УХВАЛА
іменем України
Справа № 126/1746/22

Провадження № 1-кс/126/675/2022

"12" вересня 2022 р. м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі слідчого ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в місті Бершадь клопотання старшого слідчого ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000035 від 11.05.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000080 від 22.10.2021 за ознаками злочину, передбаченого ст. 197-1 ч.2 КК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий стверджує, що 09.04.2022 до СПД № 1 ВП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що в с. Білий Камінь Чечельницької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області ФГ «СТ Рідний Край» здійснює самовільне використання земельних ділянок, на яких розташована частина пам`ятки археології місцевого значення поселення трипільської культури ІV-ІІІ тис. до н.е.

11.05.2022 відомості за вказаним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було встановлено, що на території Чечельницької селищної ради при виїзді з с. Білий Камінь Гайсинського району Вінницької області за межами населеного пункту у напрямку руху до с. Рогізка Гайсинського району Вінницької області розташовані земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:000:0012 площею 11,0555 га, :03:000:0004 площею 9,0377 га та :03:000:0244 площею 16,5712 га, які згідно категорії земель віднесено до земель історико-культурного призначення.

Відповідно до листа селищного голови Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_4 за № 02.28/252 від 20.05.2022 земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:000:0012 площею 11,0555 га, :03:000:0004 площею 9,0377 га та :03:000:0244 площею 16,5712 га перебувають у комунальній власності та у користування (на умовах оренди) не передавались.

Згідно листа начальника Гайсинської районної військової адміністрації Вінницької області ОСОБА_5 за № 02-14-926 від 23.05.2022 до Гайсинської районної військової адміністрації договори оренди на земельні ділянки :03:000:0012, :03:000:0004 та :03:000:0244 для проведення державної реєстрації не надходили та не реєструвалися.

Окрім того, головою фермерського господарства «СТ Рідний Край» ОСОБА_6 надано відповідь на запит за № 33 від 20.06.2022 про те, що ФГ «СТ Рідний Край» є користувачем земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:000:0012 площею 11,0555 га, :03:000:0004 площею 9,0377 га та :03:000:0244 площею 16,5712 га, відповідно до охоронного договору № 1 від 14.02.2022 (який додається) та фермерським господарством подано клопотання до Чечельницької селищної ради щодо надання в користування на умовах оренди даними земельними ділянками.

Однак, згідно наданої інформації селищним головою Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_7 за № 02.18/469 від 01.08.2022 ФГ «СТ Рідний Край» звернулося із заявою (клопотанням) за вих. № 33 від 20.06.2022 про надання у користування (на умовах оренди) земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:000:0012 площею 11,0555 га, :03:000:0004 площею 9,0377 га та :03:000:0244 площею 16,5712 га. Дане клопотання було розглянуто на 25 сесії 8 скликання № 646 від 14 липня 2022 року та за результатами розгляду ФГ «СТ Рідний Край» було відмовлено, у зв`язку з тим, що вказані в клопотанні земельні ділянки відповідно до картографічних матеріалів належать до земель історико-культурного призначення.

07.09.2022 під час проведення огляду за межами с. Білий Камінь Чечельницької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області в напрямку с. Рогізка Гайсинського району Вінницької області було оглянуто три земельні ділянки з кадастровими номерами № :03:000:0004 площею 9,0377 га, № :03:000:0012 площею 11,0555 га та № :03:000:0244 площею 16,5712 га. Дві з вказаних земельних ділянок, а саме: № :03:000:0004 площею 9,0377 га та № :03:000:0012 площею 11,0555 га - засіяні сільськогосподарською культурою соняшником, мають ознаки обробітку. Рослини соняшника на вигляд є дозрілими, висушеними, мають забарвлення темного кольору, шапки соняшника схилені до землі. Присутній під час огляду спеціаліст-землевпорядник 2 категорії Чечельницької селищної ради ОСОБА_8 вказав, що вказані земельні ділянки перебувають у власності Чечельницької селищної ради та на момент огляду в оренду нікому не передавалися, кому належать посіви соняшника йому не відомо. На земельній ділянці № :03:000:0244 площею 16,5712 га на момент огляду ростуть багаторічні трави та чагарники, візуальних ознак оброблення не виявлено.

Разом з тим, із наведеного вище слідує, що власник земельної ділянки Чечельницька селищна рада рішень про надання будь-якій особі у користування (оренду) вказаних земельних ділянок не приймала, а також як власник земельних ділянок правочини щодо таких земельних ділянок не вчиняла. Навпаки згідно рішення 25 сесії Чечельницької селищної ради 8 скликання № 646 від 14 липня 2022 року та за результатами розгляду клопотання ФГ «СТ Рідний Край» було відмовлено у наданні таких земель у користування.

У зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані посіви сільськогосподарської культури соняшника, які розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами: № :03:000:0004 площею 9,0377 га та № :03:000:0012 площею 11,0555 га.

Згідно з абзацом сьомим ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що станом на 2022 рік становить 520000 грн.), якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності за рішенням слідчого судді чи суду Національному агентству для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їх економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені в ньому, просить клопотання задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого та дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 22.10.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України за фактом самовільного захоплення особливо цінних земель загальною площею 20,0932 га, які розташовані на території Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0012 площею 11,0555 га та земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0004 площею 9,0377 га, які згідно категорії земель віднесено до земель історико-культурного призначення.

23.10.2021 під час проведення огляду за межами с. Білий Камінь Гайсинського району Вінницької області в напрямку с. Яланець Гайсинського району Вінницької області було виявлено три земельні ділянки з кадастровими номерами № :03:000:0004 площею 9,0377 га, № :03:000:0012 площею 11,0555 га та № :03:000:0033 площею 13,7591, які засіяні сільськогосподарською культурою соняшником, мають ознаки обробітку. Рослини соняшника на вигляд є дозрілими, висушеними, мають забарвлення темного кольору, шапки соняшника схилені до землі. Присутній під час огляду спеціаліст-землевпорядник 2 категорії Чечельницької селищної ради ОСОБА_8 вказав, що вказані земельні ділянки перебувають у власності Чечельницької селищної ради та на момент огляду в оренду нікому не передавалися, кому належать посіви соняшника йому не відомо. На земельній ділянці № :03:000:0244 площею 16,5712 га на момент огляду ростуть багаторічні трави та чагарники, візуальних ознак оброблення не виявлено.

08.09.2022 слідчий СВ відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області в рамках кримінального провадження № 0000080 від 22.10.2021 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на посів сільськогосподарської культури соняшника на земельних ділянках, з кадастровими номерами: № :03:000:0004 площею 9,0377 га, № :03:000:0012 площею 11,0555 га, які розташовані за межами населеного пункту с. Білий Камінь Чечельницької селищної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області та вказане майно передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених статей 1,9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Своє клопотання слідчий обґрунтовував необхідністю накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст.131, ч.1 ст.170 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 ч.2 ст. 170 КПК України, 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 КПК України), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частина 1 ст.173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Так, з урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

ЄСПЛ нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Так, відповідно до положень ст.170 КПК України, правовою підставою для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, є його відповідність критеріям визначеним в ст.98 КПК України.

З огляду на положення ст. 171, 173 КПК України відповідність певного майна вказаним критеріям має бути підтверджена належним обґрунтуванням в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна.

У матеріалах клопотання відсутні докази, що майно зазначене в клопотанні набуте кримінально протиправним шляхом та не наведено доводів стосовно настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що в кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено.

Також, у матеріалах клопотання відсутні відомості про приблизну кількість соняшника, врожайність та його загальну вартість, що не дає змогу визначити співмірність обмеження права власності (шляхом арешту майна) завданням кримінального провадження, як це передбачено п.5 ч.2 ст.173 КПК України.

Крім того, в своєму клопотанні, слідчий просить, керуючись абзацом 7 частини 6 статті 100 КПК України передати в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для реалізації відповідних речових доказів або передачі в управління за договором на підставах, у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1,9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» посіви зернових культур - соняшника, які знаходяться на земельних ділянках, з кадастровими номерами: № :03:000:0004 площею 9,0377 га, № :03:000:0012 площею 11,0555 га.

Відповідно до абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління активами - це діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.

Статтею 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.

Норми статтей 19 та 21 Закону встановлюють правові механізми управління арештованими у кримінальному провадженні активами (грошовими коштами, банківськими металами, рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами), сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Однак в ході судового розгляду клопотання, органами досудового розслідування не було надано слідчому судді доказів на їх підтвердження, що вартість зазначеного в клопотанні майна дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, а також не наведено слідчому судді обґрунтованих доводів необхідності передачі вказаного майна в управління Національному агентству України та, що вказана передача майна забезпечить ефективність, збереження та збільшення вартості майна.

Враховуючи обставини кримінального провадження, оцінюючи дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи на предмет непропорційності та непомірності тягарю, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для накладення арешту на посіви сільськогосподарської культури - соняшника, передбачені ст.170 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на посіви соняшника, а також про відсутність підстав для передачі майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, клопотання слідчого до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.132, 170 -174 КПК України,

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання старшого слідчого ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000035 від 11.05.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1