Справа № 314/1384/21
Провадження № 1-кп/314/111/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000093 від 10.03.2021 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заливне Новомиколаївського району Запорізької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодружений, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 31.08.2004 Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі постанови Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 29.01.2007 звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 105 КК України;
- 02.11.2007 Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.162; ч.2 ст.296; ч.3 ст.15 ч.1 ст.186; ч.3 ст.187; ч.2 ст.189; ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився з Комісарівської ВК Луганської області 02.11.2012 по закінченню строку покарання;
- 05.11.2015 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 190, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік. Знятий з обліку кримінально-виконавчої інспекції Вільнянського району 14.12.2016 по відбуттю строку покарання;
- 20.06.2019 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки. З 02.08.2019 по теперішній час перебуває на обліку Вільнянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2021 року, приблизно о 00:00 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, прийшов до повністю огородженої території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де шляхом здолання паркану, проник на територію подвір`я, де з-під навісу викрав три пластмасові каністри білого кольору об`ємом по 20 літрів кожна з дизельним паливом, загальним об`ємом 60 літрів, вартість 1 літра дизельного палива згідно висновку експерта № 965 від 16.03.2021 складає 27 гривень 60 копійок, загальною вартістю 1656 гривень 00 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого, перекинув викрадені каністри через паркан та тим самим залишив місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 1656 гривень 00 копійок.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому судом суті обвинувачення повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Пояснив суду, що скоїв крадіжку 3 каністр по 20л дизельного пального вночі 09.03.2021. Переліз через паркан будинку по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 . У ОСОБА_7 він працював, тому знав, де він зберігав дизельне пальне.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши та оцінивши в сукупності вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує позицію сторони обвинувачення, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого; обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочину; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; дані про особу винного, який раніше судимий за корисливі злочини, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, за допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався, не перебуває на обліку військовозобов`язаних, та вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд також враховує, що ОСОБА_3 скоїв даний злочин, знаходячись на випробовуванні за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.06.2019, яким його засуджено за ч.1 ст. 190, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Враховуючи вищевикладене, а також роз`яснення, надані в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили, суд застосовує ст.71 КК України.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.03.2021 було накладено арешт на три пластикові каністри об`ємом 20л кожна з дизельним паливом, загальний об`єм 60л. Вказаний арешт відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню.

Під час судових дебатів прокурором було заявлене клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувачений, з урахуванням запропонованого прокурором реального строку відбуття покарання, може покинути місце свого проживання та переховуватися від правоохоронних органів.

Суд, вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, приходить до такого висновку.
Суд не може погодитися з висновками сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки вони не обґрунтовані ані поясненнями, наданими у судовому засіданні, ані матеріалами справи.
Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Оскільки прокурором не доведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обвинувачений під час судового розгляду дотримувався належної процесуальної поведінки, у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експертів та цивільний позов відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.06.2019, визначивши остаточно покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання відраховувати з дати набрання вироком законної сили.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Речові докази: три пластикові каністри об`ємом 20л кожна з дизельним паливом, загальний об`єм 60л, передані на зберігання ОСОБА_7 , - залишити потерпілому, ОСОБА_7 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.03.2021 на три пластикові каністри об`ємом 20л кожна з дизельним паливом, загальний об`єм 60л.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8

20.06.2022