Справа № 545/1339/22
Провадження № 1-в/545/355/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , до засудження фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , розлученого, із середньою спеціальною освітою,раніше судимого :

-17.09.2008 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309,70,75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

-10.02.2011 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі у 2013 році умовно-достроково,

-14.12.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,

-06.06.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185,71,72 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі,

-21.06.2017 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185,70,72 КК України до 1 року 11 місяців позбавлення волі,

-24.09.2019 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі,

Засудженого : 29.01.2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова, скасованим в частині призначеного покарання ухвалою Харківського апеляційного суду за ч. 2 ст. 185,71 КК України до 3 років обмеження волі,

Початок строку 31.10.2019 року, кінець строку 31.10.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув Ѕ частину строку покарання і довів своє виправлення.

Від засудженого та представника колонії на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення, не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 ч.2 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так , ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів у сфері проти власності, раніше звільнявся умовно-достроково, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний умисний злочин, за який засуджений 29.01.2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова, скасованим в частині призначеного покарання ухвалою Харківського апеляційного суду за ч. 2 ст. 185,71 КК України до 3 років обмеження волі.

Встановлено, що засудженим відбута 1/2 частина строку покарання .

За весь час відбування покарання засуджений мав 2 стягнення, має 3 заохочення.

Як вбачається із характеристик на засудженого ОСОБА_4 від 06.05.2020 року, від 26.08.2020 року, від 17.03.2021 року, затверджених начальником ДУ « Хролівський виправний центр № 140 », він характеризувався спочатку негативно, не був працевлаштований, в подальшому - посередньо ( а.о.с. 50-51,65-66,9394 ).

Даний факт також підтверджується витягами із протоколів засідань комісії ДУ « Хролівський виправний цент № 140 » від 06.05.2020 р. №11, від 26.08.2020 року, від 17.03.2021 року № 6,згідно яких вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення в зв`язку із чим йому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, застосуванні умовно-дострокового звільнення. (а.о/с 49,64,92).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.06.2021 року ОСОБА_4 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як такому, що не став на шлях виправлення ( а.о.с. 26-28 ).

Згідно останньої характеристики на засудженого ОСОБА_4 , направленої до суду після подачі засудженим заяви про умовно-дострокове звільнення, а саме 31.05.2022 року, останній характеризується позитивно ( а.с. 10-11 ).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно - дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Досліджені судом матеріали справи засудженого свідчать про те, що в його поведінці сталися позитивні зміни, які вказують, що він почав ставати на шлях виправлення, проте остання за часом характеристика не є беззаперечним доказом того, що ОСОБА_4 твердо став на шлях виправлення та заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Викладене вказує на те, що ОСОБА_4 в повній мірі не довів свого виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Таким чином, суд враховуючи дані про особу засудженого , його поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання, в томі числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду заяви, вважає, що встановлені обставини не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1