ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/596/22 Номер провадження 11-кп/814/1695/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000018 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 20 червня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0000018 щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тираспіль, мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.289 та ч.3 ст.185 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 18 серпня 2022 року.
Мотивуючи оскаржуване рішення, суд з`ясував обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень, встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.
В апеляційній скарзі захисник просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При цьому зазначає про порушення права обвинуваченого на захист, оскільки розгляд клопотання про продовження тримання під вартою було проведено за відсутності ОСОБА_7 , який перебуває в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
З огляду на викладене, зазначає про відсутність у неї як у захисника, призначеного на окрему процесуальну дію, можливості провести конфіденційне побачення з обвинуваченим та узгодити правову позицію.
Вважає, що судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні її заяви про самовідвід.
Заперечує наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Стверджує про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який прохав змінити запобіжний захід на більш м`який та надати можливість захистити державу в умовах воєнного стану, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою, чи не допущено безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд, всупереч твердженням захисника, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 і 199 КПК України.
Належним чином врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду умисних тяжких корисливих злочинів проти власності та проти безпеки руху і експлуатації транспорту.
Також суд обґрунтовано звернув увагу на можливе покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим.
Крім того, суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан.
Обґрунтованість підозри і необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюються.
Доводи захисника про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого є непереконливими з огляду на доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.
При цьому колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який міцних соціальних зв`язків не має, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, але на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні крадіжки, грабежу та незаконного заволодіння транспортним засобом.

За таких обставин, на думку колегії суддів, неможливо запобігти ризику вчинити інше кримінальне правопорушення шляхом застосуваннябільш м`якого запобіжного заходу.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір застави з огляду на таке.

У відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В свою чергу приписами ч.4 цієї статті передбачено право суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України

Як вбачається з матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали, суд не встановив визначених законом підстав не визначати розмір застави, проте не визначив її розмір, хоча зобов`язаний був це зробити у даному випадку.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначити розмір застави, як того вимагають приписи ст.183, ч.5 ст.182 КПК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу, з урахуванням положень ч.4 ст.182 КПК України, відповідно до яких розмір застави не може бути завідомо непомірним для обвинуваченого.

Визначаючи розмір застави, колегія суддів приходить до висновку, що застава в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу ОСОБА_7 для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених законом.

Всупереч доводам обвинуваченого, скасування запобіжного заходу для проходження військової служби, відповідно до ч.1 ст.616 КПК України, не може бути застосоване до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 КК України.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду від 03 березня 2022 року "Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану", ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі обвинуваченого, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

Враховуючи ці роз`яснення, неможливість обвинуваченого, який перебуває в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» через військовий стан прийняти участь у розгляді клопотання прокурора у суді першої інстанції та відсутність з огляду на викладені обставини у захисника можливості провести з обвинуваченим конфіденційне побачення, на думку колегії суддів, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Не вбачає колегія суддів і визначених ст.78 КПК України підстав для відводу захисника ОСОБА_8 .

Отже, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Київськогорайонного суду м. Полтава від 20 червня 2022 року у кримінальному провадженні №0000018 щодо ОСОБА_7 змінити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 серпня 2022 року та визначити заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 гривень у національній грошовій одиниці.
У разі внесення застави вважати обраним ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави та покласти на нього на строк дії ухвали такі обов`язки:
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.
Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Полтавського апеляційного суду (UA0086573 в ДКС України м. Київ, ).
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4