Провадження № 1-кс/761/7967/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4, за участю секретаря ОСОБА_5, власника майна - ОСОБА_1 , прокурора - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року, в рамках кримінального провадження №0006548 від 30.09.2020,

ВСТАНОВИЛА:

26 липня 2022 року адвокат ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року, в рамках кримінального провадження №0006548 від 30.09.2020, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Так, 23.12.2020 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу, якою накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа: 73,4 кв.м., житлова площа: 45,8 кв.м.

Представник власника майна стверджує, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, мотивуючи це надмірною тривалістю кримінального провадження, а також посилаючись на той факт, що відповідно до висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України від 25.01.2022 року встановлено протиправність дій головного державного виконавця Бучанського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції ОСОБА_3 та добросовісність набуття права власності на вказану квартиру ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Враховуючи все зазначене вище, заявник вважає, що майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, вказаним в ст.ст. 170, 98 КПК України, а тому його клопотання підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року, в рамках кримінального провадження №0006548 від 30.09.2020, підлягає скасуванню.

Представник власників майна адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду клопотання якому просив проводити судовий розгляд за його відсутності, просив задовольнити, до клопотання долучив витяг з реєстру речових прав.

Власниця майна ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала клопотання з мотивів викладених у ньому, просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що кримінальне провадження триває, виявлено другий епізод. Також вказував, що дана квартира визнана речовим доказом, наразі вилучено оригінали документів, у кримінальному провадженні призначено ряд експертиз.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судового провадження 1-кс/761/25004/2020, в межах якого було накладено арешт на вказане майно, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0006548 від 30.09.2020, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/41670/20 від 23.12.2020 накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа: 73,4 кв.м., житлова площа: 45,8 кв.м.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції.

Так, з досліджених під час судового розгляду матеріалів судового провадження 1-кс/761/25004/2020, в межах якого було постановлено ухвалу слідчого судді від 23.12.2020, вбачається, що 20 жовтня 2021 року представником власників майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_8 було подано апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року за наслідками розгляду якої оскаржувана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва була скасована.

Таким чином вимоги адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2020 року не підлягають задоволенню, оскільки вказана ухвала вже була скасована ухвалою Київського апеляційного суду від 24.11.2021.

Разом з тим, розглядаючи питання про можливість скасування арешту накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 24.11.2021 року на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа: 73,4 кв.м., житлова площа: 45,8 кв.м. слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Суд звертає увагу на те, що у своєму клопотанні адвокат ОСОБА_7 мотивує відсутність доцільності збереження арешту майна зокрема тим, що у кримінальному провадженні не було заявлено цивільний позов.

Водночас, як вбачається зі змісту ухвали Київського апеляційного суду від 24.11.2021 року арешт на вказану квартиру було накладено з метою збереження речового доказу, а тому відсутність цивільного позову у кримінальному провадженні не може свідчити про те, що мотиви якими керувався суд під час накладення арешту на майно втратили свою актуальність, оскільки питання наявності чи відсутності цивільного позову навіть не входило до кола питань, які досліджувались судом під час застосування такого заходу забезпечення.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З мотивувальної частини ухвали Київського апеляційного суду від 24.11.2021 вбачається, що при арешті майна колегія суддів виходила з того, що як на час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею Шевченківського районного суду, так і на час розгляду судом апеляційної інстанції скарги на відповідне рішення слідчого судді були достатні підстави для висновку, що арешт на вказане майно, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0006548 від 30.09.2020.

При цьому колегією суддів апеляційного суду було встановлено, що клопотання про арешт майна не суперечить вимогам КПК України, містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, арешт майна відповідає принципу розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, є пропорційним тяжкості правопорушення та не становитиме надмірного тягаря для володільця майна.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя має оцінити обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Так, доводи даного клопотання про скасування арешту майна не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність. Також ні представником власників майна в своєму клопотанні, ні власницею майна в судовому засіданні, не наведено доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалі Київського апеляційного суду від 24.11.2021.

Проаналізувавши наведені у клопотанні аргументи, слідчий суддя не знаходить підстав для висновку, що арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа: 73,4 кв.м., житлова площа: 45,8 кв.м., накладено необґрунтовано, або на даний час відпала необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0006548 від 30.09.2020

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року, в рамках кримінального провадження №0006548 від 30.09.2020, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 30 серпня 2022 року о 10 год. 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_4