У Х В А Л А

про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою

копія
Справа № 401/1217/19 Провадження № 1-кп/401/62/20

02 серпня 2022 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000309 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 березня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів. Клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, за які кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років. 29.03.2019 року вказаний обвинувальний акт був направлений до суду, та кримінальне провадження було призначено до підготовчого засідання. Однак, ОСОБА_5 до суду протягом року не з`являвся в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18.06.2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 було повернуто прокурору, так як ОСОБА_5 вчинивши тяжкий злочин переховувався від суду. Причетність ОСОБА_5 до вчинення умисних злочинів доводиться зібраними в кримінальному провадженні доказами. 16.03.2022 року ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали Світловодського міськрайонного суду від 16.03.2022 року. 17.03.2022 р. ОСОБА_5 слідчим суддею Світловодського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, так як встановлена наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 03.08.2022, проте не має можливості розглянути справу по суті до закінчення визначеного в ухвалі терміну. ОСОБА_5 був судимий за вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, в період іспитового строку, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, постійного джерела заробітку не має, повторно вчинив умисні корисливі кримінальні правопорушення проти власності, ухилився від суду та переховувася від органів досудового розслідування. Вказане доводить, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання слідчим суддею обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати, а підстави для зміни або скасування обраного запобіжного заходу відсутні. В зв`язку з чим, менш м`які види запобіжних заходів не доцільно застосовувати.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою мотивуючи тим, що наведені прокурором ризики є необґрунтованими, та відпали. Просив змінити обраний обвинуваченому запобіжний захід на інший менш тяжкий, а саме на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотанням прокурора, заявив що не причетний до кримінального правопорушення.

Заслухавши сторони обвинувачення та захисту, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та доведеним, а тому строк обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, з таких підстав.

Розгляд обвинувального акту у даному кримінальному провадженні не завершено, при цьому строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку умисних тяжких злочинів, за які кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років. Обвинувачений має судимість, не має постійного місця проживання та роботи, схильний до вчинення кримінальних правопорушень. Під час досудового розслідування та судового розгляду ухилявся від слідства та суду, тому його було оголошено в розшук, в якому він знаходився майже два роки. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою сторона захисту суду не надала, і в судовому засіданні їх не встановлено.

Обговорюючи доводи сторін, суд враховує, що в п. 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України, Суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летелье проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи є суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання ризиків, які доведено прокурором, беручи до уваги, що ОСОБА_5 у справі тривалий час ухилявся від суду, суд вважає за доцільне задовольнити частково клопотання прокурора та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд вважає за доцільне визначити обвинуваченому заставу у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01 січня 2022 року становить 2481 грн., як про це зазначено в ухвалі слідчого судді від 17 березня 2022 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 22, 26, 177, 178, 182, 183, 331, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 50 днів, починаючи з 02 серпня 2022 року до 20 вересня 2022 року, включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 грн.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави на нього будуть покладені наступні обов`язки:

1) прибувати за викликами до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захиснику та до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» м. Кропивницький.

Ухвала суду про продовження строків дії запобіжних заходів підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом