Справа № 362/2281/22
Провадження № 1-кп/362/469/22
ВИРОК
Іменем України
11.07.2022

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Василькові підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 14 квітня 2022 року за № 0000502 щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українець, громадянин України, з вищою освітою, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно зі статтею 89 КК України раніше не судимий

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

У судове засідання прибули:
прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції).

Суд установив:
ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Відповідно до пункту 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 № 576 (надалі - Положення), дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно з пунктом 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами).

Відповідно до пункту 3 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система.

Згідно з пунктом 6 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни, яким у встановленому порядку надано право виготовляти, придбавати, зберігати, перевозити і використовувати предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система, повинні забезпечити їх належну охорону і правильне використання у господарській діяльності.

У відповідності до вимог пунктів 2, 3 пункту 9 Положення видача дозволів на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, здійснюється у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС.

Згідно з пунктом 15 Положення посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Крім цього, у відповідності до пункту 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 № 622 (далі Інструкція), уповноважений підрозділ із контролю за обігом зброї центрального органу управління поліцією за: забезпечення контролю за дотриманням порядку на об`єктах дозвільної системи із вогнепальною, пневматичною і холодною зброєю, а також боєприпасами до зброї та вибуховими матеріалами; здійснення заходів щодо їх забезпечення надійними засобами охоронно-пожежної сигналізації; посилення контролю за додержанням порядку виготовлення, придбання, обліку, зберігання, охорони та використання предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система; дотримання правил вилучення, приймання, обліку і зберігання вилученої, добровільно зданої та знайденої зброї, а також її передачу до чергових частин органів поліції; створення та регулярне поповнення в кожній черговій частині картотек власників вогнепальної, пневматичної і холодної зброї; забезпечення систематичного професійного навчання працівників дозвільної системи; координацію діяльності структурних підрозділів міністерства на цій ділянці роботи.

Відповідно до пункту 8.1 Інструкції дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.

У відповідності до пункту 9.1 Інструкції вогнепальна, пневматична та холодна зброя і бойові припаси до неї, пристрої та патрони до них міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Національним банком України, підприємствами, установами, організаціями можуть придбаватися для: озброєння особового складу охорони, а також окремих осіб, яким за родом служби законом дозволено носіння вогнепальної зброї, пневматичної та холодної зброї, пристроїв; науково-дослідних потреб; навчальних потреб (забезпечення допризовної військової і спеціальної підготовки); спортивних потреб; промислового та любительського полювання; захисту життя, здоров`я та майна громадян; використання на зйомках кінофільмів, у сценічних постановках, циркових виставах; експонування в музеях та виставках; колекціонування.

Згідно з пунктом 9.2 Інструкції дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, пристроїв та патронів до них для вказаних потреб видаються тільки за наявності законодавчого або іншого нормативно-правового акта про надання права працівникам міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Національного банку України, підприємств, установ і організацій користуватися нею при виконанні службових обов`язків лише після вивчення ними матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування.

Вибухові пристрої згідно з пунктами 1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затверджених Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII, не можуть перебувати у власності громадян.

Реалізовуючи свій злочинний задум, діючи умисно, з порушенням пунктів 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення та пунктів 2.1, 25.5, 8.1, 9.1, 9.2 Інструкції, тобто без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, придбав револьвер калібру 5,6 мм без маркування та полум`я-гасник з різьбою до нього, а також 7 патронів калібру 5,6*15 мм з маркуванням «22», 3 патрони калібру 9*19 мм з маркуванням «LUGER 9mm CBC», 26 патронів калібру 5,6*15 мм з маркуванням «F» та 54 патронів калібру 5,6*15 мм з маркуванням «V», які в подальшому зберігав (без передбаченого законом дозволу) при собі в особистих речах.

13 квітня 2022 року за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Плесецьке, вул. Васильківська під час проведення особистого обшуку ОСОБА_3 в останнього в кишенях курточки, в яку він був одягнений, було виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на револьвер калібру 5,6 мм без маркування, та полум`я-гасник з різьбою до нього, який відповідно до висновку експерта являється револьвером, що належить до короткоствольної, гладкоствольної вогнепальної зброї, калібру .22 LR, а також 87 патронів калібру .22 LR (5,6 мм), які є штатними боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, та 3 патрони калібру 9*19 мм, які є штатними боєприпасами до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї калібру 9*19 мм LUGER.

19 травня 2022 року прокурор ОСОБА_4 з обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за частиною 1 статті 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Суд установив, що зазначена угода за змістом відповідає вимогам статті 472 КПК України, укладена ОСОБА_3 добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє зміст положень частини 4 статті 474 КПК України та усвідомлює наслідки укладення угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд установив, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

ОСОБА_3 раніше не судимий у силу статті 89 КК України, за місцем проживання характеризується поcередньо, розлучений, має на утриманні двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку і лікарів психіатра та нарколога не перебуває, повністю визнав свою винуватість у інкримінованому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся.

Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за частиною 1 статті 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки зі звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього передбачених статтею 76 цього ж Кодексу обов`язків відповідно до умов угоди.

Отже, оскільки зазначена угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим законом про кримінальну відповідальність, враховуючи ступінь тяжкості й обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд дійшов висновку про можливість її затвердження.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі частини 2 статті 124 КПК України із засудженого на користь держави належить стягнути документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експерта.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 травня 2022 року прокурором Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_4 з обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 14 квітня 2022 року за № 0000502.

2. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

3. Призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

4. Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

5. Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

5.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

5.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

6. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійки.

7. Речові докази, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області, а саме: револьвер, що належить до коротко-ствольної, гладкоствольної нарізної вогнепальної зброї, калібру .22 LR, а також 87 патронів калібру .22 LR (5,6 мм), які є штатними боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, 3(три) патрони калібру 9*19 мм, які є штатними боєприпасами до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї калібру 9*19 мм LUGER знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1