Справа № 199/5033/22
УХВАЛА

29.07.2022 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Щербини ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 000111 від 02.06.2022 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Всі учасники судового провадження вважали можливим призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , із визначенням розміру застави, оскільки перебіг строків закінчується, а ризики, які було встановлено при обранні даного запобіжного заходу з переліку передбаченого ст. 177 КПК України не зникли.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на його безпідставність та недоведеність ризиків визначених ст. 177 КПК України. Зокрема захисник, вважала доцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська ( із врахуванням розпорядження голови Верховного Суду від 06 квітня 2022 року № 16/0/9-22 територіальну підсудність Лозівського міськрайонного суду Харківської області передано Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська); підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4)-8) ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або його зупинення немає; підстав для повернення обвинувального акту відповідно до вимог п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України немає, тому дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Як убачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_3 відповідно до ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.06.2022 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначення застави, проте строк тримання під вартою наразі спливає.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень проти власності за ч.2 ст. 190 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочинів, за вчинення якого, у разі доведеності його вини, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Проте,інкриміновані йому кримінальні правопорушення він вчинив у період невідбутого покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.01.2022 за яким йому було призначено покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст. 71 КК України, строком на 3 роки 25 днів.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Згідно правової позиції, викладеної в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На переконання суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

У зв`язку із вищенаведеним, та з урахуванням того, що ризики встановлені під час обрання ОСОБА_3 , запобіжного заходу не змінилися, і з огляду на те, що до закінчення строку дії запобіжного заходу здійснити розгляд кримінального провадження неможливо, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 та ч.3 ст. 183 КПК України, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620.00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім цього, застосовуючи до ОСОБА_3 альтернативний запобіжних захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

При вирішенні клопотання захисника ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 на більш м`який, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання та враховує ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки він, володіючи відомостями щодо осіб свідків, потерпілих, які ще не допитані, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 3), 4) ч. 1 ст. 177 КПК України. Ці ж обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому.
Керуючись ст.ст. 110, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню № 0000111 від 02.06.2022 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 190 КК України, у відкритому судовому засіданні на 10.55 годину 29.07.2022 року в залі судового засідання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за адресою: вул. Новоселівська, 9, місто Дніпро.
Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 .

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 діб, тобто до 25 вересня 2022 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620.00 гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_3 будуть покладені обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає обвинувачений, без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи;
-прибувати до прокурора або до суду на кожний виклик;
-здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
У разі невиконання цих обов`язків до ОСОБА_3 , може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Ухвала набирає чинності негайно, підлягає обов`язковому виконанню та окремому оскарженню не підлягає.
Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6