Справа №755/2741/22 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2915/2022 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 176, 183 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» з обвинуваченою ОСОБА_7 та в режимі відеоконференції за межами приміщення суду за допомогою системи «EasyCon» її захисника ОСОБА_8 кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, до 09.09.2022 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_7 відмовлено.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років з конфіскацією майна або без такої; може переховуватися від суду усвідомлюючи вид покарання, має типові соціальні зв`язки для особи ї віку та статусу; може перешкодити іншим чином кримінальному провадженню. На даний час докази у кримінальному провадженні не досліджені, потерпілі та свідки ще не допитані в судовому засіданні. З огляду на вказане, суд прийшов до висновку, що є достатні підстави для продовження дії такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником обвинуваченої ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, у якій вона просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року, застосувати до ОСОБА_7 цілодобовий домашній арешт з покладенням на неї обов`язків.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що прокурор не вказав обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. На думку, обвинуваченої, її вина у скоєнні інкримінованого злочину не доведена жодними доказам

Захисник вказує, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Разом з тим, не визнання вини обвинуваченою не може бути підставою для обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав рішення суду першої інстанції правильним, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В свою чергу, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки воно знаходиться на розгляді по суті в суді першої інстанції.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Правовими приписами ст.331 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України. Санкція ч.1 ст.111 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Обвинувачена раніше не судима, однак обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, а саме вчиненні державної зради у вигляді надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Враховуючи військову агресію російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закон України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, тому враховуючи у обвинуваченої за її словами громадянства країни агресора та усвідомлюючи тяжкість покарання яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винною, може призвести до спроб переховування обвинуваченою від органів досудового розслідування та суду. В даному кримінальному провадженні ще не допитані свідки, тому залишаються ризики незаконного впливу на них.

Наведені в апеляційні скарзі дані про особу обвинуваченої, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута на даний час шляхом застосування до неї іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також твердження сторони захисту, що стороною обвинувачення не доведено, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові обставини, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального, які б давали підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року, якою продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, до 09.09.2022 року включно, без визначення розміру застави без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: