Справа № 308/4632/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000396 від 30.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Закарпатської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000396 від 30.11.2021 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення обвинувального акта та доданих до нього документів до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні захисник заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Своє клопотання обґрунтовує наступним.

У відповідності до п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадків повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

У відповідності до ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особи про підозру досудове розслідування повинне бути закінчене протягом 2 місяців з дня повідомлення особи про підозру.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що строк досудового розслідування може бути продовжено у порядку, передбаченому цим кодексом.

Зокрема, у відповідності до обвинувального акту та реєстру матеріалів до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000396 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

14 грудня 2021 року у даному кримінальному провадженні було повідомлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

07 лютого 2022 року постановою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до 3-х місяців, тобто до 13 березня 2022 року.

24 лютого 2022 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 підписано доручення (без дати та реєстраційного номеру) в порядку ст. 290 КПК України про завершення досудового розслідування та яким доручено слідчому П`ятого слідчого відділу з дислокацією в м. Ужгороді ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 повідомити обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування.

На виконання вищевказаного доручення слідчим ОСОБА_10 було підписано повідомлення про завершення досудового розслідування від 25.02.2022 за №0000396 вих. 22, яке було направлено обвинуваченим та його захисникам шляхом скерування фотокопії повідомлення про завершення досудового розслідування та доручення прокурора на мобільні телефони через мобільний додаток «Whats App».

Так, слідчим було скеровано повідомлення про завершення досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_4 на мобільний додаток з назвою абонента «Коцур» за номером телефону НОМЕР_1 та ОСОБА_5 з назвою абонента « ОСОБА_11 підозрюваного» із зображенням на фото молодої особи чоловічої статі за номером НОМЕР_2 . Окірм цього повідомлення про завершення досудового розслідування направлено захисникам ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

У відповідності до ч.1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

В той же час, виходячи із форми повідомлення про завершення досудового розслідування слідчий не здійснив таке повідомлення, як вимагає ч.1 ст. 290 КПК України підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_5 не користується мобільним телефоном за номером НОМЕР_2 та ніколи ним не користувався, а належить його повнолітньому сину, який поживає окремо в іншому населеному пункті та про завершення досудового розслідування йому відомо не було. В той же час нормами кримінального процесуального законодавства не передбачена така форма повідомлення про та завершення досудового розслідування як «інформування через близьких родичів».

Поза увагою органу досудового розслідування залишено і ті обставини, що ОСОБА_4 в той період користувався іншим мобільним телефоном за номером НОМЕР_3 за яким використовував додаток «Whats App».

За таких обставин у даному кримінальному провадженні повідомлення підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування органом слідства здійснено не було.

У відповідності до приписів ч.5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

В той же час, не зважаючи на те, що 13 березня 2022 року закінчився строк досудового розслідування визначений ч.3 ст. 294 КПК України, орган досудового розслідування 14 квітня 2022 року, поза межами досудового розслідування здійснив процесуальні дії - відкриття матеріалів та надання доступу до матеріалів досудового розслідування про що склав процесуальний документ протокол про надання підозрюваним та його захисникам доступу до матеріалів досудового розслідування.

Виходячи із змісту протоколу про надання підозрюваному та його захиснику доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 14.04.2022 року доступ до матеріалів кримінального провадження №0000396 підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і їх захисник ОСОБА_6 отримали о 10-00 год. 14 квітня 2022 року та доступ до матеріалів завершено о 14-00 год. 14 квітня 2022 року.

За таких обставин, фактичний доступ до матеріалів та ознайомлення з матеріалами підозрюваними та захисником відбулось через один місяць після закінчення строку досудового розслідування, а отже орган досудового розслідування 14 квітня 2022 року здійснив процесуальні дії та склав процесуальний документ поза межами граничного строку досудового розслідування.

Обвинувальний акт, як процесуальне рішення мав бути складений та направлений до суду у межах строку досудового розслідування, тобто до 13 березня 2022 року, оскільки, саме із цією подією КПК України пов`язує закінчення строку досудового розслідування.

Разом з тим, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складено лише 14 квітня 2022 року, тобто після спливу строку досудового розслідування, при цьому строки досудового розслідування до 6 місяців судом не продовжувались.

Вказане свідчить про те, що обвинувальний акт складений та направлений стороною обвинувачення до суду після закінчення граничного строку розслідування кримінального провадження, передбаченого ст. 219 КПК України, що є підставою до закриття кримінального провадження за п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Верховний Суд, суди першої та апеляційної інстанцій, Вищий антикорупційний суд України неодноразово ухвалювали, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (Постанови Верховного Суду у справі №556/1381/18 від 26.05.2020; у справі № 752/3218/20 від 01.07.2021; у справі №711/3111/19 від 15.09.2021; Ухвали Верховного Суду у справі №712/6375/18 від 26.06.2020; у справі №676/6116/18 від 15.03.2021; у справі 676/804/20 від 05.04.2021; у справі 991/6516/20 від 21.04.2021; Ухвала Вищої Апеляційної Палати Вищого Антикорупційного Суду у справі №991/6516/20 від 03.11.2020).

Відповідно до Постанови Верховного Суду у справі №711/3111/19 від 15.09.2021, згідно до ч.2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку передбаченому ст. 291 КПК України. Згідно з ч. 4. ст. 10 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким висувається обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. З огляду на положення ст. 2 КПК України, згідно з яким до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура, на наявне істотне порушення загальної засади кримінального провадження, передбаченої ст. 28 КПК України щодо розумних строків, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід вважати такими, що не набули процесуального статусу обвинувачених.

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.

Згідно до висновку Верховного Суду, викладеному у Постанові від 15.09.2021 у справі №711/3111/19, виходячи із засад законності та дотримання розумних строків у справі, продовження кримінального провадження відносно особи, щодо якої встановлені та підтверджені підстави для закриття кримінального провадження, суперечить цим засадам. В цій постанові Верховний Суд сформував позицію, у відповідності до якої кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Направлення прокурарами обвинувального акту після закінчення досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а отже унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника, просив закрити кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України. Зазначив, що повідомлення про завершення досудового розслідування не отримував, оскільки не користувався зазначеним слідчим номером мобільного телефону та відповідним мобільним додатком. Звернув увагу, що його мобільний телефон був вилучений на досудовому розслідуванні. В телефону режимі йому слідчий не повідомляв про завершення досудового розслідування.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника, просив закрити кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України. Зазначив, що слідчим було направлено повідомлення про завершення досудового розслідування на мобільний додаток його сина, який є повнолітнім і проживає окремо. Син йому не повідомляв про отримання такого повідомлення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заперечував проти заявленого клопотання стороною захисту, з наступних підстав.

14 грудня 202 року у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

07 лютого 2022 року постановою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-місяців, тобто до 13 березня 2022 року.

24 лютого 2022 року прокурором підписано доручення в порядку ст.. 290 КПК України про завершення досудового розслідування та яким доручено слідчому П`ятого слідчого відділу з дислокацією в м. Ужгороді ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 повідомити обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , а також захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування.

На виконання вищевказаного доручення слідчим ОСОБА_13 підписано повідомлення про завершення досудового розслідування від 25.02.2022 за №0000396 вих. 22, яке направлено обвинуваченим та їх захисникам шляхом скерування фотокопій повідомлення про завершення досудового розслідування та доручення прокурора на мобільні телефони через мобільні додатки Viber та WhatsApp.

Верховним судом у постанові від 15.09.2021 у справі №711/3111/19, на яку посилається захисник ОСОБА_6 , суд обчислював зупинення строку досудового розслідування з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування на момент фактичного ознайомлення з матеріалами провадження.

Крім того, Верховним Судом у Постанові від 21.09.2021 по справі №758/12538/20 чітко висвітлено правову позицію, відповідно до якої період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК України, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включаються. Поряд з цим, судом додатково зазначено, що факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту. Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї стороні з матеріалами досудового розслідування. Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові від 07.12.2021 у справі №946/1753/20.

В цьому контексті необхідно зазначити, що слідчим повідомлено адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про завершення досудового розслідування шляхом надсилання фотокопій відповідного доручення прокурора та повідомлення слідчого через додаток WhatsApp.

З приводу посилання захисника на те, що КПК України не передбачено такого засобу повідомлення як використання WhatsApp, зазначає, що відповідно до ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

За приписами ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

З наданих суду матеріалів вбачається, що форма самого повідомлення слідчого про завершення досудового розслідування та можливість ознайомитися із матеріалами дотримана, а додатки Viber та WhatsApp ним використано як засіб доставки таких повідомлень безпосередньо до адресатів.

Частиною 2 статті 135 КПК України передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Таким чином, твердження адвоката, що кримінальним процесуальним кодексом не передбачено можливості повідомлення інших дорослих членів сім`ї є хибним. Крім того, саме сина ОСОБА_5 було повідомлено про затримання його батьку в порядку ст.. 208 КПК України, та саме син вніс заставу в розмірі 68100 грн.

Також звертає увагу, що 24.02.2022 розпочалася збройна агресія Російської Федерації проти України. Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався.

У подальшому Верховною Радою України 14.04.2022 прийнято Закон України 2201-ІХ «про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», яким врегульовано порядок та вдосконалено деякі аспекти здійснення досудового розслідування та судового провадження під час війни.

Тобто, в умовах, які склалися станом на 25.02.2022, слідчий діяв максимально ефективно з метою дотримання змісту та форми кримінального провадження під час дії воєнного стану та задля забезпечення безпеки учасників кримінального провадження.

Крім того, в даному провадженні у підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 призначені з моменту затримання адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які у відповідності до ст. 45 КПК України здійснюють їх захист, тобто забезпечують дотримання їх прав, свобод і законних інтересів, як особи, що володіють спеціальними юридичними знаннями, які також отримали відповідні повідомлення від слідчого про завершення досудового розслідування та доступ до матеріалів провадження.

В контексті розумних строків за ст.. 28 КПК України, необхідно зазначити, що критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, в тому числі, поведінка учасників кримінального провадження.

Верховний Суд, в ухвалі від 30.05.2018 по справі №676/7346/15-к, дійшов висновку, що хоча Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права. А відтак та обставина, що засуджений не отримував судові повідомлення, що надсилалися на вказану ним адресу, тобто не виявляв бажання прийти до поштового відділення для отримання судових повідомлень, та продовж майже півроку не цікавився станом розгляду його касаційної скарги і є проявом такого зловживання.

Станом на даний час у судових рішеннях ККС ВС відсутнє сформульоване визначення поняття «зловживання процесуальними правами, на відміну від цивільних, господарських та адміністративних судів, що, з поміж іншого, зумовлено відмінностями у законодавчому регулюванні відповідних процесуальних кодексів.

За вказаних умов частими є посилання та власні переклади, трактування ККС ВС практики ЄСПЛ, прикладом чого є ухвала від 17.09.2019 у справі №202/4467/14-к, у якій зазначено:»Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.

Зазначив, що в матеріалах даного кримінального провадження не має жодної письмової повістки. Поряд з цим, під час досудового розслідування, після затримання осіб у порядку статті 208 КПК України, з підозрюваними ОСОБА_14 та ОСОБА_5 за участі їх захисників проводилися як слідчі дії так і процесуальні дії, вирішувалися питання про продовження строку дії запобіжних заходів та заходів забезпечення, і їм було відомо про них, оскільки дата та час щодо вказаних дій так само повідомлялися слідчим шляхом відповідних повідомлень через засоби електронного зв`язку, в тому числі через додатки Viber та WhatsApp.

Таким чином, вважає, що слідчим вжито належних та допустимих заходів щодо інформування сторони захисту про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів провадження. Обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором 14 квітня 2022 року, тобто в межах строку досудового розслідування, оскільки з 26 лютого по 14 квітня 2022 року тривала стадія ознайомлення.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, клопотання та заперечення з доданими до них матеріалами, суд приходить до наступних висновків.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ч. 5 ст. 17 КПК України).

Частиною 1 ст. 21 КПК України кожному гарантовано право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

За приписами ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Водночас ч. 8 ст. 223 КПК України містить застереження, що слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.
При цьому суд бере до уваги, що згідно із пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, направленням до суду обвинувального акта.
Частиною 1 ст. 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Частина 2 ст. 28 КПК України встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Водночас ч. 5 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадженні щодо нього було закрите.
Ця норма кореспондує із положеннями частини 1 ст. 116 КПК України, яка передбачає, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Частиною 2 ст. 114 КПК України передбачено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом.
Разом з тим частиною 1 ст. 283 КПК України також встановлено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.
При цьому частина 2 ст. 283 КПК України прямо зобов`язує прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Таким чином, згідно з положеннями ст. ст. 110, 115, 283, 291 КПК України прокурор має право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні виключно в межах процесуальних строків, зокрема, складати, затверджувати та направляти обвинувальний акт у кримінальному провадженні в межах строку досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (ч. 1 ст. 219 КПК України у редакції, чинній на час повідомлення про підозру).
За положеннями ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Отже, строк досудового розслідування становить два місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (якщо його не продовжено у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України) або до висунення прокурором обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення у вигляді прийняття та процесуального оформлення обвинувального акта, проте в межах двомісячного строку досудового розслідування.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
З матеріалів обвинувального акту та доданого до нього реєстру, клопотання сторони захисту та заперечення сторони обвинувачення з доданими документами, встановлено наступне.

30.11.2021 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 Кримінального кодексу України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00096.

14.12.2021 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 Кримінального кодексу України, а саме у проханні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Інкриміноване ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діяння як на час повідомлення про підозру, так і на даний час належить до категорії тяжких злочинів у сфері службової діяльності та не пов`язано з посяганням на життя та здоров`я особи.

Таким чином, з 14.12.2021 почався відлік двомісячного строку проведення досудового розслідування з дня повідомлення особі про підозру, визначеного п.4 ч.3 ст. 219 КПК України.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу, до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора.

07.02.2022 року постановою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-місяців, тобто до 13 березня 2022 року.

24 лютого 2022 року прокурором підписано доручення в порядку ст.. 290 КПК України про завершення досудового розслідування та яким доручено слідчому П`ятого слідчого відділу з дислокацією в м. Ужгороді ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 повідомити обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , а також захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування.

На виконання вищевказаного доручення слідчим ОСОБА_13 підписано повідомлення про завершення досудового розслідування від 25.02.2022 за №0000396 вих. 22.

Як вбачається з копії зазначеного повідомлення, таке адресоване ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 без зазначення адрес чи інших даних з приміткою «повідомлення надіслано на телефоні засоби зв`язку наданими підозрюваними у зв`язку»

У вказаному повідомленні зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000396 від 30.11.2021 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, завершено. Відповідно до вимог статей 283,290 КПК України Ви маєте право на доступ до матеріалів досудового розслідування, для чого Вам необхідно прибути до П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові, що за адресою: м. Ужгород, вул.. Сонячна, 26 для ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, та надання доказів якими володіє сторона захисту в порядку ст.. 290 КПК України. З приводу часу та дати ознайомлення прошу угодити зі слідчим по наступному телефону НОМЕР_4 .

Як випливає з наданих пояснень учасників кримінального провадження, доданих скріншотів мобільних додатків, фотокопія зазначеного повідомлення була направлено за допомогою мобільного додатку Viber та WhatsApp на мобільні телефоні: НОМЕР_5 (Адвокат Рокітянський Вал Вол Закарпаття); НОМЕР_6 (Сотник Адвокат Закарпаття); НОМЕР_1 (Коцур); НОМЕР_2 (Син Спачинського Підозрюваного).

Так,згідно ст.111КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий,прокурор,слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату,час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Стаття 112 КПК України, встановлює, що у повідомленні повинно бути зазначено: 1) прізвище та посада слідчого, прокурора, слідчого судді, найменування суду, який здійснює повідомлення; 2) адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв`язку; 3) ім`я (найменування) особи, яка повідомляється, та її адреса; 4) найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення; 5) процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється; 6) дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа; 7) інформація про процесуальну дію (дії), яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа; 8) вказівка щодо необов`язковості участі в процесуальній дії та її проведення без участі особи, яка повідомляється, в разі її неприбуття; 9) підпис слідчого, прокурора, слідчого судді, судді, який здійснив виклик.
В свою чергу, згідно статей 133, 135, 136, 137 КПК України, слідчий,прокурор підчас досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії. Слідчий, прокурор під час досудового розслідування мають право викликати особу, якщо є достатні підстави вважати, що вона може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.
Особа викликається до слідчого,прокурора,слідчого судді,суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком,здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку,працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки,в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані,які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.
У повістці про виклик повинно бути зазначено: 1) прізвище та посада слідчого, прокурора, слідчого судді, судді, який здійснює виклик; 2) найменування та адреса суду або іншої установи, до якої здійснюється виклик, номер телефону чи інших засобів зв`язку; 3) ім`я (найменування) особи, яка викликається, та її адреса; 4) найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється виклик; 5) процесуальний статус, в якому перебуває викликана особа; 6) час, день, місяць, рік і місце прибуття викликаної особи; 7) процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа; 8) наслідки неприбуття особи за викликом із зазначенням тексту відповідних положень закону, в тому числі можливість застосування приводу, та здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження; 9) передбачені цим Кодексом поважні причини, через які особа може не з`явитися на виклик, та нагадування про обов`язок заздалегідь повідомити про неможливість з`явлення; 10) підпис слідчого, прокурора, слідчого судді, судді, який здійснив виклик.
Жодне з наведених та передбачених чинним КПК положень щодо порядку та способу повідомлення або виклику особи під час досудового розслідування не передбачає такий спосіб повідомлення (оповіщення) який наводить прокурор, а саме: «повідомлення на телефонний додаток», який прокурор вважає належним доказом оповіщення підозрюваних та про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
З дослідженого повідомлення випливає, що воно не містить всіх необхідних реквізитів, зокрема адреса особи, яка повідомляється, час, день, місяць, рік прибуття викликаної особи.
Відтак таке повідомлення не дає фактичної можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Крім того, суд звертає увагу, що нормами КПК України не передбачено направлення повідомлення про завершення досудового розслідування близькому родичу підозрюваного. В той же час, передбачено в разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання, вручення під розписку, особі яка з нею проживає.
В даному випадку, повідомлення не направлялося за місцем проживання підозрюваного, та під розписку особі, яка проживає з підозрюваним не вручалася.
В той же час слідчим не було отримано підтвердження отримання такого повідомлення, зокрема й у запропоновуй слідчим формі, тобто погодити час та дату ознайомлення за вказаним номером телефону.
Суд відзначає, що жодного доказу на підтвердження факту ухилення підозрюваних або їх захисників від належного та своєчасного виконання своїх процесуальних обов`язків прокурором не надано. Більше того, прокурором взагалі не надано жодного доказу з приводу того, що ним або слідчим вживалися будь-які передбачені процесуальним законом заходи задля того аби уникнути закінченню строків досудового розслідування до скерування обвинувального акту до суду.
Також, прокурором суду не надано жодного належного та допустимого доказу щодо повідомлення підозрюваних у передбачений КПК спосіб про необхідність з`явитися для оповіщення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування або скерування відповідного повідомлення підозрюваним чи його захисникам у передбачений КПК спосіб. Суду також не надано жодного доказу з приводу того, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжувався у визначений законом спосіб або прокурором чи слідчим вживалися заходи забезпечення кримінального провадження чи зініціювалися питання з цього приводу, задля недопущення закінчення строків досудового розслідування.
Також, судом відхиляються доводи прокурора щодо того, що факт належного повідомлення підозрюваних та захисників підтверджується сканкопією повідомлення на телефонний додаток.
Чинне процесуальне законодавство не встановлює обмежень щодо можливості альтернативного (не передбаченого КПК) оповіщення органом досудового розслідування чи прокурором сторін кримінального провадження. Натомість, чинний КПК містить імперативні положення, якими повинен керуватися слідчий чи прокурор повідомляючи чи викликаючи для проведення відповідних процесуальних дій сторону кримінального провадження.
Як встановлено в ході розгляду клопотання, наведених вище положень щодо належного повідомлення сторін кримінального провадження ні слідчий, ні прокурор не дотримались.
Посилаючись на положення ч. 5ст. 219 КПК, прокурор вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає.
Обґрунтовуючи свою позицію прокурор також наводить висновок Верховного Суду від 15.09.2021 у справі №711/311/19 та від 21.09.2021 у справі № 758/12538/20, а саме, що період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК України, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається. Поряд з цим, судом додатково зазначено, що факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту. Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.»
Разом з тим, прокурором не доведено факт належного повідомлення підозрюваних про завершення досудового розслідування, а відтак і підстав не врахування строку з 26.02.2022 по 14.04.2022 в строки досудового слідства не має.
У будь-якому випадку, неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого та його захисника, яка на думку прокурора була направлена на затягування кримінального провадження, не може бути підставою та виправданням недотримання строків досудового розслідування. При цьому, з метою дотримання строку досудового розслідування, прокурор міг вирішити це питання шляхом продовження таких строків у визначеному законом порядку або вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проте таким правом не скористався.
Водночас, доводи щодо неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого та його захисника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання. Так, в ході розгляду клопотання прокурор не навів жодного факту, який підтверджений належними та допустимими доказами, стосовно неналежного виконання процесуальних обов`язків підозрюваним або його захисником. Також, прокурором не доведено жодного факту ухилення підозрюваних чи їх захисників від виконання своїх процесуальних обов`язків.
Більше того, в ході підготовчого судового засідання встановлено, що підозрювані та їх захисники не зволікали з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, адже повністю ознайомились з даними матеріалами протягом чотирьох годин. Наведений факт додатково вказує на те, що обвинувачені (підозрювані) під час досудового розслідування належним чином виконували покладені на них процесуальні обов`язки та не ухилялись від їх виконання.
Суд також погоджується з доводами сторони захисту, які наведені з врахуванням змісту відповідної практики Верховного Суду щодо того, що передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого у п.1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст.7, ч.1 ст.21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.
Також, суд вважає за необхідне відзначити, що наведені стороною захисту правові висновки суду касаційної інстанції враховуються судом при ухваленні даного судового рішення, адже хоча обставини наведених у цих висновках справ і не є абсолютно тотожними, але положення чинного законодавства та суть питань які були предметом розгляду Верховного Суду відповідають обставинам даної справи. Так, у всіх наведених стороною захисту рішеннях суду касаційної інстанції предметом вирішення та дослідження було питання застосування положень чинного КПК України, які регламентують питання закриття кримінального провадження внаслідок закінчення перебігу строку досудового розслідування, скерування обвинувального акту до суду поза межами строків досудового розслідування, а також досліджувались питання застосування наведених положень. Таким чином, наведені висновки можуть бути враховані при ухваленні рішення у даній справі.
Отже, наведені вище факти, обставини, доводи та мотиви, свідчать про те, що на момент складання, підписання, затвердження та скерування (передання) обвинувального акту до суду після повідомлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначенийст.219КПК України.
Підготовче судове засідання у суді першої інстанції є складовою судового провадження, під час якого суд вправі приймати рішення, віднесені до його компетенції на цій стадії судового процесу приписами ст. 314 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284цього Кодексу.
Таким чином, оскільки після повідомлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначенийст.219КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_6 підлягає до задоволення та кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 Кримінального Кодексу України слід закрити, на підставі п. 10 ч. 1ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, тобто у зв`язку з тим, що після повідомлення особам про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначенийст.219КПК України.
Згідно положень п.11 ст.182 КПК України, застава ,що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію, в тому числі після закриття кримінального провадження, в порядку передбаченому цим Кодексом.
Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні ухвалою суду від 14 грудня 2021 застосовано запобіжний захід до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 68100 гривень, з покладенням відповідних обов`язків, визначених КПК України.
ОСОБА_16 внесено заставу у в розмірі 68100 гривень на відповідний рахунок ТУ ДСА України у Закарпатській області.
У даному кримінальному проваджені ухвалою суду від 14 грудня 2021 застосовано запобіжний захід до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 45400 гривень, з покладенням відповідних обов`язків, визначених КПК України.
ОСОБА_17 внесено заставу у в розмірі 45400 гривень на відповідний рахунок ТУ ДСА України у Закарпатській області.
Враховуючи те, що підстав для звернення застав в дохід держави, судом не встановлено, у зв`язку із закриттям кримінального слід скасувати запобіжний захід, застосований до обвинувачених у виді застави, а суму внесених застав повернути заставодавцям.
Керуючись ст.ст. 284, 314 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника обвинувачених задовольнити.
Кримінальне провадження №0000396 від 30.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України та ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування.
Скасувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді застави, застосований до ОСОБА_4 , заставу у розмірі 68 100 гривень, внесену на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Закарпатській області відповідно до квитанції від 15.12.2021 повернути заставодавцю ОСОБА_16 .
Скасувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді застави, застосований до ОСОБА_5 , заставу у розмірі 45 400 гривень, внесену на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Закарпатській області відповідно до квитанції від 15.12.2021 повернути заставодавцю ОСОБА_17 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатьскої області.
Повний текст ухвали оголошено 6 червня 2022 року о 8 год. 30 хв.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1