Справа № 496/4543/17
Провадження № 1-кп/496/148/22
У Х В А Л А
31 серпня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
Судді-доповідача ОСОБА_1 ,
Судді: ОСОБА_2 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням: ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 п. 9 ст. 115, ч. 1 ст. 152 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Біляївський районний суд Одеської області розглядає зазначене кримінальне провадження. 05.09.2022 року закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суддя, що входить до складу колегії суддів по справі ОСОБА_7 перебуває у щорічній відпустці, у зв`язку з чим необхідно розглянути питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у складу двох суддів.
Прокурором до суду було подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.
В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала, просила його задовольнити, так як ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України. Посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки раніше не виконував свої процесуальні обов`язки, тривалий час до суду не з`являвся, у зв`язку з чим 23.04.2021 року судом ОСОБА_5 оголошено у розшук, крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, за місцем реєстрації не мешкає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Потерпіла надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки з урахуванням стану здоров`я ОСОБА_5 , його перебування в ДУ ОСІ є неможливим, тому необхідно замінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника.
Пунктом 20-5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Зокрема, цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи те, що суддя ОСОБА_7 , яка входить до складу колегії суддів у даній справі, наразі перебуває у щорічній відпустці, а тому неможливо за вказаних обставин розглянути колегією суддів питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, суд, з урахуванням вищевказаних Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності - судді ОСОБА_7 , яка входить до колегії суддів.
Суд дослідивши матеріали справи, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечення захисника, обвинуваченого, заслухавши учасників кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Стаття 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. "Про взяття під варту до суду" зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Беручи до уваги позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за інкриміновані дії підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».
Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Доцільність продовження строку перебування під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, з огляду на особу обвинуваченого, визначає вірогідність переховування від суду.
Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, обвинувачений не має постійного джерела доходу, непрацевлаштований, враховуючи сукупність зазначених ризиків та аргументів, які на даний час не відпали, суд вважає клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою - обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Суд не вбачає підстав для визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_5 так як обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів.
Підставою для заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби, захисник обвинуваченого пов`язує з його станом здоров`я.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що інші характеризуючі данні ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, обвинуваченим не надані, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину та ризики, які на даний час не перестали існувати, суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, та вважає необхідним продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання даної особи під вартою.
Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 183, 184, 331, 376, 395, п.п. 20-5 Перехідних положень КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме з 31 серпня 2022 року по 29 жовтня 2022 року, включно.
Утримання обвинуваченого проводити в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 01.09.2022 року о 11:00 годині.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2