Номер провадження: 11-кп/813/997/22
Номер справи місцевого суду: 522/3266/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 0006898, внесеному до ЄРДР 31.12.2019 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 09 лютого 2022 року під час судового розглядукримінального провадження № 0006898, внесеного до ЄРДР 31.12.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, було відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та задоволено клопотання прокурора. Відносно ОСОБА_8 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09.04.2022 року включно, без визначенням розміру застави.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинене за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, пов`язаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у приміщення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років із конфіскацією майна, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про неможливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник не погодився із оскаржуваною ухвалою з огляду на наступне:
- прокурор звернувся до суду з клопотанням, яке не відповідає вимогам, встановленим в статтях 184,199 КПК України, що свідчить про порушення належної правової процедури;
- поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що прокурором не доведено та жодних чином не підтверджено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Посилаючись на викладені обставини, захисник просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.
Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі ставив питання щодо розгляду апеляційної скарги за участю обвинуваченого ОСОБА_8 .
З урахуванням неможливості безпосередньої участі обвинуваченого під час розгляду апеляційної скарги у зв`язку з введекнням в Україні військового стану, апеляційним судом прийнято рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак проведення судового засідання у режимі відеоконференції не вдалося, оскільки було відсутнє з`єднання з ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Для забезпечення швидкого та ефективного здійснення правосуддя, а також недопущення порушення прав обвинуваченого та розумних строків апеляційного розгляду, враховуючи рекомендації Ради Суддів України від 02.03.2022 та наказу Голови Верховного Суду від 04.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану, згідно з якими не можуть бути відкладними судові засідання, на яких має розглядатися питання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає за можливим та необхідним апеляційний розгляд провести за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , інтереси якого в суді апеляційної інстанції представлені його захисником ОСОБА_6 .
У судовому засіданні захисник підтримала вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до апеляційного суду не прибув, причини неприбуття суду не повідомив, із клопотанням про відкладення апеляційного розгляду до суду не звертався.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді в Приморському районному суді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження № 0006898, внесене до ЄРДР 31.12.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції з огляду на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, погодився з доводами прокурора, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, на даний час не зникли та продовжують існувати.

Переглядаючи оскаржену ухвалу суду в межах поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним із існуючими ризиками станом на час судового розгляду, відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, належне виконання нею процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які є посилання в клопотанні, оскільки є виключно його припущенням, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні продовжують існувати доведені прокурором ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, які обумовлені наступним:

- зважаючи на обставини інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке вчинене за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, пов`язаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у приміщення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років із конфіскацією майна, ОСОБА_8 перебуваючи на волі, будучи обізнаним про ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення та покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винними, буде мати можливість переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, апеляційний суд вважає, ризик впливу на вказаних осіб, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом;

- інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено за попередньою змовою групою осіб, в свою чергу, на теперішній час співучасники кримінального правопорушення не встановлені.
Апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, однак в світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

Отже, на думку апеляційного суду, зазначені ризики виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та дають апеляційному суду можливість дійти до висновку про обґрунтованість рішення районного суду про наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який у цьому випадку, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Доводи захисника про те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням, яке не відповідає вимогам встановленим в статтях 184,199 КПК України, що свідчить про порушення належної правової процедури, на думку апеляційного суду, не тягне за собою скасування оскарженого судового рішення, з урахуванням положень ст. 194 КПК України.

Щодо клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу у зв`язку з веденням на території України воєнного стану, апеляційний суд зазначає наступне.

Ураховуючи складну ситуацію, яка склалася у зв`язку вторгненням Російської Федерації на територію України та введенням воєнного стану на всій території України, Верховна Рада прийняла Закон «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації або його зміни з інших підстав».
Кримінальний процесуальний кодекс України доповнено ст. 616 «Скасування запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації або його зміна з інших підстав», згідно з якою у разі введення в Україні або окремих її місцевостях (адміністративній території) воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, за виключенням тих, що підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених ст.ст. 115, 146147, 152156, 255, 255-1, 257, 258262, 305321, 330, 335337, 401414, 426433, 436, 437442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишенню без змін, як законна та обґрунтована.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 0006898, внесеного до ЄРДР 31.12.2019 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3