Дата документу 08.06.2022
Справа № 334/1896/22
Провадження № 1-кс/334/574/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000931, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна -
установив:
До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , узгоджене із процесуальним прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000931 від 08.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 червня 2022 року до Запорізького РУП надійшло повідомлення про те, що о 15 год. 43 хв. поблизу кільця по вул. Верхній в м. Запоріжжя зупинений автомобіль марки «Toyota Саmrу» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_2 в салоні яких, зі слів очевидців, знаходилися пластикові пляшки з рідиною з характерним запахом алкоголю.
Відповідно до рапорту старшого інспектора ВП ЗРУП ГУНГІ в Запорізькій області ОСОБА_5 встановлено, що 07.06.2022 він разом зі слідчим СВ 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 здійснювали патрулювання. В районі вул. Верхня ними було помічено два автомобілі, а саме автомобіль марки «Toyota Сатгу» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_2 біля яких стояло два чоловіки та щось перевантажували з одного автомобілю в інший. Під час перевірки вказаних осіб було встановлено, що вказані чоловіки в мобільних телефонах мали переписку про купівлю-продаж спирту, а в салоні автомобілю Тойота знаходилися пластикові пляшки з рідиною з характерним запахом спирту.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 доповнив вказаний рапорт додатковою інформацією та пояснив, що 07 червня 2022 року він заступив в патруль разом зі своїм напарником слідчим СВ ЗРУП ОСОБА_6 . їх маршрут патрулювання був наступним: пр. Соборний - вул. Верхня - вул. Південне шосе - пр. Металургів - вул. Верхня. Так, виконуючи свої обов`язки та пересуваючись на маршруті патрулювання на службовому автомобілі марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 на перехресті вулиць Верхня та Південне шосе на повороті в сторону ЗАЛК ним було помічено 2 автомобілі: Тайота Камрі д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору та Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_2 білого кольору, біля яких два невідомих чоловіків здійснювали перевантаження якихсь речей з одного автомобілю в інший. Ними було прийнято рішення перевірити відповідних людей.
Під час перевірки поліцейськими було надано для ознайомлення відповідні службові посвідчення працівників поліції та було здійснено перевірку зазначених осіб та транспортних засобів по обліковим базам.
В ході перевірки встановлено, що водієм та власником автомобілю Тойота Камрі є громадянин Власником автомобілю Форд Транзіт є ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , водієм - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований у АДРЕСА_2 . Під час подальшої перевірки, а саме перевірки мобільних телефонів було виявлено особисту переписку між останніми, де містилися дані щодо купівлі- продажу спирту, після чого ОСОБА_5 було запропоновано водію ОСОБА_9 надати можливість оглянути багажник автомобілю, на що останній погодився. В ході огляду в багажному відділені вищезазначеної автівки було виявлено 8 пляшок ємкістю по 5 літрів кожна з прозорою речовиною з вираженим запахом спирту. ОСОБА_10 пояснив, що зазначений спирт придбав для виробки у подальшому автоомивача.
Далі також запропоновано водію Форд Транзит ОСОБА_8 надати можливість оглянути свій автомобіль, на що останній відмовив та повідомив про те, що без адвокату відкривати вантажне відділення не буде. Після чого ними було здійснено дзвінок на гарячу лінію «102» та викликано на місце СОГ. Після прибуття СОГ та адвоката водій Форд Транзіт ОСОБА_8 все одно відмовився надавати доступ для проведення огляду вантажного відділення автомобілю. В зв`язку з чим було прийняте рішення про їх вилучення в ході огляду місця події в присутності понятих.
07 червня 2022 року в період часу з 12 год. 50 хв. до 13 год. 52 хв. слідчим СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 було проведено огляд відкритої ділянки місцевості, яка знаходиться поблизу кільця по вул. Верхній в м. Запоріжжі в ході якого було виявлено та вилучено:

-транспортний засіб «Ford Transit» в кузові білого кольору д.н.з. НОМЕР_4 - транспортний засіб «Toyota Саmrу» в кузові чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 На теперішній час вказані автомобілі було визнано речовими доказами та тимчасово переміщено до майданчику зберігання ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, оскільки в їх салоні можуть знаходитися підакцизні товари, які є предметами злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Toyota Саmrу» д.н.з НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований у АДРЕСА_3 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 автомобіль марки «Ford Transit» д.н.з НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із викладеними вище обставинами слідчий просить накласти арешти на зазначені транспортні засоби, як на речові докази у кримінальному провадженні.

Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог КПК України та погоджене процесуальним прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій підтримав доводи свого клопотання та просив його задовольнити з підстав вказаних у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що будь-яких вимог стосовно відшкодування шкоди (цивільного позову або ж навіть заяви про намір подати такий позов) на даний час не заявлено. Жодних експертиз із залученням вилучених автомобілей органи досудового слідства так само не мають наміру проводити. Якихось логічних тверджень, які саме сліди ймовірного злочину можуть на собі містити автомобілі у клопотанні не вказано.

Положеннями ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом положень статей 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що обмеження володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідність балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50).

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність визначених статтею 170 КПК України правових підстав для арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000931, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1