Справа № 754/8803/22
У Х В А Л А
Іменем України

01 жовтня 2022 року м.Київ

слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про обрання підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Іванівка Борзнянського району Чернігівської області, громадянину України, з середньою освітою, офіційно не працюючому, неодруженому, маючому на утримання неповнолітню дитину 2010 року народження , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 07.06.2022 вироком Соломянського районного суду м. Києва за ч.3 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002303 від 11.08.2022, за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 за погодження з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , , 01.10.2022 подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002303 від 11.08.2022, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.263 ч.1 КК України.

Відповідно до обставин правопорушення інкримінованого ОСОБА_4 , останній у лютому 2022 року знаходячись по вул.Богатирській у м. Києві, отримав від невстановленої досудовим слідством особи, тим самим незаконно придбав без передбаченого законом дозволу бойові припаси у кількості 175 одиниць. Зазначені бойові припаси ОСОБА_4 переніс до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де почав незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу. 29.09.2022 в період часу з 18:32 до 20:55 в ході обшуку проведеного на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 26.09.2022 за вказаною адресою було виявлено та вилучено 175 патронів , які належать до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї є бойовими проміжними патронами калібру 7, НОМЕР_1 , зразка 1943 року, що виготовленні промисловим способом та придатні до стрільби, які ОСОБА_4 незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

30.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю доводиться зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 29.09.2022 та висновком експерта №СЕ-19/111-22/41979-БЛ від 30.09.2022.

Враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_4 ; наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового слідства та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий клопоче про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 24 810 грн.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, наполягав на його задоволенні, оскільки тяжкість покарання яке загрожую ОСОБА_4 та наявність невідбутого покарання обумовлюють вірогідність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував обґрунтованість підозри, але звернув увагу, що зброю та набої до неї отримав, під час здійснення спротиву збройній агресії РФ. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Захисник в судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного. Зазначив, що у даному випадку немає підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу підозрюваного, який є учасником бойових дій приймав безпосередню участь в АТО. Під час озброєння населення м. Києва для спротиву наступу військ РФ отримав зброю, яку зберігав за місцем мешкання. Вказані дії не створювали суспільної небезпеки та з огляду на міцні соціальні зв`язки підозрюваного вважав доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

29.09.2022 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України,та 30.09.2022 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Обґрунтованість підозри доводиться:

- протоколом обшуку від 29.09.2022 проведеного за місцем мешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , де в шафі були виявленні на вилученні автомат НОМЕР_2 , 175 набоїв до нього та гранату Ф-1 з запалом;

- за висновком судового експерта ОСОБА_8 №СЕ-19/111-22/41979-БЛ від 30.09.2022 надані на дослідження 175 патронів, належать до боєприпасів бойової нарізної вогнепальної зброї є бойовими проміжними патронами калібру 7, НОМЕР_1 , зразка 1943 року, що виготовленні промисловим способом та придатні до стрільби.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільно-небезпечний характер кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній, має невідбуте покарання у вигляді позбавлення волі, не працевлаштований, офіційних джерел доходу не має. За твердженнями останнього до лютого 2022 року працював на будівництві екскаваторником, однак з часу нападу РФ, роботу фактично втратив. Має міцні соціальні зв`язки у вигляді неповнолітньої дитини доньки 12 років, з матерію дитини на теперішній час проживає разом, однак доказів утримання родини слідчому судді представлено не було, що не виключає можливість залишення родини з метою уникнення кримінальної відповідальності, з огляду на що слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, тим паче продовження того, у якому підозрюється, який визначений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає недоведеним, оскільки вилучення зброї у підозрюваного виключає можливість вчинення дій спрямованих на продовження вчинення злочину.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлений в судовому засіданні ризик, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявного в рамках даного кримінального провадження ризику, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Твердження сторони захисту про виключні обставини набуття зброї у м. Києві пов`язані зі збройною агресією РФ слідчим суддею не приймаються до уваги, оскільки ОСОБА_4 будучи учасником АТО з часу набуття зброї у лютому 2022 року на протязі майже півроку не вживає жодних заходів до мобілізації або добровільної здачі зброї, що б виключило відповідальність. З огляду на особу підозрюваного, якого визнано винним у вчиненні злочину пов`язаного із порушенням громадського порядку, зберігання останнім зброї за місцем мешкання, створювало реальну та невиправдану загрозу для оточуючих.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, з огляду на те, що кримінальне правопорушення стосується незаконного обігу вогнепальної зброї на набоїв до неї, встановлений в ході розгляду даного клопотання ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 24810 грн. Оскільки сама така сума, заявлена слідчим за погодженням із прокурором, в якості альтернативного запобіжного заходу, що на думку слідчого судді, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0002303 від 11.08.2022, за ознаками ч.1 ст.263 КК України,задовольнити.

Застосувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, до 27.11.2022.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 24 810 грн.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA1012089, код отримувача (ЄДРПОУ) 26268059, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 27.11.2022, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. Прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1