Справа № 468/1567/21-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

17.05.2022 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000331 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Баштанського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля марки «Toyota Corolla» н.з. НОМЕР_1 , по кримінальному провадженню №0000331 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

З клопотання слідує, що 03.12.2021 року слідчим суддею накладений арешт на вказаний автомобіль, який на час звернення з даним клопотанням знаходяться на території відділу поліції.

Заявник вважає, що є підстави для скасування арешту вказаного автомобіля.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Слідчий, за клопотанням якого вирішувалось питання про арешт майна, до суду не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся, від нього не надходило заперечень проти клопотання. Розгляд клопотання проводиться за відсутності учасників розгляду та без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду від 03.12.2021 року був накладений арешт на автомобіль марки «Toyota Corolla» н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, який належить ОСОБА_3 та перебував у його володінні, що були вилучені в ході огляду місця події та визнані речовими доказами постановою від 29.11.2021 року. Вказаною ухвалою слідчого судді було заборонено користуватись, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.
Слідчий суддя вважав, що до проведення відповідних експертних досліджень та отримання висновків необхідно заборонити будь-кому користуватись, розпоряджатися та відчужувати дане майно і лише такий захід гарантовано забезпечить збереження даного майна та відомостей, які мають істотне значення для даного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Аналіз процитованої вище норми вказує, що арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, полягає в ряді самостійних заходів: позбавлення права на відчуження, позбавлення права на розпорядження, позбавлення права на користування майном.

Одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За наявної у слідчого судді інформації, під час досудового розслідування даного кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.11.2021 року, були призначені та проведені відповідні експертизи та з часу накладення арешту на майно пройшов значний час, який цілком достатній для опрацювання арештованого автомобіля як речового доказу в даному кримінальному провадженні.

Вказане свідчить про те, що на даний час відпали зазначені в ухвалі слідчого судді підстави для накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Corolla» н.з. НОМЕР_1 в частині необхідності його збереження (головним чином слідів на ньому) для проведення відповідних експертиз, тобто в частині заборони користуватись вказаним майном та необхідності його утримання стороною обвинувачення.

При цьому, стороною обвинувачення не надано слідчому судді будь-яких даних щодо того, що вказаний речовий доказ після проведення відповідних оглядів та досліджень не може перебувати на зберіганні у його власника і що це призведе до зникнення, знищення чи втрати даного речового доказу.

Як наслідок цього, на теперішній час відсутні виключні відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України підстави для заборони або обмеження власнику володіти, користуватись та розпоряджатись вказаним майном.

Поряд з тим, оскільки досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не закінчене та уповноваженою особою не прийняте відповідне процесуальне рішення за наслідками вказаного розслідування, автомобіль марки «Toyota Corolla» н.з. НОМЕР_1 по теперішній час є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, тому необхідно забезпечити його збереження для розслідування та закінчення даного провадження.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують на необхідність часткового задоволення клопотання.

З метою забезпечення балансу між інтересами власника арештованого майна та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що слід частково скасувати заходи по арешту автомобіля марки «Toyota Corolla» н.з. НОМЕР_1 , а саме в частині заборони його власнику користуватися та розпоряджатися вказаним майном, та необхідно залишити вжиті за ухвалою слідчого судді від 03.12.2021 року про накладення арешту заходи в частині заборони відчужувати арештований автомобіль, що забезпечить реалізацію прав власника на користування та володіння майном та забезпечить збереження вказаного майна в якості речового доказу по вказаному кримінальному провадженню.

В свою чергу скасування заборони власнику користуватись та розпоряджатись арештованим майном тягне за собою його повернення власнику відповідно до ст. 169 КПК України.

Вище наведене є підставою для часткового задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити частково.

Арешт автомобіля марки «Toyota Corolla» н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 та перебував у його користуванні, накладений ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 03.12.2021 року скасувати - в частині заборони його власнику користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Залишити чинними вжиті за ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 03.12.2021 року про накладення арешту заходи арешту в частині заборони відчужувати автомобіль марки «Toyota Corolla» н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: