Справа № 214/1905/22
1-кс/214/229/22
У Х В А Л А
Іменем України

30 березня 2022 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання т.в.о. слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бистриця Надвірнянського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, який не працює, неодружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

ВСТАНОВИВ:
30.03.2022 року т.в.о. слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Херсонській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється в наступному.
Так, згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п.1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 №3314 (ХХЗХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Відповідно до статті 1 Резолюції 3314 Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 року (далі - Резолюція 3314, однією з мов оригіналу): «Применение вооруженной силы государством первым в нарушение Устава является prima facie свидетельством акта агрессии».

Відповідно до статті 3 вищевказаної Резолюції 3314: «Любое из следующих действий, независимо от объявления войны, с учетом и в соответствии с положениями статьи 2, будет квалифицироваться в качестве акта агрессии:

a) вторжение или нападение вооруженных сил государства на территорию другого государства или любая военная оккупация, какой бы временный характер она ни носила, являющаяся результат ом такого вторжения или нападения, или любая аннексия с применением силы территории другого государства или части ее;

b) бомбардировка вооруженными силами государства территории другого государства или применение любого оружия государством против территории другого государства;

c) блокада портов или берегов государства вооруженными силами другого государства;

d) нападение вооруженными силами государства на сухопутные, морские или воздушные силы, или морские и воздушные флоты другого государства;

e) применение вооруженных сил одного государства, находящихся на территории другого государства по соглашению с принимающим государством, в нарушение условий, предусмотренных в соглашении, или любое продолжение их пребывания на такой территории по прекращению действия соглашения;

f) действие государства, позволяющего, чтобы его территория, которую оно предоставило в распоряжение другого государства, использовалась этим другим государством для совершения акта агрессии против третьего государства;

g) засылка государством или от имени государства вооруженных банд, групп, иррегулярных сил или наемников, которые осуществляют акты применения вооруженной силы против другого государства, носящие столь серьезный характер, что это равносильно перечисленным выше актам, или его значительное участие в них».

24/02/2022 близько 05 год. 15 хв. збройними силами Російської Федерації нанесено ракетно-бомбові удари по військовим і цивільним об`єктам України, а також введено на територію суверенної держави війська країни-агресора. У зв`язку з цим, указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 днів. Зазначений указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

Таким чином, з 24.02.2022 і по сьогоднішній день дії Російської Федерації проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст.3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії Росії проти України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 10.03.2022 по 28.03.2022, під час дії на всій території України воєнного стану, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи радикально налаштованими до діючої влади в Україні та держави у цілому, сповідуючи проросійські сепаратистські настрої, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з ідеологічних мотивів, діяв під керівництвом та за вказівками співробітників спецслужб та командного складу Збройних сил Російської Федерації, чим вчинив протиправні дії з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Так, встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , в період дії воєнного стану в України, 10.03.2022 ініціативно фактично перейшов на бік ворога - збройних сил країни-агресора Російської Федерації, що виразилось у:

- зборі з метою передачі та передачі військовослужбовцям, представникам спецслужб та командному складу збройних сил Російської Федерації відомостей щодо місць дислокації та пересування військових підрозділів ЗСУ, планів та намірів ЗСУ щодо супротиву військовій агресії Російської Федерації на території Великоолександрівської та Високопільської територіальних громад Бериславського району Херсонської області;

- здійсненні коригування ведення вогню військовими Російської Федерації із вогнепальної зброї по позиціям Збройних сил України;

- сприяння у протидії та нейтралізації збройними силами країни-агресора діяльності проукраїнсько налаштованих громадян серед мешканців населених пунктів Великоолександрівської та Високопільської територіальних громад Бериславського району Херсонської області;

- надання збройним силам Російської Федерації допомоги у прихованому пересуванні їх підрозділів по території Великоолександрівської та Високопільської територіальних громад Бериславського району Херсонської області з метою захоплення та знищення особового складу, техніки та позицій Збройних сил України;

- закликах до місцевих мешканців щодо співпраці з представниками країни-агресора, переходу на їх сторону, сприяння у підривній діяльності та підтримки у встановленні на окупованій військами Російської Федерації території області незаконних органів влади, підконтрольних співробітників спецслужб та командного складу Збройних сил Російської Федерації;

- сприяння військовим та спецпідрозділам Російської Федерації у здійсненні впливу на посадових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування та представників юридичних осіб Великоолександрівської та Високопільської територіальних громад Бериславського району Херсонської з метою надання останніми відомостей щодо місць дислокації та пересування військових підрозділів ЗСУ, підрозділів правоохоронних органів, їх співробітників, планів та намірів ЗСУ щодо супротиву військовій агресії Російської Федерації, а також іншої допомоги у підривній діяльності проти України.

Так, на передодні вторгнення військових формувань російської Федерації до Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_4 розміщував мітки на будівлях населених пунктів району з метою наведення артилерійського вогню та організації пересування збройних формувань РФ.

11.03.2022 після окупації с. Зарічне, ОСОБА_4 частково переодягнувся у форму військових формувань країни-агресора, позначивши себе при цьому білою стрічкою на нозі, та за завданням представників російських збройних формувань здійснював розвідку позицій ЗСУ, шляхом відвідування блокпостів та збирання відомостей щодо кількості військовослужбовців та техніки, які там знаходяться.

Також, розслідуванням встановлено, що 13.03.2022 після завершення артилерійського удару навколо території с. Зарічне, озброєними військовими Російської Федерації та ОСОБА_4 , який також був озброєний автоматом Калашникова, були здійснені постріли у громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вийшов з укриття (підвалу) після артобстрілу. Внаслідок отриманих поранень ОСОБА_8 помер на місці, а ОСОБА_4 та військові російської Федерації залишили двір постраждалого.

Також, 13.03.2022 року військові підрозділи Російської Федерації, після повномасштабного вторгнення на територію України 24.02.2022, увійшли у інші населенні пункти Великоолександрівської та Високопільської територіальних громад Бериславського району Херсонської, у тому числі с.м.т. Архангельське та с. Пригір`я.

У цей час громадянин ОСОБА_4 , з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, ініціативно перейшов на бік ворога, та під час вторгнення військових сил Російської Федерації у населені пункти зазначених вище територіальних громад, здійснював коригування їх дій щодо обстрілів позицій ЗСУ, розташованих у населених пунктах Широківської селищної територіальної громади та Апостолівської міської територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області.

Крім того, розслідуванням встановлено, що у подальшому в період 15.03.2022 по 25.03.2022 року (більш точний час не встановлений), коли Збройні сили України відступили ближче до Дніпропетровської області (у напрямку м. Кривого Рогу), з метою перешкоджання просуванню військ Російської Федерації у цьому напрямку, основні дороги та мости були заблоковані, ОСОБА_4 , як місцевий мешканець, який добре знає та орієнтується у цій місцевості, особисто провів війська країни-окупанта окольними шляхами через міст між с. Заречне та смт. Архангельське, що надало їм можливість зайти в тил та несподівано нанести військову атаку по військовим ЗСУ.

Також, ОСОБА_4 представникам збройних формувань РФ були надані відомості щодо наявності транспортних засобів у місцевих мешканців с. Зарічне, які в подальшому вони вилучали для пересування диверсійно-розвідних груп та здійснення патрулювання на захоплених територіях.

Повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, підтверджується сукупністю зібраних в ході розслідування доказів, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 17.03.2022 року та рапортом від 17.03.2022; дорученням слідчого від 18.03.2022; рапортами про проведення допиту ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 24.03.2022 у порядку ст.232 КПК України; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 29.03.2022; протоколом впізнання особи за фотознімками від 29.03.2022.

Слідчий стверджує, що, підозрюваний ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, не має постійного місця роботи та джерела доходу, веде асоціальний образ життя, місцевими жителями та знайомими за місцем проживання характеризується негативно.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено наявність існування ризиків того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або вчинити інші кримінальні правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Таким чином, на думку слідчого, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, на наявність підстав для тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, вказують такі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення ним особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі; місце проживання підозрюваного ОСОБА_4 знаходиться на території України, на даний час тимчасово підконтрольній військам країни-окупанта, що унеможливлює контроль виконання ним іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та обов`язків, що покладаються на підозрюваного судом, згідно з ч.5 ст.194 КПК України; підозрюваний ОСОБА_4 співпрацював з громадянами іншої держави, а саме представниками військових підрозділів держави-агресора, та у разі перебування на волі матиме можливість продовжити вчинення злочину, або уникнути кримінальної відповідальності шляхом виїзду на територію країни-агресора.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, зазначених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, не погодився з обставинами, викладеними у клопотанні. Стверджував, що росіяни його допитували в м. Каховка. З 13.03.2022 по 21.03.2022 він там сидів у в`язниці, і лише 23.03.2022 року він добрався до м. Берислав. 13.03.2022 року росіяни його затримали у с. Руське Бериславського району. Він їм сказав номер телефону ОСОБА_14 , який заможній та має багато машин. Росіяни питали, хто, де живе, і він їм все казав. Також, він їм сказав, де живе староста с. Зарічне Бериславського району Тетеря Олександр. Росіяни йому погрожували, що, якщо він не скаже цю інформацію, то вони «пустять кров» його матері і будуть розстрілювати будинки в селі.
Захисник підозрюваного не заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, з огляду на підстави якими обґрунтовується доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному, вважаю за необхідне задовольнити клопотання і застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з такого.
Відповідно до витягу з кримінального провадження, внесеного 17.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000019, розпочато досудове розслідування щодо ОСОБА_4 , кваліфікація кримінального правопорушення - ч.2 ст.111 КК України (а.с.8-9).
30.03.2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України (а.с.10-15).
Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_4 є:
- повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 17.03.2022 року та рапортом від 17.03.2022, згідно з якими оперативним підрозділом Управління під час здійснення оперативно-розшукової діяльності встановлені обставини переходу ОСОБА_4 на бік збройних сил Російської Федерації та надання допомоги їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України (а.с.35-36, 37-38);
- доручення слідчого від 18.03.2022, яким підтверджується протиправна діяльність ОСОБА_4 щодо переходу на бік ворога в умовах воєнного стану та надання допомоги збройним силам Російської Федерації та їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України;
- рапорти про проведення допиту ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 24.03.2022 у порядку ст.232 КПК України, якими підтверджуються зазначені вище протиправні дії ОСОБА_4 , у тому числі вчинення останнім насильницьких дій, що призвели до загибелі людини;
- протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 29.03.2022, які підтверджують перехід ОСОБА_4 на бік ворога та надання ним допомоги збройним силам Російської Федерації та їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України, а також вчинення останнім насильницьких дій, що призвели до загибелі людини;
- протокол впізнання особи за фотознімками від 29.03.2022, під час чого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка перейшла на бік ворога в умовах воєнного стану та надання допомоги збройним силам Російської Федерації та їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України, та яка вчиняє насильницькі дії.
Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Так, слідчим суддею встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що обґрунтовують необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме спроби підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або вчинити інші кримінальні правопорушення.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, не має постійного місця роботи та джерела доходу, веде асоціальний образ життя, характеризується негативно з боку місцевих жителів та знайомих. До того ж, слідчий суддя приймає до уваги, міру покарання, у виді довічного позбавлення волі, яке загрожує ОСОБА_4 у разі доведення його вини у вчинення кримінального правопорушення, що йому інкримінується. Окрім того, слідчий суддя вважає, що підозрюваний може покинути територію України шляхом перетину державного кордону через неконтрольовані його ділянки, що межують з РФ та Республікою Білорусь.

Також, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, адже допитані особи на цей час надали показання, які підтверджують причетність останнього до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому, підозрюваний знає всі їх анкетні дані та адреси проживання.

Окрім того, та думку слідчого судді, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії РФ проти України та ведення бойових дій, підозрюваний може повернутися до підрозділів збройних сил країни-агресора та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

До того ж, слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 співпрацював з представниками військових підрозділів держави-агресора, тому, у разі перебування на волі, матиме можливість продовжити вчинення злочину або уникнути кримінальної відповідальності шляхом виїзду на територію РФ.

Вважаю, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або вчинити інші кримінальні правопорушення.
При цьому, слідчий суддя зауважує, що місце проживання підозрюваного ОСОБА_4 знаходиться на території України, яка на теперішній час тимчасово підконтрольна військам країни-окупанта, що може унеможливити контроль виконання ним іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та обов`язків, що покладаються на підозрюваного судом, згідно з ч.5 ст.194 КПК України.
За таких обставин, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, приходжу до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 181, 183, 184, 186, 192 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання т.в.о. слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29.05.2022 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 01.04.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1