Номер провадження: 11-сс/813/1208/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000603 за апеляційною скаргою прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2022 року, якою застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мардарівка, Ананьївського району, Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2022 року (помилково зазначено дату 23.08.2022 року ) відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 .

Застосовано до неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покладено на ОСОБА_8 строком до 17.10.2022 року обов`язки:

прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду на визначений час;

не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя зазначив , що враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, він дійшов до переконання про існування ризику переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду. Разом з тим, приймаючи до уваги похилий вік підозрюваної ,слідчий суддя вважає, що цей ризик є мінімізованим.
Також слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені стороною обвинувачення інші ризики, а саме: незаконно впливати на іншого підозрюваного, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не містять у клопотанні належного обґрунтування їх наявності. Окрім того, слідчим не зазначено на кого саме ОСОБА_8 може впливати та навіть у прохальній частині клопотання сторона обвинувачення не просить заборонити спілкування ОСОБА_8 з іншим підозрюваним .
Тому слідчий суддя прийшов до переконання про не доведеність вказаного ризику.
Послався слідчий суддя і на те, що у клопотанні сторони обвинувачення відсутнє належне обґрунтування не можливості запобігання ризикам, передбаченим ч. 1ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді , постановити нову ухвалу , якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб , заборонити їй залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 строком до 18.10.2022 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрювану ОСОБА_8 наступні обов`язки :

прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду на визначений час;

не відлучатися із м. Одеси Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Вказує, що слідчим суддею порушено вимоги ч. 1 ст. 131 КПК України , внаслідок чого підозрюваній обрано запобіжний захід, який не забезпечить дієвості кримінального провадження . Порушено вимоги ч. 3 ст. 176 КПК та не взято до уваги обставини, які на думку сторони обвинувачення є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких заходів не може запобігти доведеним ризикам. Не було враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК у сукупності з ризиками , передбаченими ст. 177 КПК , а саме тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, відсутність міцних соціальних зв`язків та наявність обґрунтованої підозри у чиненні кримінальних правопорушень.
Посилається на те, що діями ОСОБА_8 заподіяна майнова шкода, розмір якої перевищує 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та є значною.
Під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування, знищити сховати будь- яку з речей чи документів , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків , потерпілого, інших підозрюваних, а також скоєння інших кримінальних правопорушень.
Прокурор зазначає, що ОСОБА_8 може :
переховуватися від органів досудового розслідування , адже будучи обізнаною про те, що підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання, що підтверджується тим, що на виклики до органу досудового розслідування не з`являлася;
незаконно впливати на свідків з метою викривлення їх показань, адже є односельцем вказаних осіб і їй відомо місце проживання останніх. В ході досудового розслідування на теперішній час не встановлено інших причетних осіб до вчинення кримінальних правопорушень , внаслідок чого існує ризик, що як вказані особи так і підозрювана можуть знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення перебуваючи на свободі , навіть при покладенні на неї відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК;
у зв`язку з тим, що всі учасники кримінального правопорушення на теперішній час не встановлені , існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином , а саме створення ними штучного алібі з метою введення в оману органу досудового розслідування , тощо .
Апелянт вказує на те, що з урахування обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у скоєні низки кримінальних правопорушень , одне з яких є тяжким та у відповідності до ст. 177-178 КПК , обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт не є доцільним, оскільки це може призвести до вчинення підозрюваною інших, більш тяжких кримінальних правопорушень , адже більш м`які запобіжні заходи передбачають обов`язки, які не пов`язані із обмеженням свободи.
Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрювана ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора , посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема : вік та стан здоров`я підозрюваного ; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, ; наявність судимостей у підозрюваного , дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.
Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Оцінюючи кожен факт, викладений на підтвердження заявлених стороною обвинувачення ризиків, суд має оцінювати його у контексті чинників, перелічених у ч. 1ст. 178 КПК . Вказане вбачається не лише зі змісту відповідної норми, але й практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «… Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
За результатами розгляду клопотання слідчий суддя не погодився з доводами клопотання про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту , відмовив у задоволенні клопотання слідчого, та застосував до підозрюваної запобіжний захід у особистого зобов`язання та належним чином свій висновок мотивував.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 КПК.
Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід ніж цілодобовий домашній арешт, у виді особистого зобов`язання, буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваної та запобігатиме встановленому ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.
Доводи апеляційної скарги прокурора такі висновки слідчого судді не спростовують.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч 3 ст. 358, ч.2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 209 КК України. підтверджується сукупністю доказів, зібраними на цій стадії досудового розслідування, які детально зазначені в ухвалі слідчого судді.
Висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в апеляційній скарзі під сумнів не ставиться.
На даній стадії кримінального провадження лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.
Разом із тим , один лише факт наявності обґрунтованої підозри не може виправдати застосування запобіжного заходу, спрямованого на обмеження вільного пересування/перебування особи, оскільки необхідно встановлювати законність, виправданість та співмірність запобіжного заходу, запропонованого органом досудового розслідування, із характером протиправних дій, зокрема інкримінованих підозрюваному у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, наявністю у нього родини та утриманців, можливими ризиками вчинення підозрюваним протиправної поведінки, що може зашкодити меті досудового розслідування.
При цьому, слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування/продовження запобіжного заходу у цілодобового домашнього арешту лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Як видно із матеріалів провадження, клопотання слідчого , яке було предметом розгляду слідчого судді та ухвали слідчого судді , що оскаржується, стороною обвинувачення обґрунтовувалося необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту існуванням таких ризиків:
переховуватися від органів досудового розслідування та суду ( враховуючи тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою) ;
незаконно впливати на іншого підозрюваного, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження;
перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, що обґрунтовується наявністю стійких ділових та дружніх зв`язків підозрюваної, з особами, що займають керівні посади в органах державної влади, а також з іншими особами, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску та учасників кримінального провадження.
Слідчий у клопотанні зазначив , що ОСОБА_8 може не прибувати за викликом до слідчого та має постійне місце мешкання, тому виникла необхідність у застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Слідчий суддя за результатами розгляду поданого клопотання дійшов висновку , що наявність ризиків незаконно впливати на іншого підозрюваного, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, стороною обвинувачення доведено і підтверджено не було.
Слідчий суддя встановив існування ризику переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування. При цьому слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що цей ризик є мінімальним , враховуючи похилий вік підозрюваної.
Вказав слідчий суддя і на те, що прокурором не було доведено неможливість застосовування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, зважаючи на вік підозрюваної, ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявність у неї постійного місця проживання , яке збігається із місцем її реєстрації, наявність законного джерела доходів у виді пенсії, що вбачається із відомостей, що відображені у процесуальних документах стороною обвинувачення.
Будь- яких доказів того , що ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків , як на те вказує апелянт , чи за місцем проживання має негативну репутацію, стороною обвинувачення не надано під час апеляційного розгляду та не міститься в матеріалах, долучених до клопотання.
Вбачається, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру 16.08.2022 року.
В матеріалах, доданих слідчим до клопотання відсутні будь- які відомості про те, що ОСОБА_8 не з`являлася за викликом до слідчого чи прокурора. Не надано таких відомостей і під час апеляційного розгляду.
Будь- які відомості про те, що за вказаний період підозрювана переховувалася від органів досудового розслідування, а після застосування до неї запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання порушувала покладені на неї обов`язки , чи вчиняла спроби перешкоджання кримінальному провадженню або ж вчиняла інші кримінальні правопорушення , матеріали не містять і ці обставини не спростовані прокурором.
В апеляційній скарзі прокурор вказав на існування додаткових ризиків , які не були вказані у клопотанні слідчого та не були предметом дослідження слідчого судді при розгляді клопотання, зокрема ризик впливу на свідків, потерпілого з метою змусити їх змінити покази , та ризик знищити , спотворити , сховати будь- які з речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
При цьому апелянт не вказав на якій стадії проведення досудового розслідування виникли ці ризики і якими обставинами вони підтверджуються , враховуючи, що у клопотанні слідчого , погодженому прокурором, обставини , що обґрунтовують наявність таких ризиків зазначено не було, а отже вони не могли бути проаналізовані та перевірені слідчим суддею на час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 .
Колегія суддів вважає необґрунтованими твердження апеляційної скарги прокурора про те, що у випадку застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, остання може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше не судима, має законне джерело доходів , відомостей про те, що на теперішній час ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності у іншому провадженні не має.
Позбавлені належного обґрунтування та доведеності під час апеляційного розгляду і ризики впливу на свідків, потерпілого з метою змусити їх змінити покази , та ризик знищити , спотворити , сховати будь- які з речей, які мають значення для встановлення обставин.
Колегія суддів вважає, що один лише факт наявності наявності обґрунтованої підозри та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у випадку доведеності її винуватості , доведеність мінімального ризику переховування від органу досудового розслідування не може виправдати застосування запобіжного заходу, спрямованого на обмеження вільного пересування/перебування підозрюваної, оскільки слідчим та прокурором не доведено виправданість та співмірність запобіжного заходу у виді запропонованого органом досудового розслідування цілодобового домашнього арешту , який прирівнюється до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції, враховуючи характер інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень та відомості про особу підозрюваної, яка є людиною похилого віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , має постійне місце проживання , законне джерело доходів, раніше не судима , та за відсутності відомостей, що спростовують наявність у неї позитивної репутації та міцних соціальних зв`язків.
Отже, з урахуванням всього вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді.
Описка у зазначенні дати постановлення ухвали 23.08.2022 року замість 25.08.2022 року може бути виправлення слідчим суддею у порядку ст.379 КПК.
Керуючись ст. 179, 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2022 року якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України застосовано в запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4