Справа № 344/8013/22
Провадження № 1-кс/344/3108/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000169 від 16.04.2021 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000169 від 16.04.2021 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 року на нерухоме майно нежитлове приміщення № VІІІ площею 216,4 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0.1264 га., та належить ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_1 , в частині заборони на користування вищезазначеним майном.

Як зазначено в поданому до суду клопотанні, з часу накладення арешту на вищезазначене майно пройшов значний проміжок часу, органом досудового розслідування забезпечено проведення всіх необхідних експертиз з даним майном, проведено всі необхідні слідчі дії, а тому підстав для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна (із забороною користування, відчуження та розпорядження) на даний час, на думку заявника, немає.

Адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання про скасування арешту майна підтримала та просила їх задовольнити.

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 проти вимог клопотання заперечив, просив в його задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали клопотання, надані копії матеріалів з кримінального провадження, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Покликаючись на те, що в подальшому в арешті майна (в частині правомочності користування майном нежитловим приміщенням № VІІІ площею 216,4 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0.1264 га., та належить ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_1 ) потреба відпала, заявник звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у частині.

Так, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 року у кримінальному провадженні № 0000169 від 16.04.2021 року було накладено арешт на нерухоме майно нежитлове приміщення № VІІІ площею 216,4 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0.1264 га., та належить ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною користування, розпорядження та відчуження

Як випливає зі змісту мотивувальної частини вищевказаної ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту став п.3 ч.2 ст. 170 КПК України, відповідно до якого арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Підставою часткового скасування арешту майна у даному кримінальному провадженні заявником зазначено те, що з часу накладення арешту на вищезазначене майно пройшов значний проміжок часу, органом досудового розслідування забезпечено проведення всіх необхідних експертиз з даним майном, проведено всі необхідні слідчі дії, а тому підстав для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна (із забороною користування, відчуження та розпорядження) на даний час, на думку заявника, немає.

В той же час, слідчий суддя зауважує, що доказів на підтвердження вищезазначеного, заявником слідчому судді не надано. Слідчий проти задоволення клопотання заперечив.

Крім того, на даному етапі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, встановлюються його обставини, а тому слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на даний час втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна, в тому числі часткове, станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

При цьому, Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.03.2022 року у справі №344/3903/22 передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), для здійснення заходів з управління майном, а саме: торгові нежитлові приміщення № I, № ІІ, № ІІІ, № ІV, № V, № VІ, № VІІ та № VІІІ, які знаходяться в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки №:23:001:1185.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника.

Керуючись ст.ст. 173, 174, 309, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про часткове скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1