Провадження № 1-кп/752/222/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

під час судового розгляду кримінального провадження № 0000192, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч.1 ст. 375 КК України.

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

На розгляді Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.1 ст. 375 КК України.

В ході судового розгляду прокурор звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 . Необхідність закриття провадження мотивував тим, що статтю 375 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно рішення Конституційного Суду України №7-р/2020 від 11.06.2020 року та стаття 375 КК України втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом цього рішення.

Під час судового розгляду прокурор своє клопотання підтримав, відмічаючи, що провадження, враховуючи рішення Конституційного Суду України, слід закрити згідно п.4 ч.1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в категоричній формі заперечував щодо закриття кримінального провадження щодо нього згідно п.4 ч.1 ст. 284 КПК України. Відмітив, що винним себе не визнає, кримінального правопорушення не вчиняв, вимагає реабілітації.

Захисник також відмітив, що на даний час немає підстав для закриття провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України, який визнаний неконституційним. Наполягає на проведенні повного судового розгляду, оскільки переконані, що зможуть довести обставини того, що ОСОБА_5 не вчиняв кримінального правопорушення в якому його обвинувачують.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 375 КК України закриттю за п.4 ч.1 ст. 284 КПК України не підлягає. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

11 червня 2020 року КСУ у справі № 1-305/2019(7162/19) за конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 375 КК було прийнято Рішення № 7-р/2020, яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), ст. 375 КК, оскільки вона суперечить ч. 1 ст. 8, ч. 1, ч. 2 ст. 126, ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України.

Крім того, 08.06.2022 року Конституційним Судом України (Справа № 3-20/2021(40/21) прийнято рішення:

Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 4 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

2. Пункт 4 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, визнаний неконституційним, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Верховній Раді України привести нормативне регулювання, встановлене пунктом 4 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, що визнаний неконституційним, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

У цьому Рішенні КСУ наголосив на тому, що презумпція невинуватості є не лише обов`язковим елементом реалізації конституційного права на судовий захист, без якого справедливий судовий розгляд неможливий, а й важливою конституційною гарантією, яка потребує справедливого судового розгляду й ефективного судового захисту. Зазначене обумовлює потребу в забезпеченні особі можливості висловлювати позицію стосовно своєї невинуватості, доводити цю позицію в судовому порядку, інакше будуть порушені основні засади судочинства, зокрема визначені частиною другою статті 129 Конституції України, як-от: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 1); змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3). Викладені основні засади судочинства є також загальними засадами кримінального провадження (пункти 3, 15 частини першої статті 7 Кодексу).

Необґрунтоване кримінальне переслідування є посяганням на гарантоване статтею 28 Конституції України право кожного на повагу до його гідності (частина перша), тому держава зобов`язана забезпечити можливість реабілітації особи після закриття кримінального провадження, тобто відновлення її честі, доброго імені, репутації, які постраждали у зв`язку з висунутою їй підозрою чи обвинуваченням щодо вчинення кримінального правопорушення, а також гарантувати перевірку в судовому порядку законності й обґрунтованості кримінального переслідування та ухвалених під час його здійснення процесуальних рішень.

Конституційний Суд України вважає, що закриття кримінального провадження стосовно особи без її на те згоди та ефективного судового захисту, внаслідок чого залишається сумнів у невинуватості особи, унеможливлення реабілітації особи після такого закриття є порушенням конституційного права на судовий захист.

Враховуючи вищезазначене, а також позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо незгоди з закриттям кримінального провадження на підставі п.4 ст. 284 КПК України, та вимогу перевірки в судовому порядку законності й обґрунтованості кримінального переслідування, підстав для закриття кримінального провадження на даний час суд не знаходить.

Керуючись ст. ст. 284, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч.1 ст. 375 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1