Справа № 944/1730/22
Провадження №1-кп/944/783/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.05.2022м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 за №0000317, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27-ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч.1 ст.369 КК України,
в с т а н о в и в:
10 квітня 2022 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України згідно Указу Президента України воєнного стану, проведення на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 на території України загальної мобілізації до Збройних Сил України та обмеження щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з метою отримання права на виїзд за межі України та звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України, керуючись прямим умислом на пособництво у підробленні офіційних документів, через клауд-месенджер «Telegram» встановив зв`язок з невстановленою органом досудового розслідування особою, якій надав свої анкетні дані з метою виготовлення документів із внесенням відомостей про його непридатність до військової служби зі знаттям з військового обліку, що в свою чергу надасть йому право у період дії воєнного стану на виїзд за межі України та звільнення від обов`язку мобілізації на військову службу до Збройних Сил України.
Отримавши від ОСОБА_4 , необхідні анкетні дані, використовуючи реквізити « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Міністерства оборони України (код НОМЕР_1 ) за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, невстановлена досудовим розслідуванням особа, умисно виготовила підроблені офіційні документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 27.05.2021 про його непридатність до військової служби зі знаттям з військового обліку, довідки військово-лікарської комісії №4317 від 16.09.2021 та №3742 від 14.04.2022 про визнання непридатним до проходження військової служби з виключення з військового обліку на ім`я ОСОБА_4 , внісши до них завідомо недостовірні відомості щодо непридатності до військової служби зі зняттям з військового обліку ОСОБА_4 , а також нанесла відтиск печатки із написом Міністерство оборони України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та дані із підписом посадової особи, яка його видала. Після чого, невстановлена слідством особа, зазначені документи за допомогою поштових засобів зв`язку «Нова пошта» скерувала ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в пособництві у підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його особистого використання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27-ч. 1 ст. 358 КК України.
В подальшому, 20 травня 2022 року, о 11 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного та пішого сполучення «Грушів-Будомєж», що розташований за адресою: Львівська область Яворівський район с. Грушів по вул. Прикордонна, 139, рухаючись на виїзд з України у Республіку Польща, під час перевірки документів, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 27.05.2021, довідка військово-лікарської комісії №4317 від 16.09.2021 та довідка №3742 від 14.04.2022 на ім`я ОСОБА_4 , що звільняють його від проходження військової служби в період дії воєнного часу на території України, є підробленими, використав зазначені підроблені офіційні документи, шляхом пред`явлення їх на законну вимогу начальнику 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 старшому лейтенанту ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 20 травня 2022 року, близько 11 год. 40 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у службовому приміщенні старшого зміни прикордонних нарядів пункту пропуску через державний кордон України для автомобільного та пішого сполучення «Грушів-Будомєж», що розташований за адресою: Львівська область Яворівський район с. Грушів по вул. Прикордонна, 139, знаючи про те, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії, про проходження військової служби в період дії воєнного часу на території України, є підробленими, діючи умисно, протиправно в своїх інтересах, розуміючи та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є незаконним, надав службовій особі начальнику 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 старшому лейтенанту ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 20 травня 2022 року становить 58510 гривень, за не вчинення щодо себе дій, з метою уникнення кримінальної відповідальності за використання завідомо підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 27.05.2021 та довідок військово-лікарської комісії №4317 від 16.09.2021 та №3742 від 14.04.2022 на ім`я ОСОБА_4 , шляхом не повідомлення працівниками прикордонної служби виявленого факту надання ОСОБА_4 підроблених документів правоохоронні органи.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
23.05.2022 між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 з участю його захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. ст. 468, 472 КПК України.
В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за передбачених частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, ч. 1 ст. 369 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.5 ст. 27-ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 900 (дев`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15300 грн; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України узгодили остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги КПК України та КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч. 5 ст. 474 КПК України, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27-ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч.1 ст.369 КК України. Також зазначив, що шкода кримінальним правопорушенням не завдана.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена обвинуваченим добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами КПК України.
Враховуючи наведене вище, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити з таких підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема, її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Суд з`ясував, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також суд встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27-ч. 1 ст. 358 КК України, а саме в пособництві у підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його особистого використання; за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа; за ч. 1 ст. 369 КК України у наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкціям ч.5 ст. 27-ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч.1 ст.369 КК України.
Також зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена між прокурором та підозрюваним угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставини, які пом`якшують покарання, передбачені до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є призначення йому угодженого між сторонами покарання в межах санкцій ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 900 (дев`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15300 грн; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, якою передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Заходи забезпечення у виді арешту, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 23.05.2022 слід скасувати.

Згідно з п.1 ч.2 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначались (використовувались) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів у вигляді грошових коштів, а саме: грошових коштів в сумі 2000 доларів США, на підставі ст.96-1, 96-2 КК України - застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

Питання решти речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 27.05.2021 та довідки військово-лікарської комісії №4317 від 16.09.2021 та №3742 від 14.04.2022 на ім`я ОСОБА_4 та оптичний носій інформації типу CD-R, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Кримінальними правопорушеннями матеріальної шкоди завдано не було.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Цивільний позов під час досудового розслідування не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. ст. 394, 424, 468, 469, 471, 474, 475, 381, 382 КПК України, суд,
у х в а л и в:
затвердити угоду про визнання винуватості від 23.05.2022, укладену в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 за №0000317, між підозрюваним ОСОБА_4 , з участю його захисника ОСОБА_5 , і прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27-ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч.1 ст.369 КК України, та призначити покарання:
за ч.5 ст. 27-ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 900 (дев`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15300 грн.
- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
- за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Арешт накладенийна підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 23.05.2022 на двадцять банкнот номіналом по 100 (сто) доларів США - скасувати.
На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США- двадцять банкнот номіналом по 100 (сто) доларів США із серіями та номерами: HG 30539673 B, KB 21541483 I, FK 91815083 A, KF 62013100 A, FL 42858246 C, KB 31789604 G, HK 65549857 C, HB 50320533I, HF 98152661 D, HB 08257722 J, HK 07945511 C, DB 84891137 A, KL 58028095 B, HH 24910399 А, HK 05384567 C, KG 93317772 A, HB 54978827 P, AB 65959507 G, KB 96676006 I, KB 92651868 Q, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУНП у Львівській області - конфіскувати у власність держави.

Речові докази: підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 27.05.2021, довідки військово-лікарської комісії №4317 від 16.09.2021 та №3742 від 14.04.2022 на ім`я ОСОБА_4 та оптичний носій інформації типу CD-R - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000317.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим і його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1