Номер провадження: 11-кп/813/889/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2021 року у кримінальному провадженні №0001919, внесеному до ЄРДР 02.11.21 відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001919, внесеному до ЄРДР 02.11.21 та застосовано до ОСОБА_9 , за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом Дніпровська Філія «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України».

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на висновок судово-психіатричної експертизи №609, відповідно до якого ОСОБА_9 на період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ознак недоумства, іншого хворобливого стану психіки, будь-якого тимчасового розгляду психічної діяльності не виявляв, страждав на хронічне психічне захворювання, у вигляді «Шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу, змішаний тип дефекту. Декомпенсація» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «Р20.20» за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), в зв`язку з чим він був не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Зазначено, що на теперішній час ОСОБА_9 ознак недоумства, іншого хворобливого стану психіки не виявляє, страждає на хронічне психічне захворювання, у вигляді «Шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу, змішаний тип дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «Р20.20» за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), внаслідок свого психічного стану він не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді: «Шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу, змішаний тип дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «Е20.20» за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, за його психічним станом та рівнем суспільної небезпечності, експертна комісія рекомендує застосування відносно нього, примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що суд першої інстанції вийшовши за свої повноваження, у порушення вимог ст. 513 КПК України зазначив конкретний лікувальний заклад куди необхідно помістити ОСОБА_9 на примусове лікування.
Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою виключити із резолютивної частини посилання на поміщення ОСОБА_9 до Дніпровської Філії «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України».

У судовому засідання прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 частково підтримав доводи апеляційної скарги та вказав, що судом порушено вимоги ст. 512 КПК України, оскільки судовий розгляд проведено без участі особи стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та його законного представника. Просив призначити новий судовий розгляд клопотання у суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який частково підтримав подану апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_7 ,який не заперечував проти часткового задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виконання завдань кримінального провадження може здійснюватися лише із застосуванням та дотриманням належної правової процедури, тобто встановленого кримінальним процесуальним законом порядку дій органів, що ведуть провадження, та його учасників, реалізація ними своїх прав і обов`язків у визначених законом межах.

Правова процедура є належною, коли вона ґрунтується на законі й є доступною як в інформаційному плані (ознайомлення учасників провадження з суттю відповідної процедури, їх правами і обов`язками під час її здійснення, результатами тощо), так і фактичному (можливість брати участь, звернутись за правовою допомогою до адвоката-захисника, спеціаліста тощо).

Належна правова процедура включає в себе дотримання загальних засад кримінального провадження, процесуальних засобів і способів їх реалізації, процесуальних гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження та прийняття законних, обґрунтованих і справедливих рішень.

Належна правова процедура є базовою основою права на справедливий судовий розгляд, закріпленого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру регламентоване главою 39, в тому числі ч. 1 ст. 512 КПК України яка визначає, що судовий розгляд цієї категорії справ здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Отже КПК містить імперативну вимогу щодо обов`язкової участі особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника.

Натомість відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, що судовий розгляд 22.12.2021 проведено без участі особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та її законного представника.

Одночасно колегія суддів зазначає, що в матеріалах кримінального провадження взагалі відсутні відомості, щодо законного представника особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, на що суд першої інстанції при розгляді клопотання не звернув уваги.

Таким чином колегія суддів погоджується з доводом прокурора про те, що здійснення судового провадження без участі особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та її законного представника, є істотним порушенням кримінального процесуального закону, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Стаття 412 КПК України містить перелік істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в разі допущення яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.

Стаття 415 КПК України передбачає підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції і суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали допустився порушень вимог ст. 412 КПК України, а тому на підставі положень статей 409, 415 КПК України, ухвала районного суду підлягає скасуванню та призначенню нового розгляду клопотання в тому ж суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що під час нового розгляду необхідно ретельно перевірити доводи сторони обвинувачення щодо зазначення конкретного лікувального закладу куди необхідно помістити ОСОБА_9 з урахуванням роз`яснень викладених у п. 15 постанови №7 від 03.06.2005 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», після чого ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2021, якою задоволено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001919, внесеному до ЄРДР 02.11.21 відносно ОСОБА_9 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001919, внесеному до ЄРДР 02.11.21відносно ОСОБА_9 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України в тому ж суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4