Провадження № 1-кп/127/387/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2022 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2022 р. за № 0000013, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, інваліда 3 групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, прийнятим на військову службу за призовом під час мобілізації, та проходячи військову службу на посаді старшого стрільця другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , у військовому званні «старший солдат», в порушення ст. ст. 9, 11, 13, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 52 Керівництва по 5,45-мм автомату Калашникова (АК74, АКС74, АК74Н, АКС74Н), та кулемету Калашникова (РПК74, РПКС74, РПК74Н, РПКС74Н), розробленого Головним управлінням бойової підготовки Сухопутних військ, введеного в дію наказом командувача Сухопутними військами від 24 червня 1975 року № 34, та додатку № 6 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин (КС СЗ і БМ-05), введеного в дію наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 квітня 2009 року №44, п. 3.3.1 Вимог безпеки під час проведення навчань і занять з бойової підготовки, розроблених відділом забезпечення підготовки Сухопутних військ управління бойової підготовки Сухопутних військ Збройних Сил України у 2006 році, діючи недбало, 05.03.2022 року, приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи на блок - посту НОМЕР_3 , який розташований на трасі НОМЕР_4 при виїзді з м. Гайсина в напрямку АДРЕСА_3 , повісивши автомат АК-74 № НОМЕР_5 , споряджений магазином з бойовими патронами калібру 5,45 мм, на праве плече дульним зрізом до низу та тримаючи його правою рукою, не вжив заходів щодо перевірки наявності патрона в патроннику та постановки зброї на запобіжник, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був та міг їх передбачити завчасно, під час учбової демонстрації швидкого направлення зброї в сторону ймовірного противника, здійснив натискання вказівним пальцем правої руки на спусковий гачок автомата, що призвело до незапланованого пострілу з нього, внаслідок чого молодшому сержанту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився навпроти, було спричинено вогнепальне наскрізне кульове поранення грудної клітини з ушкодженням легенів, що спричинило смерть потерпілого на місці події. Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок наскрізного вогнепального кульового поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені, яке ускладнилось масивною кровотечею та масивною крововтратою. Вищевказане вогнепальне наскрізне поранення, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_7 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та стоїть в прямому причинному зв`язку зі смертю.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що злочин вчинено за вказаних в обвинувальному акті обставин. Злочин вчинено з його необережності. Шкодує, що так сталося. У вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Завдану шкоду потерпілому відшкодував. Просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі, щоб він мав можливість захищати Батьківщину.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що ОСОБА_7 був його батьком. Свідком події не був, тому про обставини вчинення злочину повідомити не може. Шкоду обвинуваченим відшкодовано. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, допитавши потерпілого, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого та потерпілого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин злочину, добровільності та істинності їх позицій.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 414 Кримінального кодексу України, як порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, інвалідом 3 групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться, завдану шкоду відшкодував.
Обставинами, які, згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які, згідно статті 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.
При цьому суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, інвалідом 3 групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.
Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання.
Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 414 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, та із звільненням обвинуваченого від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 76 Кримінального кодексу України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.
Згідно ст. 14 Кримінально-виконавчого кодексу України, військові частини, гауптвахти виконують покарання у виді позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, службового обмеження для військовослужбовців, засуджених за кримінальні проступки, арешту з утриманням засуджених на гауптвахтах, а також здійснюють контроль за поведінкою засуджених військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно ст. 163 Кримінально-виконавчого кодексу України, нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.03.2022 року, на вилучені під час огляду місця події речі, а саме: змив з рукоятки автомату АК-74 № НОМЕР_5 , змив з пускового гачка автомату АК-74 № НОМЕР_5 , автомат АК-74 № НОМЕР_5 , магазин до автомату АК-74 № НОМЕР_5 , 20 (двадцять) набоїв калібром 5,45 мм, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2022 року, на вилучені під час огляду місця події речі, а саме: зразок крові, бушлат зеленого кольору (камуфляжного забарвлення), кітель зеленого кольору та дві футболки сірого кольору, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів, а саме: висновок експерта № СЕ-19/102-22/2891-БЛ від 22.03.2022 в розмірі 1 372 грн. 96 коп.; висновок експерта № СЕ-19/102-22/2890-БД від 15.04.2022 в розмірі 3 410 грн. 92 коп.; висновок експерта № СЕ-19/102-22/2889-ФХВР від 21.04.2022 в розмірі 1 716 грн. 20 коп.; висновок експерта № СЕ-19/102-22/2888-ФХВР від 02.05.2022 в розмірі 2 059 грн. 44 коп.; висновок експерта № СЕ-19/102-22/2893-ФХВР від 04.05.2022 в розмірі 1 544 грн. 58 коп.; всього в розмірі 10 104 грн. 10 коп.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України та з урахуванням положень ч. 4 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (командира військової частини), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (командира військової частини) про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 10 104 (десять тисяч сто чотири) грн. 10 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.03.2022 року, на вилучені під час огляду місця події речі, а саме: змив з рукоятки автомату АК-74 № НОМЕР_5 , змив з пускового гачка автомату АК-74 № НОМЕР_5 , автомат АК-74 № НОМЕР_5 , магазин до автомату АК-74 № НОМЕР_5 , 20 (двадцять) набоїв калібром 5,45 мм, - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2022 року, на вилучені під час огляду місця події речі, а саме: зразок крові, бушлат зеленого кольору (камуфляжного забарвлення), кітель зеленого кольору та дві футболки сірого кольору, - скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні, які визнані речовими доказами згідно постанови старшого слідчого четвертого слідчого відділу ТУ Державного бюро розслідувань від 05.03.2022 року, а саме:
автомат АК-74 № НОМЕР_5 , магазин до автомату АК-74 № НОМЕР_5 , 20 (двадцять) набоїв калібром 5,45 мм - повернути до військової частини НОМЕР_1 ;
змив з рукоятки автомату АК-74 № НОМЕР_5 , змив з пускового гачка автомату АК-74 № НОМЕР_5 - знищити.
Речові докази у кримінальному провадженні, які визнані речовими доказами згідно постанови старшого слідчого четвертого слідчого відділу ТУ Державного бюро розслідувань від 05.03.2022 року, а саме: зразок крові, бушлат зеленого кольору (камуфляжного забарвлення), кітель зеленого кольору та дві футболки сірого кольору - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя