Провадження №1-кп/127/546/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді Романчук Р.В.,

секретар судового засідання Чорна О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2022 р. за № 0000340, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня комунального закладу "Вінницький ліцей №26",

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Скороход Л.О.,

потерпілого ОСОБА_2 та його законного представника ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої надійшло клопотання про застосування примусових заходів

виховного характеру ОСОБА_1 , його законного представника

ОСОБА_4 та захисника - адвоката Цвєткова О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_1 30.03.2022 року приблизно о 17:00 год. спільно із неповнолітнім ОСОБА_2 та з іншими неповнолітніми особами перебували на Європейській площі в м. Вінниці. В цей час, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_1 на ґрунті особистої неприязні, вирішив заподіяти шкоди здоров`ю ОСОБА_2 . Реалізовуючи свій протиправний умисел щодо нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 , перебуваючи навпроти ОСОБА_2 , правою ногою наніс удар в область грудної клітки потерпілого з лівого боку, та кулаком правої руки в ліве плече ОСОБА_2 . В подальшому, під час вчинення протиправних дій, ОСОБА_1 , не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг такі наслідки передбачити, умисно схопивши руками за тулуб, повалив ОСОБА_5 на землю. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 потерпілий ОСОБА_2 з положення стоячи впав, при цьому вдарився спиною об бордюр.

Згідно висновку експерта №184/348/374 від 22.06.2022, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці в середній третині зі зміщенням. Вказане тілесне ушкодження у ОСОБА_2 належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинило тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, виникло від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи - 30.03.2022 p. Характер і локалізація виявленого тілесного ушкодження у ОСОБА_2 свідчать про травматичну дію тупого твердого предмета (предметів) з прикладанням сили в ділянку лівого плечового суглобу, що не виключає можливості його утворення як внаслідок удару так і внаслідок співударяння при однократному падінні з положення стоячи.

В судовому засіданні особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_1 , винним себе визнав та показав, що дійсно 30 березня 2022 року близько 17:00 год. під час перебування на Європейській площі в м. Вінниці у нього виник конфлікт з ОСОБА_6 , під час якого він заподіяв шкоду здоров`ю ОСОБА_2 а саме, правою ногою наніс удар в область грудної клітки потерпілого з лівого боку, та кулаком правої руки в ліве плече ОСОБА_2 , схопивши руками за тулуб, повалив ОСОБА_5 на землю. У вчиненому щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Законний представник особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_1 ОСОБА_4 не заперечувала проти застосування до сина заходів виховного характеру та просила передати сина їй під нагляд. Пояснила, що з сином провела виховну бесіду, після якої син пообіцяв в подальшому не вчиняти подібного, зробив для себе відповідні висновки. Син виховується в неповній сім`ї, в належних умовах та забезпечений всім необхідним. Вона має вплив на сина, зможе забезпечити його належну поведінку та має можливість належним чином здійснювати нагляд за ним.

Потерпілий ОСОБА_2 та його законний представник - ОСОБА_3 , не заперечували проти застосування до ОСОБА_1 примусових заходів виховного характеру.

В судовому засіданні прокурор Скороход Л.О. підтримала клопотання та просила застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_1 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_4 , встановивши тривалість заходів виховного характеру терміном на 1 рік.

В судовому засіданні захисник адвокат Цвєтков О.В. просив застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_1 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_4 , встановивши тривалість заходів виховного характеру терміном на 1 рік.

У судове засідання представники Служби у справах дітей Вінницької міської ради Вінницької області та підрозділу ювенальної превенції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не прибули.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без представників Служби у справах дітей Вінницької міської ради Вінницької області та підрозділу ювенальної превенції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, вважає за можливе проведення судового розгляду без представників Служби у справах дітей Вінницької міської ради Вінницької області та підрозділу ювенальної превенції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Заслухавши пояснення осіб, законних представників та захисника, враховуючи думку прокурора, дослідивши наданні докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Вимогами ч. 2 ст. 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Як встановлено в судовому засіданні вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 128 КК України, підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом, зокрема, висновком експерта №184/348/374 від 22.06.2022 року та медичною картою стаціонарного хворого №3273 від 30.03.2022 року, поясненнями осіб в судовому засіданні.

Отже, сукупність досліджених під час судового провадження доказів підтверджує, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 128 КК України, мало місце і вчинене воно неповнолітнім у віці чотирнадцяти років, тобто до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме, ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досягнувши віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України, може настати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Згідно положень ч. 2 ст. 500 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що ОСОБА_1 на час вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності. Також суд враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, зокрема те, що він проживає та виховується у неповній сім`ї, посередньо характеризується за місцем проживання та за місцем навчання, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також думку його законного представника щодо можливості застосування примусового заходу виховного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає доцільним застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_4 , яка приділяє належну увагу вихованню сина та здатна забезпечити позитивний виховний вплив на сина і постійний контроль за його поведінкою. При цьому слід встановити тривалість примусового заходу виховного характеру терміном на один рік.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Судових витрат немає.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 97, 105 Кримінального кодексу України, статтями 124, 369-372, 376, 395, 497, 498, 501 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2022 р. за № 0000340 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня комунального закладу "Вінницький ліцей №26", примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру терміном один рік.

Речові докази - два рентгенівських знімки та довідку №190 від 02.04.2022 року повернути законному представнику потерпілого ОСОБА_2 - Аврамовій Оксані Михайлівні.

Речовий доказ - медичну карту стаціонарного хворого №3273 ОСОБА_2 повернути до Комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради".

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя