КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 20 липня 2022 року апеляційну скаргу з доповненнями представника «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2022 року,

за участі:
прокурора: ОСОБА_6 ,
представника-адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на корпоративні права кіпрської компанії «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED» у вигляді акцій простих бездокументарних іменних ПрАТ «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» () у кількості 880000 шт., номінальною вартістю 10.00 грн., загальною номінальною вартістю 8 800 000,00 грн.
Заборонено приватним та державним органам реєстрації, Міністерству юстиції України, Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку, ПАТ «Національний депозитарій України», АТ «Альфа-Банк», АТ «Укрексімбанк» та іншим депозитарним установам, які здійснюють зберігання та облік переходу прав власності акцій простих бездокументарних іменних ПрАТ «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» () у кількості 880000 шт., номінальною вартістю 10.00 грн., загальною номінальною вартістю 8 800 000,00 грн., що належать кіпрській компанії «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED», а також безпосередньо кіпрській компанії «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED», вчиняти будь-які щодо зміни власників (відчуження) акцій простих бездокументарних іменних ПрАТ «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» () у кількості 880000 шт., номінальною вартістю 10.00 грн., загальною номінальною вартістю 8 800 000,00 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED» адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що розгляд клопотання відбувся за відсутності власника майна або його представника, копію оскаржуваного рішення отримано 24 червня 2022 року, апеляційну скаргу направлено електронною поштою 28 червня 2022 року.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною.
Зазначає, що кіпрська компанія «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED» не є учасником кримінального провадження, крім того службовим особам компанії не повідомлено про підозру.

На думку апелянта, арештоване майно не відповідає ознакам ст. 98 КПК України.
Окрім того, після початку військової агресії РФ група компаній фактично вийшла з під управління міжнародної групи IDS Borjomi International. Група компаній здійснює свою діяльність самостійно, опосередковані акціонери-громадян РФ впливу на будь-які рішення групи компанії не мають, а управління бізнесом здійснюється виключно менеджментом, який складається із громадян України.
Арешт корпоративних прав порушує права інших акціонерів, які не мають жодного відношення до РФ.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED» адвокат ОСОБА_5 подав доповнення до апеляційної скарги в яких зазначає, що відомості про те, що зазначені корпоративні права набуті злочинним шляхом відсутні.
Також зазначає, що ОСОБА_8 та інші російські російські бенефіціари володіють лише 49,99 % частки в Групі, у той час як більше половини частки-50,01 % належать іншим акціонерам, у тому числі громадянам Великої Британії через компанію BlackWaters Limired (38,48%), Державі Грузія ( 7,73%) та міноритарним акціонерам (3,8%), відтак твердження прокурора про належність всіх активів громадянам Росії не відповідає дійсності.
Вважає, що у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 209 КК України відсутній об`єкт склад злочину, а тому кваліфікація розслідуваного у кримінальному провадженні № 0000463 діяння є надуманою, необґрунтованою та не відповідає положенням закону про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED» адвоката ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Першим відділом детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 14 квітня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000463, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209 КК України.
Постановою старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , від 17 травня 2022 року корпоративні права кіпрської компанії «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED» у вигляді акцій простих бездокументарних іменних ПрАТ «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» () у кількості 880000 шт., номінальною вартістю 10.00 грн., загальною номінальною вартістю 8 800 000,00 грн.,визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000463.

27 травня 2022 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вказані корпоративні права з метою належного зберігання речових доказів та в подальшому розгляду питання про їх конфіскацію в дохід держави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року клопотання прокурора задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000463 про накладення арешту на корпоративні права кіпрської компанії «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED», слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні майна.

Вказане майно у даному кримінальному провадженні постановою старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , від 17 травня 2022 року корпоративні права кіпрської компанії «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED», визнано речовим доказом, відтак є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права компанії «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED» з потребами кримінального провадження.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Щодо доводів представника адвоката ОСОБА_5 з приводу відсутності об`єкту складу злочину у кримінальному провадженні не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED» адвоката ОСОБА_5 , навіть з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2022 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника «INTERNATIONAL DISTRIBUTION SYSTEMS LIMITED» адвоката ОСОБА_5 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Єдиний унікальний № 761/9242/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Справа № 11сс/824/2684/2022 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК