Єдиний унікальний № 946/6451/22
Провадження № 1-кп/946/572/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

про звільнення особи від кримінальної відповідальності

та про закриття кримінального провадження

23 вересня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Яковенка І.І.,

за участю: секретаря судового засідання Ярош-Іванова М.В.,

провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000378, 0000420, за обвинуваченням

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Панфілов Талди-Курганської області Республіки Казахстан, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК,

сторона обвинувачення: прокурор Мерданський В.В.,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_1 , захисник Паун В.В.,

інші учасники судового провадження: потерпілі юридичні особи Ізмаїльський державний гуманітарний університет (представник Чемоширянова Л.В.), державний навчальний заклад «Ізмаїльський центр професійно-технічної освіти» (представник Кологойда І.В.), комунальне підприємство «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (представник Кандиба Н.Л.).

Представники потерпілих юридичних осіб у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення неодноразово повідомлялися належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення та розписками про отримання судових повісток про виклик до суду, у зв`язку з чим суд, з урахуванням думок учасників судового провадження, згідно ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про можливість проведення судового розгляду без участі представників потерпілих юридичних осіб.

Суть питання, що вирішується

1.Обвинувачений ОСОБА_1 та його захисник Паун В.В. під час судового розгляду звернулися з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за його обвинуваченням за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, та про закриття кримінального провадження.

Встановлені судом обставини

2.15.02.2017 біля 00:00 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, знаходячись по вул. Рєпіна, 12/2 у м. Ізмаїл Одеської області (далі м. Ізмаїл), біля будівлі гуртожитку Ізмаїльського державного гуманітарного університету, таємно викрали 2 чавунні кришки з люків водоканалізаційних криниць, які належали Ізмаїльському державному гуманітарному університету вартістю по 750 грн за 1 одиницю на загальну суму 1 500 грн, чим спричинили матеріальний збиток на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

3.Далі, 15.02.2017 біля 00:15 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, повторно, по вул. Рєпіна, 14-а у м. Ізмаїл, шляхом вільного доступу через незачинені ворота проникли на охоронювану територію державного навчального закладу «Ізмаїльського центру професійно-технічної освіти», звідки таємно викрали належні вказаному закладу 7 чавунних кришок з люків водоканалізаційних криниць вартістю по 700 грн за кожну, на загальну суму 4 900 грн, чим спричинили матеріальний збиток зазначеному вище навчальному закладу на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

4.Крім того, 16.02.2017 біля 01:00 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, повторно, знаходячись по вул. Клушина, 6 у м. Ізмаїл, біля будівлі поліклініки Ізмаїльської міської лікарні, таємно викрали 3 чавунні кришки з люків водоканалізаційних криниць, що належать комунальному підприємству «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», вартістю по 600 грн за 1 одиницю на загальну суму 1 800 грн, чим спричинили вказаному підприємству матеріальний збиток на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

5.Також, 16.02.2017 біля 02:00 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, повторно, знаходячись біля будинку № 5, по вул. І.Франка у м. Ізмаїл, таємно викрали 3 чавунні кришки з люків водоканалізаційних криниць, які належали комунальному підприємству «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», вартістю по 600 грн за 1 одиницю на загальну суму 1 800 грн, чим спричинили вказаному підприємству матеріальний збиток на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

6.Крім того, ОСОБА_1 , не маючи на те спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись в районі вул. Свято-Нікольська в м. Ізмаїл, точно місця не встановлено, в період часу з жовтня по листопад 2016 року, точної дати та часу також не встановлено, незаконно придбав шляхом збору суцвіття рослин коноплі, після чого за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , висушив та виготовив шляхом перетирання руками наркотичний засіб канабіс масою у висушеному стані 23,35 г, який зберігав для особистого вживання без мети збуту до 17.02.2017, коли в період часу з 16:50 до 17:20 години вказаний наркотичний засіб був вилучений працівниками поліції в ході огляду місця події з автомобіля марки «Mazda СХ7» номерний знак НОМЕР_1 біля буд. 10 по вул. Ярослава Мудрого в м. Ізмаїл Одеської області.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК, а саме незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

7.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у висунутому йому обвинуваченні, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті та підтримав спільне з захисником клопотання, просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому надав суду свою згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

8.Прокурор Мерданський В.В. у судовому засіданні не заперечував проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника Пауна В.В., зазначивши, що є підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності та для закриття кримінального провадження, а також про те, що ОСОБА_1 інших кримінальних правопорушень не вчиняв, від досудового розслідування та від суду не ухилявся, у розшук не оголошувався.

9.З довідки про судимість від 23.09.2022 вбачається, що ОСОБА_1 раніше не судимий та після 17.02.2017 інших кримінальних правопорушень не вчиняв та до кримінальної відповідальності не притягувався. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_1 від органів досудового розслідування та від суду не ухилявся, у розшук не оголошувався.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

10.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження з таких підстав.

11.Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

12.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

13.Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

14.Як було встановлено, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, яке в силу ст. 12 КК на час його вчинення відносилося до категорії злочинів середньої тяжкості, а на даний час відносяться до категорії проступків, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі. ОСОБА_1 обвинувачується також у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК, які в силу ст. 12 КК на час їх вчинення відносилися до категорії злочинів середньої тяжкості, а на даний час відносяться до категорії нетяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років.

15.Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК у редакції чинної на час вчинення ОСОБА_1 діянь, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

16.Відповідно ж до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК чинної редакції особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, а також минули п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років.

17.Крім того, ч. 2 ст. 49 КК встановлений граничний строк давності за вчинення кримінального проступку п`ять років.

18.Враховуючи, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (далі Закон №2617-VIII), що набирав чинності з 01.07.2020, до ст. 12 КК були внесені зміни щодо класифікації кримінальних правопорушень, покарання за ч. 1 ст. 309 КК було пом`якшено, а також дещо по-іншому визначено обчислення строків давності відповідно до ст. 49 КК з урахуванням нової класифікації кримінальних правопорушень, то в силу ч. 1 ст. 5 КК суд вважає за необхідне керуватися положеннями КК у редакції вказаного Закону №2617-VIII, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність та поліпшує становище обвинуваченого ОСОБА_1 .

19.Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_1 від досудового розслідування чи суду, не встановлено. Також встановлено, що ОСОБА_1 після вчинення останнього кримінального правопорушення, тобто після 17.02.2017 іншого кримінального правопорушення не вчиняв, у зв`язку з чим перебіг давності відповідно до ч. 3 ст. 49 КК не переривався.

20.Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

21.Крім того, чинним законодавством не заборонено звільняти особу від кримінальної відповідальності та закривати кримінальне провадження у зв`язку з тим, що особа не визнає свою винуватість. З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_1 , визнав винуватість у висунутому обвинуваченні повністю, та надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

22.Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні в період з жовтня листопада 2016 року по 17 лютого 2017 року кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі (на час його вчинення злочину середньої тяжкості), та 15, 16 лютого 2017 року нетяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років (на час їх вчинення злочинів середньої тяжкості), у зв`язку з чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більш ніж п`ять років, тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_1 , на підставі імперативних положень ст. 49 КК він має бути звільнений від кримінальної відповідальності.

23.Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК.

24.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

25.На підставі ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК з обвинуваченого ОСОБА_1 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № 389-Х від 19.04.2017 в сумі 1 980,90 грн. Також з обвинуваченого ОСОБА_1 мають бути стягнуті на користь держави половина документально підтверджених витрат на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 18-504/32 від 05.03.2017 в сумі 715 грн, оскільки вказана експертиза проводилася у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 кримінальних правопорушень у співучасті з іншою особою. Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_1 підлягають стягненню процесуальні витрати в загальному розмірі 2 695,90 грн. При цьому при вирішенні цього питання суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, згідно яким суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 49 КК, ст.ст. 284, 288, 370 372 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 та захисника Пауна В.В. задовольнити.

2.Звільнити ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК.

3.Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2017 за №0000420 та 15.02.2017 за №0000378, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності.

4.Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 2 695,90 грн (дві тисячі шістсот дев`яносто п`ять гривень 90 копійок).

5.З набранням ухвалою законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2017 арешт, та:

2 кришки від водопровідних та каналізаційних люків, повернути власнику Ізмаїльському державному гуманітарному університету, поновивши право розпорядження цим майном;

7 кришок від водопровідних та каналізаційних люків, повернути власнику державному навчальному закладу «Ізмаїльський центр професійно-технічної освіти», поновивши право розпорядження цим майном;

13 кришок від водопровідних та каналізаційних люків, повернути власнику комунальному підприємству «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», поновивши право розпорядження цим майном;

задню «шторку» сірого кольору від автомобілю, автомобільну медичну аптечку з медикаментами, автомобіль марки «Мазда СХ7» номерний знак НОМЕР_1 , вважати повернутими власнику ОСОБА_2 , поновивши її право розпорядження цим майном.

6.Накладений на підставі ухвали слідчого судді від 21.02.2017 арешт залишити без змін, та вилучений 17.02.2017 в ході огляді місця події поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження в сухому та подрібненому стані, який упакований в експертний пакет №0003211, знищити.

7.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

8.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко