Справа № 591/7884/19
Провадження № 1-кп/591/120/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження № 0000136 від 19.11.2018 року відносно ОСОБА_7 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, та ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.3 ст.369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Зарічного районного суду м.Суми перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Під час судового розгляду стороною захисту подані та підтримані клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України. Вказані клопотання обвинувачені та їх захисники мотивували тим, що строки досудового розслідування, визначені ст.219 КПК України, у вказаному кримінальному провадженні закінчились 01.12.2019 року, але прокурор затвердив обвинувальні акти тільки 05.12.2019 року, направив їх до суду - 09.12.2019 року, а суд їх отримав 11.12.2019, тобто вже після закінчення строків досудового розслідування, що має наслідком закриття провадження.

Прокурор в письмових та усних запереченнях наполягав на тому, що в даному випадку у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк досудового розслідування завершився 09.12.2019 року, і саме в цей день обвинувальні акти були направлені до суду, а строк досудового розслідування закінчився 10.12.2019 року. За таких обставин, на його переконання, строки визначені ст.219 КПК України не були порушені, а, відповідно, відсутні і підстави для закриття провадження згідно п.10 ч.1 ст.284 КПК України. Тому просив у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити. Крім того, звертав увагу на те, що суд уповноважений на закриття кримінального провадження за п.10 ч.1 ст.284 КПК України лише на стадії підготовчого судового засідання. Враховуючи такі обставини, просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту ще й з підстави, що суд не наділений повноваженням на прийняття зазначеного рішення про закриття провадження на стадії судового розгляду.

Представник потерпілого заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту, повністю підтримуючи позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників, вивчивши матеріали, проаналізувавши доводи заявлених стороною захисту клопотань та письмового заперечення прокурора, суд вважає, що клопотання захисту підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбачених КПК України. Водночас, ч.5 ст.294 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Саме звернення до суду з обвинувальним актом, а не лише його складання, затвердження чи вручення стороні захисту, повинно бути вчинено в рамках строку досудового розслідування. Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 1 липня 2021 року у справі № 752/3218/20 (провадження № 51-2066 км 21).

Як вбачається з матеріалів провадження, 12.01.2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні №0000136 від 19.11.2018 року.

Постановою керівника Сумської місцевої прокуратури від 11.03.2019 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до 3-х місяців, а ухвалою слідчого судді від 10.04.2019 року до 6 місяців, а саме до 10.07.2019 року включно.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження прокурора, які зазначались ним у письмових та усних запереченнях, про те, що рішення слідчого судді про продовження строку досудового розслідування до 10.07.2019 року необхідно не приймати до уваги, оскільки останнє є помилковим та суперечить положенням ст.ст.115,219 КПК України.

Так, як з`ясовано в судовому засіданні, сторона обвинувачення, отримавши ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 10.04.2019 року про продовження строку досудового розслідування до 10.07.2019 року включно, з клопотаннями про роз`яснення рішення чи виправлення описки не зверталась, заперечень на вказану ухвалу слідчого судді в підготовчому судовому засіданні не подавала.

Враховуючи такі обставини, та беручи до уваги положення ст.533 КПК України суд сприймає вказану ухвалу слідчого судді від 10.04.2019 року як таку, що набрала законної сили та є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, і підлягала виконанню. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та є практикою, несумісною з положеннями Конвенції.
Тому, з урахуванням зазначеного, а також - положень ст.113 КПК України встановлений слідчим суддею у вказаній ухвалі строк досудового розслідування це саме той строк, в межах якого сторона обвинувачення зобов`язана була приймати процесуальні рішення та вчиняти процесуальні дії.

Також, з наданих суду матеріалів вбачається, що 13.05.2019 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України ОСОБА_8 , але оскільки кримінальне провадження відносно останнього було об`єднано з кримінальним провадженням щодо ОСОБА_7 , то день повідомлення ОСОБА_9 про підозру не вплинув на обрахування строків досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Тобто, досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сторона обвинувачення повинна була закінчити 10.07.2019 року.

08.07.2019 року (тобто за 2 дні до закінчення строку) слідчим було складено повідомлення про завершення досудового розслідування кримінального провадження №0000136, а стороною захисту цього ж дня отримано таке повідомлення і, відповідно, отримано доступ до матеріалів кримінального провадження згідно ст.290 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 219 КПК строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_5 ознайомились з матеріалами досудового розслідування та підтвердили, що завершили цей процес, 02.09.2019 року, а захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 25.07.2019 року.

Водночас, підозрюваній ОСОБА_7 та її захиснику ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді від 17.09.2019 року було встановлено строк до 29.11.2019 року включно для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, після спливу якого, як визначено слідчим суддею в ухвалі та передбачено ч.10 ст.290 КПК України, вони вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів досудового розслідування.

За таких обставин, саме 29.11.2019 року потрібно вважати датою завершення ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування та кінцевою датою строку ознайомлення, який не включається у строки досудового розслідування, а не іншу дату, про яку говорив прокурор, а саме 05.12.2019, коли захисник ОСОБА_6 за взаємної згоди з слідчим здійснював ознайомлення з матеріалами, коли писав зауваження чи коли слідча завершувала складання протоколу про ознайомлення.

Бо саме 29.11.2019 року є, з огляду на положення ст.113 та ч.10 ст.290 КПК України, тією кінцевою датою правообмежувального строку, коли сторона захисту повинна закінчити виконання відповідних процесуальних дій.

Враховуючи викладене, перебіг строку досудового розслідування, який не був закінчений і станом на 08.07.2019 року складав 2 дні, продовжився з 30.11.2019 року й останнім його днем було 01.12.2019 року.

А оскільки 01.12.2019 був вихідним днем, то відповідно до правил ч.7 ст.115 КПК України в даному випадку останнім днем, коли прокурор повинен був звернутися до суду з обвинувальним актом, було 02.12.2019 року.

Водночас, згідно наданих суду матеріалів, 05.12.2019 року слідчим СВ УСБУ в Сумській області ОСОБА_11 було складено і підписано, а прокурором ОСОБА_12 в цей же день затверджено обвинувальний акт, копію якого отримала сторона захисту.

06.12.2019 року прокурор ОСОБА_12 склав супровідний лист щодо направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до Зарічного районного суду м.Суми, та передав цей супровідний з обвинувальним актом та доданими до нього документами до канцелярії прокуратури, де їх було зареєстровано в Інформаційній системі «Система електронного документообігу органів прокуратури» 09.12.2019 року за вихідним номером №04/2/4/3-2497-19.

Згідно штампу на конверті 09.12.2019 документи були передані прокуратурою на поштове відділення для відправки.

До Зарічного районного суду м.Суми обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надійшов 11.12.2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

Верховний суд у своїх правових позиціях зазначав, що моментом звернення до суду з обвинувальним актом є саме дата його надходження безпосередньо до суду, а не дата вказана у супровідному листі прокурора (зокрема, в ухвалі від 15.03.2021 у справі №676/6116/18) і що саме звернення до суду з обвинувальним актом, а не лише його складання, затвердження, вручення стороні захисту повинно бути вчинено в рамках строку досудового розслідування (постанова ВС від 1 липня 2021 року у справі № 752/3218/20 (провадження № 51-2066 км 21).

В даному випадку наданими суду документами підтверджено те, що прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поза межами строку, визначеного ст. 219 КПК України.

Відповідно до вимог процесуального законодавства, суд має право прийняти рішення про закриття провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно документів обвинувачення ОСОБА_7 пред`явлено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а ОСОБА_8 за ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України, які віднесені до категорії тяжких кримінальних правопорушень. При цьому вказані злочини, згідно чинного КК України, є кримінальними правопорушеннями у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг (Розділ ХVІІ Кримінального Кодексу України). П.10 ч.1 ст.284 КПК України містить заборону закривати тільки кримінальні провадження щодо тяжких або особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, тобто, визначені у Розділі ІІ Кримінального Кодексу України.

Як зазначено у правовому висновку Верховного суду постанова від 15.09.2021 у справі №711/3111/19 - направлення прокурором обвинувального акту після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Таким чином, в даному випадку є підстави, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження №0000136 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що після повідомлення особам про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК.

Стосовно позиції прокурора про те, що закриття кримінального провадження судом з підстави, передбаченої пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК, можливе лише у підготовчому провадженні, суд вважає за необхідне зазначити те, що чинний КПК України не містить обмежень чи заборон щодо закриття кримінального провадження на будь-якій стадії процесу ( до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті). В той же час, здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 412 КПК становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду.

Таким чином, в даному випадку у суду є визначені законом підстави та повноваження для закриття провадження згідно п.10 ч.1 ст.284 КПК України, тому клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Закриваючи провадження, суд розподіл судових витрат не проводить, оскільки такі питання з огляду на положення ст.124,372 КПК України, вирішуються тільки під час ухвалення обвинувального вироку, і відповідно до ч.2 ст.122 КПК України такі витрати за проведення експертиз в межах даного провадження на суму 52300,80 грн. були здійснені за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються експертним установам із Державного бюджету України.

Відповідно до ст.ст.100,174 КПК України потрібно скасувати арешт накладений на речові докази та вирішити їх долю.

Керуючись ст. ст. 284, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000136 від 19.11.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.3 ст.369 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України,- закрити.

Скасувати арешт накладений на речові докази та їх долю вирішити таким чином:

-аркуш паперу з рукописним текстом, що зберігається в матеріалах судової справи на а.с. 239 т.1 після набрання ухвалою законної сили залишити зберігатись в матеріалах справи №591/7884/19;

-грошові кошти у сумі 90 000 грн. (всього 180 купюр номіналом по 500 грн. кожна), які згідно акту приймання-передачі грошових коштів від 27.03.2019 року та карточки квитанції №013781 від 27.03.2019 року передано на відповідальне зберігання до фінансового відділу УСБУ в Сумській області після набрання ухвалою законної сили: 10 купюр по 500 грн., тобто 5000,00 грн. повернути власнику ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а решту - 170 купюр номіналом по 500 грн. кожна, тобто 85 000 грн. вважати повернутими законному володільцю УСБУ в Сумській області;

-документи Реєстр суб`єктів господарювання (Додаток №6 до зразка Довідки) та податкові повідомлення-рішення, всього на 12 арк., які вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_7 ; документи, які добровільно видав органам досудового розслідування ОСОБА_14 , документи, що були вилучені в ході проведення обшуку в кабінеті ОСОБА_7 , документація щодо фінансово-господарської діяльності ПП «Прайд» - після набрання ухвалою законної сили залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження №0000136;

-зошит в клітинку в рожевій обкладинці, мобільний телефон Самсунг та жіночу сумочку, які були вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_7 , запаковані у спецпакет №0160382 та зберігаються в камері схову речових доказів після набрання ухвалою законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон, що видав органам досудового розслідування добровільно ОСОБА_8 , запакований до спецпакету №1501154 та зберігається в камері схову речових доказів після набрання ухвалою законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_8 ;

-записник зеленого кольору, службовий системний блок «Гейммакс» інвентарний номер 104800805, а також два флеш-накопичувачі з серійними номерами « DT101G278Gb» та «D680D2C45D», які поміщені до спецпакету №1501153 та зберігаються в камері схову речових доказів після набрання ухвалою законної сили повернути законному володільцю ГУ ДПС в Сумській області;

-ноутбук Леново, модель 20351, серійний номер YB04169807, що зберігаються в камері схову речових доказів після набрання ухвалою законної сили повернути законному володільцю ПП «Прайд».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Зарічний районний суд м.Суми до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1