07.09.2022 Єдиний унікальний номер 205/2329/20
Провадження №1-кп/205/869/22
Єд.унік.№205/2329/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, раніше не засудженого, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 , 20 березня 2020 року, близько 00 години 05 хвилин, перебував біля буд.61 по вул.Лютневій, в м.Дніпро, де реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «ВАЗ-2103», р/н НОМЕР_1 , та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, відчинив двері автомобіля та викрав з салону майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме:

- аудіо систему «Fantom FP-303», чорного кольору, вартістю 359,20 грн.;

- аудіо систему «Calcell CAR-605U», чорного кольору, вартістю 448 грн.;

- автомобільні колонки «Pioner TS-A6911», чорного кольору, у кількості 2 шт., вартістю 371,20 грн., однак в цей момент злочинні дії обвинуваченого були помічені потерпілим та іншими особами, які почали кричати та вимагати їх припинення. Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його дії перестали бути таємними для оточуючих, діючи відкрито, із корисливих міркувань, отримуючи викрадене майно з місця злочину зник, заволодівши таким чином майном потерпілого ОСОБА_7 , завдавши йому майнову шкоду на загальну суму 1178,40 грн.

Допитаний в якості обвинуваченого, ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно, 20 березня 2020 року, близько 00 годин, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 , за вказаних в обвинувальному акті обставинах, відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 1178,40 грн., після чого з місця злочину зник.

Винуватість ОСОБА_6 також повністю підтверджується письмовими доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 20 березня 2020 року з фото-таблицями (а.с.8-11), під час якого з автомобіля «ВАЗ-2103» були виявлені та вилучені сліди папілярних візерунків, а також дві магнітоли на автомобільні колонки; протоколами пред`явлення речей для впізнання (а.с.69-72, 73-76, 77-80), під час якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав викрадене у нього обвинуваченим ОСОБА_6 майно; висновком судової товарознавчої експертизи №1423-20 від 25 березня 2020 року (а.с.64-67), якою визначено вартість викраденого майна та загальна сума завданої шкоди, яка складає 1178,40 грн.; висновком судової дактилоскопічної експертизи №19/104-7/3/390 від 26 березня 2020 року (а.с.86-93), згідно з якою один слід папілярного візерунку, вилучений під час огляду автомобіля «ВАЗ-2103», залишений вказівним пальцем лівої руки обвинуваченого ОСОБА_6 ; а також долученими до справи речовими доказами, якими визнано: сліди папілярних візерунків та викрадене майно (а.с.60, 81, 94).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілого, а також свідків в судовому засіданні та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідження письмових доказів.

З урахуванням викладеного, оцінивши вищенаведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, характеризується позитивно, на обліках у лікар нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, передбаченими ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , щирого каяття останнього, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 326,88 грн. та 1256,08 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75, 104 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - не обирався.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні:

- судової товарознавчої експертизи №1423-20 від 25 березня 2020 року в розмірі 326 гривень 88 копійок;

- судової дактилоскопічної експертизи №19/104-7/3/390 від 26 березня 2020 року в розмірі 1256 гривень 08 копійок.

Речові докази по справі:

- аудіо систему «Fantom FP-303», чорного кольору, аудіо систему «Calcell CAR-605U», чорного кольору, автомобільні колонки «Pioner TS-A6911», чорного кольору, у кількості 2 шт. залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_7 ;

- три сліди папілярних візерунків на 3 л/с, дактилокарту на ім`я ОСОБА_6 , які зберігаються в камері схову ВП №3 ДРУП (Новокодацького ВП ДВП) ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1