Справа № 344/6386/22
Провадження № 1-кп/344/899/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

представника потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківськ кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у селі Грабич, Коломийського району, Івано-Франківської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, працює на посаді охоронника першого розряду взводу охорони об`єктів та публічної безпеки роти Управління поліції охорони в Івано-Франківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 умисно наніс потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Кримінальні проступок вчинено при наступних обставинах.

Так, 09.04.2022 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_5 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, наніс потерпілій ОСОБА_5 господарським інструментом сапою не менше 3 ударів в ліву сідничну ділянку та ліве стегно.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій

ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця з садном на його фоні в межах лівої сідничної ділянки та лівого стегна, синці в ділянках лівого передпліччя, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину не визнав, суду пояснив, що за обставин, що зазначені в обвинувальному акті висаджував картоплю на своїй земельній ділянці, в цей час потерпіла ОСОБА_5 , яка користується сусідньою земельною ділянкою чинила йому перешкоди у здійсненні сільськогосподарських робіт та ображала словесно, після чого він штовхнув потерпілу і та впала на землю. Коли потерпіла піднялась із землі та підійшла до нього обвинувачений наніс їй декілька ударів господарським інструментом - сапою. Вважає, що він не винуватий, оскільки конфлікт розпочала саме потерпіла, а не він.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав, його вина повністю доводиться сукупністю зібраних в кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що 09.04.2022 року близько 11 години 00 хвилин вона вийшла на свою земельну ділянку сільскогосподарського призначення, яка межує із земельною ділянкою обвинуваченого, для здійснення сільськогосподарських робіт. В цей час обвинувачений висаджував картоплю на своїй земельній ділянці і між ними виник словесний конфлікт з приводу меж їхніх ділянок. В ході конфлікту обвинувачений штовхнув її, в результаті чого вона впала. Коли потерпіла піднялась, обвинувачений, продовжуючи конфлікт, взяв сапу та наніс їй декілька ударів в ділянку лівого стегна. Після конфлікту вона викликала поліцію та звернулась у медичний заклад для отримання медичної допомоги. Також потерпіла зазначила, що конфлікт між нею та обвинуваченим з приводу меж земельної ділянки є триваючим.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні вказала, що являється дочкою потерпілої ОСОБА_5 та їй відомо про тривалий конфлікт між її матір`ю та обвинуваченим з приводу меж земельних ділянок, що перебуває у їх користуванні. Про побиття обвинуваченим потерпілої їй відомо зі слів потерпілої. Також вказала, що після конфлікту на тілі потерпілої були наявні великі синці, які відповідають фотознімку, що був оглянутий у судовому засіданні. Вважає, що за обставин при яких відбувався конфлікт в обвинуваченого не було підстав для нанесення потерпілій таких значних тілесних ушкоджень.

Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.125 КК України, доводиться іншими письмовими і речовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.04.2022 року, ОСОБА_5 повідомила, що 09.04.2022 року близько 11 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 наніс їй кілька ударів сапою по сідницях;

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого на підставі заяви ОСОБА_5 , 09.04.2022 року внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за фактом нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.04.2022 року об`єктом огляду є земельна ділянка, що знаходиться по АДРЕСА_1 , де відбувся конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 внаслідок якого потерпіла отримала тілесні ушкодження. До протоколу долучено фотознімок зроблений фотокамерою «Canon», на якому відображені земельні ділянки, що знаходяться по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 . Дізнавачем проведено огляд зазначеної земельної ділянки, у присутності двох понятих, про що свідчать їх підписи. Під час огляду дізнавачем нічого не виявлено та не вилучено.

Згідно довідки виданої лікарем КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР відділення НЕМД № 730 від 09.04.2022 року, потерпіла ОСОБА_5 звернулась у медичний заклад з приводу «Садна лівої сідничної ділянки».

Висновком експерта №35 від 11.04.2022 року з долученими до нього фотознімками, доводиться, що тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_5 утворились від щонайменше 3-разової дії тупих твердих предметів та відноситься до легких тілесних ушкоджень;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.04.2022 року за участю потерпілої ОСОБА_5 та статиста з долученими до нього фототаблицями зафіксовано відтворення обставин подій, а саме: нанесення ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та механізм їх спричинення. Слідчий експеримент проведено дізнавачем на місці вчинення кримінального правопорушення у присутності двох понятих, про що свідчать їх підписи.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_4 суд виходить із наступного. Обвинувачений, зазначаючи в своїх показаннях про те, що першою фізичну силу застосувала потерпіла ОСОБА_5 не надав суду жодного доказу на підтвердження даної версії. Під час дослідження доказів в судовому засіданні стороною захисту не заявлялось клопотання про необхідність перевірки його версії, зокрема і шляхом допиту свідків захисту чи дослідження письмових доказів зі сторони захисту. А тому суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що він не вчиняв кримінального правопорушення, оскільки такі доводи не знайшли підтвердження в ході судового розгляду та розцінюються судом, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

На думку суду сукупність досліджених в ході судового розгляду доказів, в тому числі і непрямих, дає можливість суду поза розумним сумнівом, зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в тому що обвинувачений ОСОБА_4 09.04.2022 року близько 11 години 00 хвилин завдав легких тілесних ушкоджень господарським інструментом сапою потерпілій ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст.125 КК України, як умисне нанесення потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу винного який є учасником бойових дій; на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судимий.

При призначенні покарання, суд зважує на роз`яснення, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п.1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п.3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Обставин, які відповідно до ст.ст.66,67 КК України пом`якшуть чи обтяжують покарання під час судового розгляду не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, думку потерпілої та її представника, які просили призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, думку обвинуваченого який просив його виправдати, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

- господарський інструмент сапу (постанова дізнавача від 14.04.2022 року) вважати повернутою потерпілій ОСОБА_5 .

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий - суддя ОСОБА_1