Справа № 202/3968/22
Провадження № 1-кп/202/318/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, відомості про яке внесені 28.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богославка, Новосибірської області, російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітній або неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, групи інвалідності не має, учасником бойових дій не являється, державних нагород не має, депутатом не являється, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

28.05.2022, приблизно о 09 годині 19хвилин, ОСОБА_5 прибув до приміщення магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський, 113. Перебуваючи у приміщенні біля входу в магазин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться у комірках камери схову речей на вході у вищевказаний магазин.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, ОСОБА_5 , з метою власного незаконного збагачення, розуміючи, що на усій території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами та доповненнями) введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, знаходячись біля камер схову вищевказаного магазину, за допомогою заздалегідь заготовленого дублікату ключа, відчинив комірку №25, де побачив поліетиленовий пакет світлого кольору, в якому знаходився одяг, та жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти на суму 6500 гривень, паспорт громадянина України та ідентифікаційний номер на ім`я ОСОБА_6 , а також портативний акумулятор марки «Хіaomi», вартістю 649 гривень 95 копійок.
Далі, ОСОБА_5 , знаходячись у вказаному місці та зазначений час, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, отримавши безпосередній доступ до вказаної комірки, діючи в умовах воєнного стану, взяв до рук поліетиленовий пакет світлого кольору з одягом (не представляє матеріальної цінності) та жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти на суму 6500 гривень, паспорт гр. України та ідентифікаційний номер на ім`я ОСОБА_6 , а також портативний акумулятор марки «Хіaomi», після чого попрямував на вихід із магазину, покинувши який розпорядився викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 7149 гривень 95 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 28.05.2022, приблизно о 09 годині 19хвилин він прибув до приміщення магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський, 113 та, за допомогою заздалегідь заготовленого дублікату ключа, відчинив комірку №25, звідки викрав жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти на суму 6500 гривень, паспорт гр. України та ідентифікаційний номер на ім`я ОСОБА_6 , а також портативний акумулятор марки «Хіaomi». У скоєні кримінального правопорушення щиро кається, засуджує свою поведінку.
Потерпіла у судове засідання не з`явилась, про дату місце та час судового розгляду повідомлялась своєчасно та належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 не має, просила призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України та суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що потерпілий та прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах в умовах воєнного стану.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покарання ОСОБА_5 (а.с. 25) .
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
З урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 76 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
Враховуючи те, що ухвалою суду від 26.07.2022 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжено на 60 діб по 23.09.2022 включно, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ч. 3 ст.349, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти негайно в залі суду.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

Речові докази:
- сумка чорного кольору, паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_6 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 , окуляри, грошові кошти на суму 6500 гривень 00 копійок, павербанк «Redmi» білого кольору, які передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 - залишити у власності ОСОБА_6 ;
- два ELF BAR, грошові кошти на суму 30 гривень 50 копійок, які передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_5 - залишити у власності ОСОБА_5 ;
- ключ з брелком № 25у спец-пакеті KIV 2136582, передані на зберігання до| камери схову речових доказів ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
- компакт-диск з відеозаписом у паперовому конверті, який долучено до матеріалів кримінального провадження - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1