Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2257/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2022 м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в приміщенні суду м. Києва кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
встановив:

В провадженні Подільського районного суду м.Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Враховуючи те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 01.05.2022, суд в порядку вимог ст. 331 КПК України поставив на обговорення питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу.
Прокурор зазначив, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні на час обрання запобіжного заходу, тому з врахуванням особи ОСОБА_4 ,, який раніше судимий, просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 вказав, що обвинувачений є особою з військовим досвідом, виявив бажання вступити до лав Збройних сил України, тому на даний час ризики, перелічені прокурором вважає неактуальними, підозра за ч.1 ст. 121 КК України необгрунтована. Просив не продовжувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому розглянувши можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника, просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який та надати можливість вступити до Збройних сил України на захист держави.
Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Ризик переховування обвинуваченого не може бути оцінений виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинна бути оцінена з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою (позиція викладена у рішенні ЄСПЛ від 06.10.2016 у справі «Строган проти України»)
Так, обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, предбаченого ч.1 ст.121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого, останній раніше судимий, однак виходячи з практики Європейського суду з прав людини лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу - тримання під вартою.
Крім цього, в процесі розгляду даного кримінального провадження потерпілий вказував, що претензій до обвинуваченого немає, просив звільнити його з-під варти та не заперечував обрати інший більш м`який запобіжний захід.
Враховуючи зокрема введення на території України воєнного стану, вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , його особу, стадію розгляду кримінального провадження, строк тримання обвинуваченого під вартою понад рік, думку потерпілого, намір обвинуваченого стати на захист країни у війні, суд дійшов обґрунтованого переконання щодо можливості запобігання існуючим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, що буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні на даний час.
На підставі викладеного та керуючись ст. 176-178, 179, 194 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- повідомляти суд про своє місцезнаходження та зміну місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком два місяці, а саме до 20.06.2022 включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Повний текст ухвали складено і оголошено о 09 год. 10 хв. 21.04.2022 року.
Суддя ОСОБА_1