Справа № 591/1710/22
Провадження № 1-кс/591/888/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2022 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000062 від 23.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що розпочато досудове розслідування за фактом того, що в період з лютого по квітень 2022 року невстановлені особи Конотопського локомотивного депо, вступивши в злочинну змову з посадовими особами Конотопської райдержадміністрації під час введення воєнного стану на території України здійснили крадіжку паливно-мастильних матеріалів з вагон-цистерн, яке в подальшому реалізовували через АЗС ТОВ «Заїр трейд» та ТОВ «Компанія «Маст».

Зазначив, що за рішенням штабу районної територіальної оборони Конотопської військової адміністрації (Конотопська РВА) було вилучено 9 залізничних цистерн 7 з них з газом пропан-бутан та 2 з дизельним паливом.

18.03.2022 укладено договір перевезення вказаного газу між Конотопською РВА та ТОВ «Автогаз МК», а 19.03.2022 укладено договір реалізації вилученого газу між Конотопською РВА та ТОВ «Компанія «Маст». Остання зобов`язалась отримані від реалізації кошти перераховувати на рахунок ГО «Добро перемагає». 21.03.2022 аналогічний договір реалізації товарів укладено з ТОВ «Заїр трейд». Вказані товариства упродовж березня-квітня 2022 на рахунок ГО перерахували як благодійну допомогу для територіальної оборони Сумської області 2 101 474 грн та 1 771 666 грн.

З метою встановлення фактичної кількості вилученого газу пропану-бутану та дизельного палива, проведено огляд та здійснено зважування вагонів-цистерн (газових цистерн), в яких знаходиться газ пропан-бутан за місцем розташування залізничної станції «Конотоп».

У зв`язку з тим, що вагони-цистерни, власником яких є ТОВ «Лукойл транс» (російська федерація), в яких знаходиться газ пропан-бутан, власником якого є Litasco SA (Швейцарія), є об`єктом злочину та відповідає критеріям ст. 98 КПК України, слідчий просив накласти на них арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у зв`язку з тим, що слідство не має об`єктивної можливості здійснювати управління арештованим майном, слідчий просить передати це майно в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі Національне агентство).

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, зазначив, що на даний час потерпілу особу не встановлено та просив врахувати зроблену в клопотанні описку та вважати правильним номер вагону-цистерни 57408868 замість 57407866.

З огляду на ч.2 ст.172 КПК України, враховуючи загрозу втрати речових доказів, віддаленість місцезнаходження власника майна (Швейцарія, Угорщина) та тривалість процедури їх сповіщення через міжнародне судове доручення, розрив дипломатичних відносин з російською федерацією, зважаючи на стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, розгляд клопотання здійснюється без повідомлення володільців майна.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів прави вбачається та в судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Сумській області проводить досудове розслідування кримінального провадження за №0000062 від 23.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в період з лютого по квітень 2022 року невстановлені особи Конотопського локомотивного депо, вступивши в злочинну змову з посадовими особами Конотопської райдержадміністрації під час введення воєнного стану на території України здійснили крадіжку паливно-мастильних матеріалів з вагон-цистерн, які перебували на території Конотопського ДЕПО. В подальшому викрадене паливо реалізовували через мережу АЗС м.Конотоп, зокрема на АЗС ТОВ «Сигмус» та ТОВ «Компанія «Маст».

Стаття 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно із положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону, слід зазначити, що ані з клопотання, ані з доданих до нього документів взагалі не вбачається, що злочин, передбачений ст. 185 КК України, було вчинено.
Так, родовим об`єктом злочинів проти власності є право власності певної особи. В даному випадку, не зазначено взагалі хто є потерпілим у кримінальному провадженні та кому була завдана шкода, враховуючи, що власниками цистерн та газу відповідно до матеріалів провадження є підприємства Швейцарії, Угорщини, російської федерації, а кримінальне провадження зареєстровано за матеріалами УСР, розмір такої шкоди.
Також, слід звернути увагу і на період вчинення на думку органу досудового розслідування злочину. Так, згідно витягу з ЄРДР, крадіжка паливно-мастильних матеріалів відбулася у лютому-квітні, тоді як залізничні цистерни з газом вилучені були у березні-квітні і договір про реалізацію товару укладений 19.03.2022 та 21.03.2022 лише з ТОВ «Компанія «Маст» та ТОВ «Заїр Трейд» відповідно, реалізації товару на АЗС ТОВ «Сигмус», як про це зазначено у витязі, не відбувалось.
Все вищенаведене спростовує існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів на його вчинення, в розрізі внесених до ЄРДР відомостей, а відповідно не встановлено розумність та співрозмірність обмеження права власності.

З огляду на викладене, клопотання про арешт майна є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Оскільки слідчий суддя не встановив підстав для накладення арешту на майно, то і в задоволенні другої частини клопотання щодо передачі майна в управління Національному агентству також слід відмовити, зокрема враховуючи і те, що до клопотання не додано доказів того, що речовий доказ вартує понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. 94, 100, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1