Справа № 304/1320/21 Провадження № 1-кп/304/102/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
його представника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000098 від 11 вересня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кам`яниця, яка фактично проживає за адресою:АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, з професійно-технічною освітою, одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, тимчасово не працює, раніше не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за таких обставин.

Так, 09 вересня 2021 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, на ґрунті особистих неприязних відносин, які мають тривалий та затяжний характер, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшла до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та нанесла затиснутою в кулак рукою близько п`яти ударів в область обличчя останнього, чим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах, обличчя та шиї, перелом спинки носа зі зміщенням кісткових уламків, струс головного мозку, ЗЧМТ, забій повіки і біля очної області, забій м`яких тканин спинки носа та орбітальних ділянок та в області лівого кута ока.
Тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах, обличчя, в лівій щічній ділянці з переходом через підборіддя на верхню третину шиї в ділянці спинки носа в правій підочній ділянці мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів і відповідно до п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи нестійкої втрати працездатності.
Тілесні ушкодження відповідно до консультації обласного спеціаліста у вигляді перелом спинки носа зі зміщенням кісткових уламків, струс головного мозку, ЗЧМТ потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 21 день,і відповідно до п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Тим самим ОСОБА_6 скоїла проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні до суду подано угоду про примирення, укладену 07 вересня 2022 року в м. Перечин між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 , відповідно до якої обвинувачена ОСОБА_6 беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої, істотних для цього кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 грн. Також в угоді зазначено про наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 подала заяву, в якій зазначила, що свої інтереси в суді вона бажає захищати самостійно, ніякого захисника не потребує. При цьому, беззастережно визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, щиро розкаялася, просила суд затвердити укладену угоду, а також призначити узгоджену в ній міру покарання. Також ствердила, що угоду вона укладала добровільно, розуміє надані їй законом права, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди, визначені статтею 473 КПК України, суть пред`явленого обвинувачення і вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що зазначену угоду укладав добровільно, наслідки укладання та затвердження вказаної угоди для нього зрозумілі. Зазначив, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має. Також просив затвердити угоди про примирення. Крім цього подав до суду письмову заяву, в якій просив залишити без розгляду позовну заяву про відшкодування шкоди.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 також просив суд затвердити угоду, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор проти затвердження угоди не заперечив та пояснив, що така відповідає вимогам закону, вказана в ній міра покарання визначена в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема те, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання. Укладення угоди є цілком добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що потерпілий усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та положенням закону, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, правова кваліфікація є правильною, сторони добровільно уклали угоду про примирення та примирилися, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Таким чином, у цьому кримінальному провадженні є підстави для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я,є кримінальним проступком.

Суд враховує дані про особу винної: ОСОБА_6 за місцем проживання охарактеризована з посередньої сторони, так як схильна до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, перебуває на обліках у відділенні поліції № 1 як кривдник, одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до ст. 89 КК України є особою, що не має судимості.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченій, суд визнає вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку.

Врахувавши наведені обставини, суд вважає, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, особі винної, загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, угоду про примирення слід затвердити.

Вирішуючи питання цивільного позову, суд дійшов такого висновку.

Так, під час підготовчого судового засідання представником потерпілого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 було подано позовну заяву про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 5 000 гривень, яку судом прийнято.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

07 вересня 2022 року в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 (цивільний позивач) подав до суду письмову заяву, в якій просив залишити без розгляду позовну заяву про відшкодування шкоди.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява потерпілого ОСОБА_4 не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, а тому цивільний позов слід залишити без розгляду.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 07 вересня 2022 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, залишити без розгляду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча: ОСОБА_1