УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2022 Справа №607/8829/22

Провадження 1кс/607/2733/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , користувача майна ОСОБА_3 , його представника, адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року у справі № 607/5801/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 11 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся адвокат ОСОБА_4 , представник користувача майна ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просив скасувати арешт з майна (в повному обсязі): з автомобіля AUDI, моделі А4, р.н. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , зареєстрованому на АДРЕСА_1 , користувачем якого є ОСОБА_3 , який був вилучений 11 травня 2022 року, що накладений у кримінальному провадженні № 0000636 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року у справі № 607/5801/22; повернути ОСОБА_3 автомобіль AUDI, моделі А4, р.н. НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання представник заявника вказав на те, що 11 травня 2022 року трапилась дорожньотранспортна пригода, учасником якої був ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом AUDI, р.н. НОМЕР_3 . Відомості про дану дорожньотранспортну пригоду 11 травня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000636 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року № 607/5801/22 суд постановив накласти арешт на автомобіль марки AUDI, моделі А4, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , адреса АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

В момент ДТП водієм ТЗ був ОСОБА_3 , у нього і було вилучено даний транспортний засіб на місці події, що підтверджує ту обставину, що ОСОБА_3 був користувачем ТЗ, та має право на його повернення. На сьогоднішній день відпала потреба в арешті вищевказаного транспортного засобу, оскільки досудовим слідством проведено усі необхідні та можливі судові експертизи пов`язані із транспортним засобом «AUDI», моделі «А4», р.н. НОМЕР_3 , сліди на ньому зафіксовані у даному кримінальному провадженні. 21 червня 2022 року експертами проведено огляд ТЗ AUDI», моделі «А4», р.н. НОМЕР_1 .

Представник заявника вважає, що необхідності у збереженні та обмеженні права користування даним транспортним засобом вже немає, а подальше зберігання транспортного засобу AUDI, моделі А4, р.н. НОМЕР_3 на території майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів завдає значних збитків, впливає на матеріальний стан ОСОБА_3 , який не може використовувати автомобіль для своїх потреб. Утримання транспортного засобу призводить до негативного впливу на технічний стан автомобіля.

Користувач майна ОСОБА_3 та його представник, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали та просили задоволити з підстав, у ньому наведених.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій просив розглянути клопотання за його відсутності; з огляду на те, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, просив скасувати арешт лише в частині користування.
Заслухавши доводи учасників, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року (справа № 607/5801/22, провадження № 1кс/607/1873/2022) у кримінальному провадженні № 0000636 від 11 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, накладено арешт на автомобіль AUDI, моделі А4, р.н. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
Як вбачається із змісту вказаної ухвали арешт накладений з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 09 квітня 2021 року ТСЦ 6141, власником автомобіля марки AUDI моделі А4, р.н. НОМЕР_3 , є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 .
Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160166, 170174 КПК України.
З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне володіння належним йому майном, що буде суперечити загальним засадам права власності, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Слідчим суддею враховано можливість виконати завдання щодо повного та всебічного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, для виконання якого був накладений арешт, без застосованого вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще триває, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для скасування заборони відчуження арештованого майна та розпорядження ним, проте, з огляду на введення воєнного стану в Україні, не вбачає підстав для подальшої заборони користуватися вказаним майном.
Відтак, клопотання слід задовольнити частково, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року у справі № 607/5801/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 11 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, на автомобіль AUDI, моделі А4, р.н. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , в частині позбавлення власника права користуватися вказаним транспортним засобом.
У задоволенні вимог клопотання щодо скасування заборони відчуження та розпорядження автомобіля слід відмовити.
Крім того, представник заявника майна просить слідчого суддю повернути майно користувачу, однак зазначене прохання не може бути задоволено, враховуючи, що таке рішення виходить за межі ч. 4 ст. 174 КПК України і є наслідком виконання ухвали слідчого судді про скасування арешту та узгоджується із положеннями п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, відповідно до якого тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року у справі № 607/5801/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 11 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року у справі № 607/5801/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 11 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, на автомобіль«AUDI», моделі «А4», р.н. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , в частині позбавлення ОСОБА_5 права користуватися вказаним транспортним засобом.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 19 липня 2022 року о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1