Справа № 191/1233/22
Провадження № 1-кп/191/93/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області м. Синельникове кримінальне провадження № 0000256 від 04 травня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом не обирався, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новогніде, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом не обирався, раніше не судимого;
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
20.02.2022 приблизно о 20 годині 00 хвилин (більш точний час під час досудового слідства встановити не надалося можливим), ОСОБА_3 , вступивши у попередню змову з ОСОБА_4 , знаходячись на території стадіону, що розташований в с. Новогніде, Синельниківського району, Дніпропетровської області, побачили коментаторську будівлю, де у них раптово виник спільний прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Разом вони прийшли до неогородженої території коментаторської будівлі, яка перебуває на балансі Раївської сільської ради та що розташована на території стадіону в с. Новогніде, Синельниківського району, Дніпропетровської області.
Цього ж дня, приблизно о 20 годині 10 хвилин (більш точний час під час досудового слідства встановити не надалося можливим), реалізуючи свій спільний раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що їхні дії носять таємний характер і за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу пройшли на неогороджену територію коментаторської будівлі, де в стіні побачили металеву віконну хвіртку, яку визначили для себе як предмет свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій спільний раптово виниклий прямий злочинний умисел, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою сили рук, вийняли зі стіни та викрали суцільно металеву віконну хвіртку зеленого кольору розміром 1,57 мх 0,97 м, вартістю 400 гривень 00 копійок.
Після чого, доводячи свій спільний раптово виниклий прямий злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_4 , діючи умисно, з викраденим майном залишили приміщення коментаторської будівлі, що розташована на території стадіону в с. Новогніде, Синельниківського району, Дніпропетровської області та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли Раївській сільській раді матеріальний збиток на загальну суму 400 гривень 00 копійок.
Умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнали у повному обсязі, у скоєному розкаялися та надали показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.
ОСОБА_3 суду повідомив, що 20.02.2022 року він разом з ОСОБА_4 , приблизно о 20.10 год. пішли на стадіон в с. Новогніде, Синельниківського району, Дніпропетровської області, де викрали з будівлі вікно і відвезли його на металобрухт. Крадіжку вчинив, так як не було коштів на харчування.
ОСОБА_4 суду повідомив, що 20.02.2022 року він разом з ОСОБА_4 , приблизно о 20.10 год. пішли на стадіон в с. Новогніде, Синельниківського району, Дніпропетровської області, де викрали з будівлі коментаторської будки металевий лист, яким було зачинено вікно. Викрадене майно відвезли на пункт прийому металу. Крадіжку вчинив так як не було засобів для існування.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що в лютому 2022 року виявив крадіжку металевої віконної хвіртки з коментаторської будівлі, яка перебуває на балансі Раївської сільської ради та що розташована на території стадіону в с. Новогніде, Синельниківського району, Дніпропетровської області. Просив суворо не карати обвинувачених, оскільки шкода відшкодована шляхом повернення майна.
Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин без дослідження доказів.
Суд, оцінивши показання обвинувачених, потерпілого в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченими добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинувачених: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України та кваліфікує дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні ними кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю. Вони діяли з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно, за попередньою змовою. Обвинувачені є суб`єктами цього злочину, оскільки є осудними та повнолітніми особами. Кваліфікуючими ознаками пред`явленого в обвинуваченні злочину для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим суд враховує положення ст. ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 судом враховується те, що останній вину визнав повністю, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, а також враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, що разом з обставиною, яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 судом враховується те, що останній вину визнав повністю, раніше не судимий, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, а також враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, що разом з обставиною, яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

До пом`якшуючих обставин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після вчинення злочину, який є нетяжким, їх щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинувачених призначити їм покарання в межах санкції статті, у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України та звільненням обвинувачених від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не застосовувався.
За вимогами ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , необхідно стягнути витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь судового експерта ОСОБА_7 , р/р: НОМЕР_1 , витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1165/22 від 12.05.2022 року в розмірі 90 (дев`яносто ) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь судового експерта ОСОБА_7 , р/р: НОМЕР_1 , витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1165/22 від 12.05.2022 року в розмірі 90 (дев`яносто ) грн. 00 коп.
Речові докази: суцільну металеву віконну хвіртку зеленого кольору, розміром 1,57 м х 0,97 м залишити за належністю представнику потерпілого- ОСОБА_6 ( т.2 а.с. 35, 39)
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Суддя ОСОБА_1