Справа 688/1557/22
№ 1-кп/688/137/22
Вирок
Іменем України
05 липня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000590 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, неодруженої, з інвалідністю 3 групи, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

13 червня 2022 року близько 12 години 34 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена нею інформація є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку страху у населення, а також порушить громадську безпеку, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, у зв`язку з перебуванням у неприязних відносинах з братом ОСОБА_4 та з метою помсти останньому, з мобільного телефону марки Nokia 1616-2 IMEI: НОМЕР_1 , з карткою пакету послуг оператора мобільного зв`язку «Водафон (МТС)» за номером НОМЕР_2 , здійснила дзвінок на лінію екстреного виклику оператора «102» Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та повідомила завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху, а саме замінування домоволодіння, в якому мешкає ОСОБА_4 за адресою: по АДРЕСА_1 , що в подальшому призвело до породження паніки та порушення нормального ритму життя населення, а також до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення. Виїздом на місце події слідчо-оперативної групи Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області та проведеним ними обстеженням будинку АДРЕСА_1 вказане повідомлення про вибух, через замінування, не підтвердилось.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху.

2.Відомості про укладену угоду.

23 червня 2022 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваною ОСОБА_4 та її захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з цією угодою, обвинувачена ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення та узгодили міру покарання: 4 роки позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 2 роки. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

3.Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України - завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася, просила затвердити угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене ними покарання та звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та просила затвердити означену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 259 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

4.Відомості, які характеризують особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, під динамічним спостереженням у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відсутні.

5.Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, в тому числі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Судом встановлено, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненні злочину, а тому суд дійшов висновку про можливість її звільнення від відбування покарання з випробуванням, а з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винної та наслідків, що настали з іспитовим строком на два роки.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, то перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру, тяжкості обвинувачення, думки прокурора.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої, пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, скасувавши арешт на речові докази, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.06.2022.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 в певний період доби до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000590, укладену 23 червня 2022 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваною ОСОБА_4 та її захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації).

Строк дії запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в певний період доби до набрання вироком законної сили залишити без змін, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 13.06.2022 до 15.06.2022.

Речові докази: оптичний DVD-R диск, який зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки Nokia 1616-2, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон (МТС)» за номером НОМЕР_2 , з сім-карткою «Лайфселл» за номером НОМЕР_3 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів повернути ОСОБА_4 .

Скасувати арешт на речові докази, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.06.2022.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6