Справа № 202/2241/22
Провадження № 1-кс/202/2020/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

10 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора начальника Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000148 від 26 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 звернувся з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просив накласти арештна БМП 2 (№ ХО6К76526), що належить військовій частині НОМЕР_1 та було вилучено 27.05.2022 року під час проведення огляду.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 травня 2022 року клопотання відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України було повернуто прокурору для усунення недоліків.

03 червня 2022 року у встановлений строк клопотання повторно було подано засобами поштового зв`язку до суду прокурором начальником Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 .

В своєму клопотанні прокурор просить накласти арешт на «БМП-2» (№ ХО6К76526), що належить військовій частині НОМЕР_1 та була вилучена 27.05.2022 року під час проведення огляду шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування нею представниками військової частини НОМЕР_1 .
В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, перебуває кримінальне провадження за № 0000148 від 26.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.05.2022 року приблизно о 16.10 год. на ділянці автомобільної дороги «Київ-Харків-Довжанський» у Бахмутському районі Донецької області водій «БМП-2» (№ХО6К76526) допустив з`їзд з автомобільної дороги у кювет із подальшим перекиданням «БМП-2». В результаті вказаної ДТП загинули військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Для фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, 26.05.2022 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого вилучено транспортний засіб «БМП-2» (№ НОМЕР_2 ), який перебуває у володінні військової частини НОМЕР_1 .

Вилучена «БМП-2» (№ХО6К76526) має значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000148, може бути використаний як доказ фактів і обставин, які встановлюються під час досудового розслідування.

27.05.2022 вилучену «БМП-2» (№ХО6К76526) визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Прокурор зазначає, що накладення арешту на «БМП-2» (№ХО6К76526) необхідно для подальшого експертного дослідження шляхом проведення інженерно-транспортної експертизи для встановлення технічного стану на момент ДТП.

Окрім того, «БМП-2» (№ХО6К76526) має значення речового доказу для доведення певних фактів та обставин.

Прокурор вважає, що у випадку не накладення арешту на «БМП-2» у сторони обвинувачення будуть відсутні правові підстави зберігати це майно не у представників військової частини НОМЕР_1 . Під час перебування вказаної «БМП-2» у представників військової частини НОМЕР_1 існують реальні ризики її пошкодження, псування, знищення. Такі ризики обумовлюється тим, що на території Донецької області проводяться активні бойові дії. З метою організації належного проведення оборони (наступу) та надання відсічі та стримування військ РФ в умовах військового стану представники військової частини НОМЕР_1 будуть вживати заходів для проведення ремонтних робіт «БМП-2» та залучення її для проведення бойових дій, що може призвести до її подальшого знищення під час проведення таких бойових дій.

Тому сторона обвинувачення вважає за доцільним накласти арешт на «БМП-2» у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування представниками військової частини НОМЕР_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала.

Представники військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає судовому розгляду.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що 26 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 415 КК України, за № 0000148.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Згідно з долученим витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань, 26.05.2022 року приблизно о 16 год. 10 хв. на ділянці автомобільної дороги «Київ-Харків-Довжанський» сталася ДТП: бойова машина з`їхала в кювет та перевернулася на башту, в результаті чого загинуло двоє військовослужбовців та 7 отримали травмування різного ступеня тяжкості.

Як вбачається з матеріалів клопотання прокурора, під час огляду місця дорожньо-транспортної події 26.05.2022 року було вилучено «БМП-2», яку передано на зберігання до військової комендатури м. Покровська.

Постановою слідчого від 27.05.2022 року «БМП-2» (№ХО6К76526) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про арешт цього майна, слідчий суддя враховує, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеною наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення та вилучена бойова машина є доказом такого правопорушення, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберегла на собі його сліди, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На сьогодні у кримінальному провадженні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження.

Як зазначила прокурор у судовому засіданні, у кримінальному провадженні проведено огляд вилученої бойової машини за участю спеціаліста та призначена інженерно-транспортна експертиза з метою перевірки роботи вузлів і агрегатів. Крім того, є необхідність у здійсненні повторного огляду цього речового доказу з метою фіксації пошкоджень, які були отримані під час дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, існує потреба у збереженні бойової машини, яка є речовим доказом, її використання може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення, так як вона використовується у зоні бойових дій. Окрім цього, особи, які її використовують, можуть бути заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Слідчий суддя бере до уваги, що внаслідок правопорушення загинуло дві особи та декільком заподіяні тілесні ушкодження.

Водночас слідчий суддя також враховує, що з 24.02.2022 року в Україні триває воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та є нагальна необхідність у забезпеченні Збройних Сил України бойовою технікою.

Доказів неможливості відновлення технічного стану вилученої бойової машини та її подальшого використання для обороноздатності країни матеріали клопотання не містять.

Навпаки прокурор як на підставу арешту посилається на те, що представники військової частини будуть намагатися відновити цю бойову машину для її використання.

Однак слід звернути увагу, що згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку досягнення завдань кримінального провадження має суттєве значення з огляду на наслідки правопорушення у вигляді загибелі осіб.

У той же час в умовах воєнного стану та існуючої загрози суверенітету та територіальної цілісності України інтереси держави та українського народу мають превалювати над потребами досудового розслідування.

Тому, виходячи з принципу пропорційності, з урахуванням приписів частини 1 статті 114 КПК України, які наділяють слідчого суддю правом для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку (в даному випадку - строку досудового розслідування), слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на «БМП-2» (№ ХО6К76526) шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном протягом обмеженого строку.

На переконання слідчого судді, з урахування часу перебування речового доказу у володінні органу досудового розслідування, всіх інших обставин кримінального провадження, десятиденний строк забезпечення кримінального провадження буде достатнім для фіксування органом досудового розслідування слідів, які містяться на вилученому майні, а саме бойовій машині, а також інших відомостей, які мають значення для досудового розслідування.

Накладення арешту та заборони користування майном протягом такого строку не матиме негативних наслідків, пов`язаних із обмеженням права користування цим майном, у тому числі для обороноздатності країни, так як арешт здійснюється у зв`язку з розслідування військового злочину, носить тимчасовий характер і може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України.

Таким чином, клопотання прокурора необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти строком на десять днів, а саме до 20 червня 2022 року включно, арешт на «БМП-2» (№ ХО6К76526), яка належить військовій частині НОМЕР_1 та була вилучена під час огляду 26 травня 2022 року, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування нею протягом указаного строку.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_9