Провадження 1кп-932/334/21
Справа 932/6435/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 квітня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю:

потерпілого ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 00000483, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
21.06.2021 року приблизно о 09.50 год. на території гаражного кооперативу «Колос-3», розташованого по вул. Б. Кротова у м. Дніпро, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень завдав потерпілому ОСОБА_4 один удар лівою рукою в праву сторону щелепи, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: перелому нижньої щелепи в області кута праворуч та тіла ліворуч, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися у заподіянні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 21.06.2021 року вранці він, керуючи автомобілем «ВАЗ», рухався у напрямку гаражного кооперативу «Колос-3», розташованого по вул. Б. Кротова у м. Дніпро. Разом з ним в автомобілі знаходилися його дівчина ОСОБА_6 та його друг ОСОБА_7 , в гараж якого вони їхали. Під час руху, під`їхавши до перехрестя з вул. Підмогильного та вул. Б. Кротова, він зупинився, щоб надати дорогу автомобілям, які їхали по головній дорозі. В цей час він побачив автомобіль «Славута» червоного кольору, який стояв на перехресті, і не зрозумівши дії водія цього автомобіля, він повернув на вул. Б. Кротова та почав рухатися у напрямку гаражного кооперативу. Автомобіль «Славута» також почав рухатися слідом за ним, сигналив йому, а потім обігнав його. Коли він вже заїхав та територію гаражного кооперативу та проїжджав повз автомобіля «Славута», водій вказаного автомобіля раніше малознайомий ОСОБА_4 , підбіг до його автомобіля та почав стукати, з вимогою зупинитися. Після цього, проїхавши ще декілька метрів він зупинився та вийшов з автомобіля, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишилися в автомобілі. Після чого ОСОБА_4 , підійшов до нього, почав лаятися нецензурною лайкою, кричав, що він ( ОСОБА_9 ) порушив правила дорожнього руху. Він намагався заспокоїти ОСОБА_4 , але побачивши, що той не заспокоюється, з метою попередження нанесення останнім йому тілесних ушкоджень, він спочатку відштовхнув його рукою в обличчя. Однак оскільки потерпілий не заспокоювався і намагався продовжити конфлікт, він наніс йому удар лівою рукою в область обличчя. Після цього він повернувся в автомобіль і вони поїхали. Вину визнає частково, оскільки у нього не було умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Цивільний позов потерпілого про стягнення матеріальної шкоди визнає повністю, щодо стягнення моральної шкоди частково, оскільки вважає суму завищеною.
Незважаючи на пояснення обвинуваченого, його провина підтверджується доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, а саме:
Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який у суді пояснив, що 21.06.2021 року близько 09.00 год. він, керуючи автомобілем «Славута» д/н НОМЕР_1 , разом зі своїм другом ОСОБА_10 , їхали до його гаражу, розташованому в гаражному кооперативі «Колос-3» по вул. Б. Кротова у м. Дніпро. Рухаючись у напрямку гаражу на дорозі під час руху водій автомобіля «ВАЗ», створив аварійну ситуацію. Зазначений автомобіль також їхав у напрямку гаражів. Коли він заїхав та територію гаражного кооперативу, він побачив цей автомобіль, який проїжджав біля його гаражу, та вирішив його зупинити, щоб пояснити водію цього автомобіля, що той не прав та не виконує правила дорожнього руху. Після того, як водій автомобіля «ВАЗ» раніше незнайомий ОСОБА_11 , зупинився і вийшов, він підійшов до нього та почав гучно з ним розмовляти, однак у нього не було умислу на нанесення ударів обвинуваченому. Під час конфлікту ОСОБА_5 спочатку його відштовхнув в обличчя, а потім наніс йому удар в область обличчя, після якого у нього пішла кров. Після цього до них підбігли ОСОБА_10 та дівчина з автомобіля «ВАЗ» та почали говорити ОСОБА_5 зауваження з приводу того що він накоїв, а потім ОСОБА_5 поїхав з гаражу. Цього ж дня він звернувся до лікарні, де його прооперували. Внаслідок скоєного відносно нього злочину йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи. Просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у сумі 3349,91 грн., яка складається з витрат на лікування та придбання медичних препаратів. А також просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у сумі 60000 грн., яка виразилася у фізичних та моральних стражданнях, внаслідок скоєного у відношенні нього злочину, спричинення психологічного дискомфорту, порушення звичайного способу життя.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка у суді пояснила, що 21.06.2021 року вранці вона разом зі своїм хлопцем ОСОБА_5 та його другом ОСОБА_13 на автомобілі «ВАЗ» під керуванням ОСОБА_5 їхали у напрямку гаражу, розташованого по вул. Б. Кротова у м. Дніпро. Під час руху ОСОБА_5 ймовірно не пропустив автомобіль «Славута», який посигналив їм і після цього почав рухатися за ними у напрямку гаражу та обігнав їх. Коли вони заїхали на територію гаражного кооперативу, вона побачила автомобіль «Славута», з якого вийшов раніше знайомий їй по школі ОСОБА_4 , який почав стукати по їх автомобілю, з вимогою зупинитися. Після чого ОСОБА_5 зупинився та вийшовши з автомобіля, підійшов до ОСОБА_4 , а вона разом з ОСОБА_13 залишилися в автомобілі. Вона бачила, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбулася розмова на підвищених тонах, під час якої ОСОБА_4 розмахував руками перед ОСОБА_5 , а ОСОБА_5 в якійсь момент наніс ОСОБА_4 один удар в область обличчя, від чого у ОСОБА_4 пішла кров. Після чого вона вийшла з автомобіля та забрала ОСОБА_5 і вони поїхали. Потерпілий не наносив будь яких ударів обвинуваченому та не погрожував їх нанесенням.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , який у суді пояснив, що 21.06.2021 року вранці він разом з ОСОБА_4 на його автомобілі «Славута» їхали у напрямку гаражу, розташованого по вул. Б. Кротова у м. Дніпро. Під час руху їх автомобіль на перехресті не пропустив автомобіль марки «ВАЗ», і після чого ОСОБА_4 почав рухатися за вказаним автомобілем у напрямку гаражу та обігнав його. Коли вони під`їхали до гаражу, він побачив, що у проїзд заїжджає той автомобіль «ВАЗ», по якому ОСОБА_4 почав стукати з вимогою зупинитися. З автомобіля «ВАЗ» вийшов раніше незнайомий ОСОБА_5 , який підійшов до ОСОБА_4 та між ними розпочалася словесна перепалка на підвищених тонах. Він в цей час стояв біля гаражу, намагаючись його відчинити, але він бачив, що ОСОБА_4 під час розмови жестикулював, розмахуючи руками. Потім він почув звук удару, а коли він повернувся, то побачив, як ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 рукою в область обличчя. Після чого він підійшов до них, щоб запобігти подальшій бійці і ОСОБА_5 поїхав з місця. Потерпілий не наносив будь яких ударів обвинуваченому та не погрожував їх нанесенням.
А також письмовими доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, а саме:
-висновком судово-медичної експертизи № 1781-е від 21.07.2021 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_4 за даними медичної документації виявлені тілесні ушкодження у вигляді: перелому нижньої щелепи в області кута праворуч та тіла нижньої щелепи ліворуч, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Виявлені у нього тілесні ушкодження в області нижньої щелепи, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою напівжорсткою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область нижньої щелепи, якими могла бути і рука стиснена в кулак або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли бути спричинені і від однієї механічної дії. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, а також відсутність будь-яких інших тілесних ушкоджень на виступаючих частинах тулуба та кінцівок, можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації можливо вказати, що вони отримані незадовго до звернення за медичною допомогою до лікарні. тобто в термін, на який вказав потерпілий та слідчий у постанові. Локалізація т характер виявлених у нього тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток нижньої щелепи, механізм їх спричинення встановлений при проведенні експертизи, не суперечить механізму, локалізації та характеру, на які вказав ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту за його участі. ( т.1 а.с. 36-40);

-протоком проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , згідно якого ОСОБА_4 розказав та показав механізм нанесення йому удару ОСОБА_5 ( т.1 а.с. 41-46);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2021 року за участю свідка ОСОБА_10 , згідно якого ОСОБА_10 , серед представлених для впізнання фотознімків, впевнено впізнав ОСОБА_5 як особу, яка спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження. ( т.1 а.с. 47-49).

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд не може розцінювати, як доказ невинуватості обвинуваченого, його покази у суді стосовно того, що він не мав умислу на спричинення потерпілому тілесних пошкоджень, а діяв на упередження застосування відносно себе спричинення тілесних ушкоджень з боку потерпілого, та вважає, що вони надані ним з метою ухилення від відповідальності за скоєне. Винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину повністю підтверджується послідовними показами потерпілого ОСОБА_14 , який, як в ході досудового розслідування під час проведення слідчого експерименту так і в суді надавав послідовні покази про обставини спричинення йому обвинуваченим тілесних пошкоджень і при цьому зазначав, що він будь яких дій по спричиненню тілесних пошкоджень обвинуваченому не вчиняв та їх спричиненням не погрожував. Зазначені покази потерпілого об`єктивно підтверджуються показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про те, що потерпілий не наносив будь яких ударів обвинуваченому та не погрожував останньому їх нанесенням. А також висновком судово-медичної експертизи № 1781-е від 21.07.2021 року, відповідно до якого виявлені у потерпілого тілесні пошкодження спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою напівжорсткою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область нижньої щелепи, якими могла бути і рука стиснена в кулак або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, а також локалізація та характер виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечить механізму, локалізації та характеру, на які вказав ОСОБА_17 в ході проведення слідчого експерименту за його участі.

Про наявність умислу у ОСОБА_5 саме на умисне спричинення тілесних пошкоджень ОСОБА_4 свідчить виникнення конфлікту між потерпілим та обвинуваченим з нікчемного приводу, поведінка кожного з учасників конфлікту та наявність реальної можливості обвинуваченого залишити місце події, викликати поліцейських з приводу конфлікту.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що версія обвинуваченого, яку він висловив у судовому засіданні, є надуманою і його показам суд не довіряє та вважає їх заходом захисту обвинуваченого, оскільки його провина у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.

З врахуванням наведеного, суд визнає обвинуваченого винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися у заподіянні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, правильно кваліфікованими за ч.1 ст. 122 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховуючи тяжкість скоєного; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 можливо бути призначене покарання у вигляді обмеження волі у межах строку, визначеного санкцією статті Кримінального кодексу України, із звільненням від відбування покарання із застосуванням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної шкоди, заподіяної йому злочином, у сумі 3349,91 грн., яка складається з витрат на лікування та придбання медичних препаратів, підлягає повному задоволенню, як обґрунтований.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, заподіяної йому злочином у сумі 60000 грн, яка виразилася у фізичному болі та стражданнях, внаслідок заподіяних йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, відчуття емоційної напруги внаслідок розладу здоров`ята неможливістю навчання, виходячи з принципів розумності, справедливості та зваженості, суд вважає обґрунтованим та вважає, що він підлягає задоволенню частково в сумі 6000 грн.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 3349 (три тисячі триста сорок дев`ять) грн. 91 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 6000 (шість тисяч) грн.
На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1