Справа № 274/4872/22 Провадження № 1-кс/0274/1139/22
УХВАЛА
15.09.2022 м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5
Слідчий звернувся з клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 22,049 г та психотропну речовину амфетамін невстановленою вагою, які незаконно зберігав при собі з метою збуту до 13.09.2022.
Цього ж дня в період часу з 21 год. 44 хв. по 21 год. 54 хв. працівниками поліції неподалік будинку №124 по вул. Європейській в м. Бердичеві під час проведення огляду ОСОБА_4 було виявлено та вилучено 5 зіп-пакетів з психотропною речовиною амфетамін невстановленою вагою та 12 зіп-пакетів з особливо небезпечним наркотичним засобом, загальною масою 22,049 грам, які останній добровільно дістав із відділення сумки, що була при ньому та видав працівникам поліції.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.
14.09.2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України. 14.09.2022 року гр. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується: двома протоколами ОМП від 13.09.2022; висновком експерта від 14.09.2022; протоколами допиту свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий зазначає про існування ризиків відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявки до слідчого, прокурора, суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також вказує, що будучи неодноразово судимим за вчинення умисних тяжких злочинів, судимість за які не знято та не погашено у встановленому порядку, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Враховуючи вищевикладене, особу підозрюваного ОСОБА_4 , тяжкість вчинених ним злочинів, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, наявність ризиків, слідчий просить задовольнити клопотання.
ІІ. Процедура та позиції сторін
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, застосувавши відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, який, як вважає прокурор, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що вину у скоєнному кримінальному правопорушенні визнає, сприяє органу досудового розслідування, просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного. Додвтково зазначила, що підозрюваний має на утриманні двох неповнолітніх дітей, просить суд застосувати до підзахисного менш обтяжливий запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.
ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство
У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення ч. 1 ст. 121 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу
За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В силу приписів ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді
Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеного 14.09.2022 слідчим СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_8 , підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий на підставі ст. 208 КПК України о 00 год 40 хв 14.09.2022.
14.09.2022 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме: протоколи огляду місця події від 13.09.2022; висновки експерта; протоколи допиту свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.
Так, згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Варто зазначити, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Перевіряючи доводи захисника підозрюваного, викладені у його клопотанні, слід зазначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Надавши оцінку матеріалам клопотання, слідчий суддя вважає, що зібрані слідством докази, у своїй сукупності з поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 , які були надані суду в судовому засіданні 15.09.2022, вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, можливість вчинити інше правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності та на даний час триває розгляд справи по обвинуваченню останнього за ч.1 ст. 307 КК України, також враховує, що на даний час слідство триває, всі свідки події на даний час не встановлені та відповідно не допитані.
Що ж до ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом неявки до слідчого, прокурора або суду, то такий прокурором не доведено.
Крім цього, слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_4 має молодий вік, задовільний стан здоров`я, має зареєстроване місце проживання, неодружений, неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні немає, не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Твердження захисника, що на утриманні у підозрюваного ОСОБА_4 перебувають двоє неповнолітніх дітей, слідчий суддя не приймає до уваги, адже захисником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що встановленим вище ризикам, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, запобігти не можуть, а тому подане клопотання підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя визначає заставу у розмірі, який становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 78 000,00 грн (сімдесят вісім тисяч гривень 00 коп). Слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 331 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 12.11.2022 (включно).
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи - 14.09.2022 о 00 год 40 хв.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти негайно. 3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду, органу досудового розслідування;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває;
- заборонити спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.
У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається у дохід держави.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 20.09.2022.

Слідчий суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА