Справа № 307/2016/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/574/21, за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2021.
Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування примусового заходу медичного характеру щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, про вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2020 за № 0000444, повернуто прокурору.
Ухвала суду про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру мотивована невідповідністю клопотання вимогам ст.ст.291,292 КПК України. Зокрема, слідчим під час досудового розслідування не було залучено до участі в кримінальному провадженні законного представника ОСОБА_9 . Таким чином, всі процесуальні дії під час досудового розслідування були проведені без участі законного представника особи, щодо якої застосовуються примусові заходи медичного характеру та останньому не було вручено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 .
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції, оскільки ухвала суду є незаконною, необгрунтованою та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. В обґрунтування прокурор вказує на те, що в ході досудового розслідування для надання безоплатної правової допомоги особі в кримінальному провадженні, був залучений адвокат ОСОБА_10 , про що свідчить доручення №1420 від 16.07.2020, в судовому засіданні суду першої інстанції в якості законного представника була допущена мати ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , а також був залучений захисник адвокат ОСОБА_12 , з яким укладено договір про надання правової допомоги в кримінальному провадженні на стадії судового розгляду, що не перешкоджало суду розглянути клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру. Жодних підстав вважати, що при складанні клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру, істотно порушено вимоги кримінально-процесуального законодавства немає.

-2-

Судове провадження розглядається за відсутності особи щодо якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, захисника, законного представника, потерпілого, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини за ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з питання розгляду справи упродовж розумного строку, необґрунтоване повернення обвинувального акту прокурору, або клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, порушує як право обвинуваченого, особи щодо якої можуть бути застосовані примусові заходи, постати перед судом без невиправданої затримки так і право потерпілого, передбачене ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на ефективний захист, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 поверненню до місцевого суду з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні за №0000444, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2020 про вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, надійшло для розгляду до суду першої інстанції 17.07.2020.
Аналіз положень глави 39 КПК України, яка регламентує особливості кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, містить норму, викладену в ст.507 цього Кодексу, де зазначено, що у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру участь захисника є обов`язковою. Як вірно вказано в апеляційній скарзі прокурора, на виконання даної вимоги закону, слідчим було прийнято рішення про залучення захисника для захисту прав та обов`язків ОСОБА_9 з 16.07.2020, про що свідчить доручення №1420 від 16.07.2020.
Стаття 512 КПК України регламентує порядок судового розгляду, проте не містить імперативної норми щодо обов`язкової участі на досудовому слідстві саме законного представника. Постанова про залучення законного представника виноситься слідчим, прокурором у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Оскільки ОСОБА_9 під час вчинення суспільно небезпечного діяння, був неповнолітньою особою, однак у встановленому законом порядку не визнаний обмежено дієздатним або недієздатним, у слідчого та прокурора, під час
-3-
досудового розслідування, не було законних підстав для прийняття рішення про залучення законного представника ОСОБА_9 . До того ж в судовому засіданні суду першої інстанції в якості законного представника була допущена мати ОСОБА_9 ОСОБА_11 , а також в був залучений захисник - адвокат ОСОБА_12 , з яким укладено договір про надання правової допомоги в кримінальному провадженні на стадії судового розгляду.
Заслуговують на увагу посилання прокурора на те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 відповідає вимогам ст.ст. 291,292 КПК України, як і зазначено в ч.2 ст.292 цього Кодексу, містить інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Між тим, ухвала суду першої інстанції не містить посилання на норму закону, яка передбачає обов`язковість участі законного представника щодо даної категорії справ саме в ході досудового розслідування. Тобто, суд безпідставно зробив висновок про необхідність повернення прокурору клопотання для усунення виявлених недоліків.
Окрім того, невручення копії особі, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та копії реєстру матеріалів досудового розслідування само по собі не є підставою для визнання клопотання таким, що не відповідає вимогам ст.292 КПК України, оскільки зазначену обставину можна усунути у підготовчому судовому засіданні шляхом вручення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в суді.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду про повернення в порядку ст.314 КПК України прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000444 від 12.05.2020 за ч.3 ст.185 КК України, не відповідає вимогам закону та винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а отже підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, перешкодили могли перешкодити суду ухвалити обґрунтоване судове рішення.
З врахуванням вище наведеного, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвалу суду скасування як необґрунтована.
Керуючись ст.ст.404,405, 407,419,424, 532 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Тячівьскої окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2021 про повернення прокурору клопотання про застосування примусового заходу медичного характеру щодо ОСОБА_8 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, скасувати та призначити новий розгляд клопотання у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: