жестом руки віддав повторний аналогічний наказ ОСОБА_11 з`їхати на узбіччя дороги біля будинку АДРЕСА_6 . У подальшому, переживаючи за своє життя, ОСОБА_11 почав виконувати вказаний наказ, та перетнув зустрічну смугу проїзної частини дороги, розвернувся спиною до ОСОБА_6 та двох інших військовослужбовців ЗС РФ, після чого зупинився. В той же час, ОСОБА_6 віддав наказ військовослужбовцям ЗС РФ стріляти з автоматичної зброї в ОСОБА_11 . За результатами чого, двома невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями ЗС РФ здійснено чергу пострілів та влучено один постріл в спину ОСОБА_11 , чим нанесли останньому тяжке тілесне ушкодження. При цьому, ОСОБА_11 був цивільною особою та не ніс жодної загрози для ОСОБА_6 та інших військовослужбовців ЗС РФ, був без зброї та у цивільній формі одягу.
Крім того, ОСОБА_6 , будучи кадровим військовослужбовцем, що протягом тривалого часу перебував на службі у ЗС РФ, був обізнаний із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими, зокрема, в положеннях міжнародного законодавства.
Так, у вищевказаний період часу, знаходячись біля буд. АДРЕСА_5 , військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, свідомо бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, порушуючи закони та звичаї війни, передбачені Додатковим протоколом до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що застосовується до захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08.06.1977, віддав наказ невстановленим досудовим розслідуванням військовослужбовцям ЗС РФ, які перебували в його підпорядкуванні, здійснити декілька пострілів в сторону ОСОБА_11 , який був цивільною особою та без зброї і не ніс ніякої загрози, внаслідок чого останній зазнав вогнепального поранення в спину.
Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_6 підозрюється у відданні наказу про вчинення жорстокого поводження з цивільним населенням та інших порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.
Згідно з відповіддю на доручення оперативного підрозділу встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на непідконтрольній органам державної влади України території, а саме на території т.з. ДНР та після отримання повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного злочину, переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Слідчий зазначає, що підтвердженням переховуванням від органу слідства є той факт, що 09.05.2022 ОСОБА_6 , засобами електронного спілкування на номер мобільного оператора зв`язку НОМЕР_4 , який використовує останній, а саме через месенджер «WhatsApp», «Viber», та на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_9 , здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України.
24.06.2022 у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 28.06.2022, 29.06.2022, 30.06.2022 (оригінал та переклад) було опубліковано на сайті «Офіс Генерального прокурора», за результатами чого підозрюваний не з`явився.
25.06.2022 у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістка про виклик ОСОБА_6 на 28.06.2022, 29.06.2022, 30.06.2022 було опубліковано на сайті загальнодержавного засобу масової інформації «Урядовий кур`єр», за результатами чого підозрюваний не з`явився.
06.08.2022 ОСОБА_6 , засобами електронного спілкування на номер мобільного оператора зв`язку НОМЕР_4 , який використовує останній, а саме через месенджер «WhatsApp», «Viber», та на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_9 , здійснено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України.
05.08.2022 у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 19.08.2022, 22.08.2022, 23.08.2022 (оригінал та переклад) було опубліковано на сайті «Офіс Генерального прокурора», за результатами чого підозрюваний не з`явився.
06.08.2022 у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістка про виклик ОСОБА_6 на 19.08.2022, 22.08.2022, 23.08.2022 було опубліковано на сайті загальнодержавного засобу масової інформації «Урядовий кур`єр», за результатами чого підозрюваний не з`явився.
Станом на теперішній час, будь-яких відповідей на належне повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру до органу слідства від ОСОБА_6 не надходило, що свідчить про його умисне ухилення від органів досудового розслідування.
Ухвалою слідого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.05.2022 надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6
03 червня 2022 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, цього ж дня винесено постанову про оголошення останнього у міжнародний розшук.
Відповідно до змісту клопотання у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням Броварського РВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області про виявлення злочину від 21.04.2022; протоколом огляду місця події від 25.06.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 22.04.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 за участю потерпілого ОСОБА_9 від 22.04.2022; протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 від 22.04.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.04.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 за участю потерпілого ОСОБА_8 від 22.04.2022; протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 від 22.04.2022; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 06.05.2022; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 від 06.05.2022; висновком експерта № 03/23 від 21.07.2022; висновком експерта №04/24 від 15.08.2022; протоколом огляду від 22.04.2022; протоколом огляду відкритих джерел від 02.05.2022; протоколом огляду відкритих джерел інформації від 06.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 22.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 25.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 23.04.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 за участю свідка ОСОБА_15 від 23.04.2022; протоколом огляду від 09.05.2022; протоколом огляду від 10.05.2022; протоколом огляду сайту «Офісу Генерального прокурора» від 24.06.2022; протоколом огляду сайту «Урядовий кур`єр» від 25.06.2022; поясненням від 05.05.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 27.05.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 17.06.2022; протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_11 від 17.06.2022; висновком експерта № 52 від 14.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 27.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 27.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 25.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 27.05.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27.05.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_10 з додатками від 06.07.2022; протокол огляду від 06.06.2022; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_11 від 03.06.2022; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_10 від 03.06.2022; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_16 від 03.06.2022; протоколом огляду від 05.08.2022; протоколом огляду сайту «Офісу Генерального прокурора» від 05.08.2022; протоколом огляду сайту «Урядовий кур`єр» від 06.08.2022; іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності та взаємозв`язку обґрунтовують інші наявні докази.
У клопотанні прокурора зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Наявність зазначених ризиків слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем ЗС РФ та громадянином РФ, тобто держави, яка: 1) відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» за № 2268-VIII від 18.01.2018 визнана країною-агресором; 2) відповідно до статті 12 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими - відповідала за поводження з військовополоненими, незалежно від відповідальності, яку може нести підозрюваний; 3) систематично не виконує норм міжнародного прав (що підтверджується, зокрема, резолюціями Генеральної Асамблеї ООН, наприклад, A/RES/75/192 «Ситуації з правами людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, Україна» від 16.12.2020); 4) систематично не визнає вчинених на території України військових злочинів представниками підрозділів збройних сил та інших силових відомств РФ. При цьому прокурор просить врахувати зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення, яка свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, оскільки за інкриміноване йому кримінальне правопорушення (злочин), за який вразі доведеності вини передбачено реальне покарання від 8 до 12 років позбавлення волі, може і надалі переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території країни-агресора.
Крім того, ОСОБА_6 має реальну можливість знищити, сховати або спотворити речі, які були знаряддям вчинення злочинів, у т.ч. зброю, яку в ході досудового розслідування ідентифікувати не представилось можливим, оскільки її не було відшукано.
Разом з цим, підозрюваний ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем ЗС РФ, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, як самостійно, так і через інших військовослужбовців ЗС РФ, оскільки анкетні відомості свідків та потерпілих наявні при матеріалах цього клопотання.
Також прокурором зазначено, що згідно відомостей в засобах масової інформації, на початку квітня 2022 року, підрозділи ЗС РФ, у т.ч. підрозділ підозрюваного, вийшли з окремих територій Київської та Чернігівської областей з метою перегрупування своїх сил для зосередження основних зусиль на Східному напрямку, а тому останній може перебувати або на території РФ або на території східних областей України, що дає підстави стверджувати про наявність вагомих ризиків вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, прокурор просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав зазначених у ньому та просила його задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, просив відмовити, посилаючись на те, що стороною обвинувачення неналежно вручено його підзахисному повідомлення про підозру.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.
В ході судового розгляду встановлено, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000801 від 21.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України.
05.08.2022 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України.
03.06.2022 постановою слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київськкій області у кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук та надано доручення на його розшук.
Згідно з відповіддю на доручення оперативного підрозділу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на непідконтрольній органам державної влади України території, а саме на території т.з. ДНР, тому притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.
Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.438 КК України.
У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.
Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.
Статтею 5 Конвенції кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Згідно з ч.6 ст. 193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.
За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.
Процедура, передбачена в ч.6 ст.193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.
При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 є військовослужбовцем ЗС РФ та громадянином РФ, а також враховуючи тяжкість та специфіку вчиненого злочину, що призвели до тяжких наслідків, та усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.
Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.
При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.
Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.
Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України щодо ОСОБА_6 .
При цьому слідчий суддя нагадує, що ч.6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в постановленої в порядку ч.6 ст. 193 КПК України і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 197 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Бориспільської окружної прокуратри Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кувандик Кувандиксього району Оренбурзької області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних сил Російської Федерації, який проходить службу на посаді командира розвідувальної роти розвідувального батальйону НОМЕР_1 ї окремої мотострілковох бригади у військовій частині № НОМЕР_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Після затримання і не пізніше як через 48 (сорок вісім) годин з часу доставки ОСОБА_6 до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1