Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1743/21
УХВАЛА

21 червня 2022 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області:

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ярмолинці кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001233 від 8 липня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

В провадженні Ярмолинецького районного суду Хмельницької області перебуваєкримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001233 від 8 липня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

На адресу суду 13 червня 2022 року надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про доручення органу досудового розслідування, Хмельницькому РУП ГУНП в Хмельницькій області, проведення повторних слідчих експериментів з участю потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . В клопотанні зазначив, що під час досудового розслідування було проведено слідчі експерименти з потерпілим ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_9 в кабінеті слідчого № 422 по АДРЕСА_1 ; свідком ОСОБА_10 в с. Правдівка Ярмолинецького району по вулиці Чкалова, свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в с. Михайлівка Ярмолинецького району по вулиці Центральна. Після проведення слідчих експериментів слідчими на досудовому розслідуванні були призначені додаткові судово-медичні експертизи. За висновками додаткових судово-медичних експертиз визначено, що отримані тілесні ушкодження можуть частково відповідати механізму заподіяння тілесних ушкоджень та могла утворитися лише частина тілесних ушкоджень, які визначені у висновку експерта № 549 від 19-29 липня 2021 року. А, відтак, вище вказані висновки є лише припущенням без конкретної вказівки на отримані тілесні ушкодження. Крім того, два слідчих експерименти були проведені у приміщенні кабінету слідчого, один в зовсім іншій місцевості і тільки два, можливо, в приблизних умовах. Слідчий експеримент з обвинуваченим взагалі не проводився.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні підтримали вказане клопотання.

Прокурор заперечила проти задоволення зазначеного клопотання, зазначила суду, що зі всіма переліченими особами були проведені слідчі експерименти, які зафіксовані на відеозапис. В той же час, обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від проведення слідчого експерименту. Та обставина, що деякі слідчі експерименти були проведені в кабінеті слідчого, не впливають на допустимість цих доказів, адже необхідно було саме відтворити механізм утворення тілесних ушкоджень в потерпілого.

Представник потерпілого заперечив проти задоволення вказаного клопотання, суду пояснив, що під час досудового розслідування проводилися слідчі експерименти як з участю потерпілого, так і з участю свідків.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Згідно статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

А приписом частини 1 статті 89 КПК України встановлено що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Крім цього, станом на 21 червня 2022 року матеріали кримінального провадження прокурором суду не надані.

Тобто, питання допустимості зазначених доказів судом буде вирішене під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про доручення органу досудового розслідування, Хмельницькому РУП ГУНП в Хмельницькій області, проведення повторних слідчих експериментів з участю потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , - необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 92, 94, 333, 372 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1