Справа №295/5705/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря судового
засідання ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ "Житомирська установа виконання покарань (№8)" клопотання засудженого ОСОБА_3 про вирішення питань, щодо сумнівів і протиріч при виконанні вироку, щодо неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, -
з участю:
прокурора ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
в с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_3 звернувся зі зверненням (заява) про захист конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ч.3 ст. 8 Конституції України. В послідуючому уточнив вимоги, вважати заяву клопотанням про вирішення питань, щодо сумнівів і протиріч при виконанні вироку, щодо неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав уточнені вимоги клопотання, просить встановити процесуальний факт, що в матеріалах особової справи знаходиться вирок Харківського обласного суду від 14.06.2001 викладений російською мовою, а не державною мовою, що унеможливлює його подальше виконання на підставі правових положень ч.1 ст. 537, ч.6 ст. 9, ч.1 ст. 9 КПК України, винести ухвалу про необхідність усунення істотних недоліків процесуальної форми вказаного вироку, направивши заяву для вирішення порушеного питання по суті до Харківського апеляційного суду.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 уточнені вимоги клопотання підтримала, просить задоволити.

Прокурор висловив думку про відмову у задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 14 ч.1 вимог ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, при цьому, суд має право вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку.

Вироком Харківського обласного суду від 14.06.2001 ОСОБА_3 засуджено за ст. 93 п.п. «а», «и», «і», «ж», «з», 143 ч.2, 194 ч.1, 222 ч.1 КК України до довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 25.12.2001 вирок від 14.06.2001 змінено, виключено з обвинувачення кваліфікуючу ознаку, передбачену п. «и» ст. 93 КК України вчинення умисного вбивства на замовлення. Цей же вирок приведено у відповідність з КК 2001 року, а також в частині судових витрат та дати народження ОСОБА_3 , в решті вирок залишено без змін.

Досліджений в судовому засіданні вирок Харківського обласного суду від 14.06.2001 про засудження ОСОБА_3 , який міститься в матеріалах особової справи, викладений російською мовою.

Зазначена обставина, що вирок Харківського обласного суду від 14.06.2001 викладений російською мовою, згідно норм КПК, не передбачає такої процесуальної дії, як прийняття судового рішення про встановлення вказаного процесуального факту.

Згідно з положеннями норм КПК (1960) та чинного кримінального процесуального кодексу перевірку законності судового рішення суду першої інстанції мають виключно апеляційна та касаційна інстанції.

Перевірку законності вироку Харківського обласного суду від 14.06.2001 року проведено колегію суддів палати Верховного Суду України з кримінальних справ 25.12.2001.

Вимоги викладені у клопотанні засудженого ОСОБА_3 , виходять за межі п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, оскільки стосуються суті вироку, а саме дотримання судами норм матеріального і процесуального закону при постановленні вироку, і не входять в коло питань, щодо сумнівів і протиріч при виконанні вироку.

Посилання засудженого та його адвоката на застосування норми ч.6 ст. 9 КПК України, на думку суду є недоведеними з наступних підстав.

Згідно тлумачення зазначеної норми Закону, її застосування можливе у випадках виникнення під час кримінального провадження ситуації, за якої певне кримінальне процесуальне відношення взагалі не врегульоване чинним кримінальним процесуальним законодавством (наявна прогалина у ньому), то в силу дії засади законності воно має бути врегульоване і вирішене за правилами застосування аналогії кримінального закону.

Проте застосування аналогії закону в кримінальному провадженні має відповідати таким умовам: 1) застосування процесуального закону (її норми) за аналогією не повинне обмежувати права учасників провадження або покладати на них не передбачені законом обов`язки; 2) застосування аналогії кримінального процесуального закону можливе, якщо у ньому передбачено врегулювання аналогічних дій. Лише з дотриманням цих умов застосування аналогії кримінального процесуального закону в кримінальному проваджені узгоджуватиметься із засадою законності.

Засуджений та його адвокат просять встановити, що виконання вироку суду, викладеного російською, а не державною мовою, унеможливлює його подальше виконання і є підставою для направлення ухвали до Харківського апеляційного суду про необхідність усунення істотних недоліків процесуальної форми вироку. Тобто, прохальна частина клопотання стосується порушення процесуального закону при постановленні вироку Харківського обласного суду від 14.06.2001 року.

Норми КПК (1960) та Кримінального процесуального кодексу (2012) передбачали і передбачають право на оскарження судових рішень, що у свою чергу не потребує застосування аналогії кримінального закону.

При цьому, в порядку ст. 537 ч.1 п. 14 КПК України суд, який розглядає клопотання в порядку виконання вироків, позбавлений права давати оцінку постановленому судовому рішенню, яке набрало законної сили, таке право має лише апеляційна та касаційна інстанції.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, оскільки порушені у клопотанні питання не стосуються питань про всякого роду сумнівів і протиріч, що виникають при виконанні вироку.

Керуючись ст. 372,376, 537,539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про вирішення питань, щодо сумнівів і протиріч при виконанні вироку, щодо неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів, з дня її оголошення, а засудженому у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1