Справа № 361/880/21
Провадження № 1-кп/361/462/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.22 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002756 від 06.11.2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Приозерськ, Ленінградської області, Російської Федерації, громадянина України, зареєстрвоаного за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого що має середню-технічну освіту, офіційно не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, добровольця територіальної оборони Броварської територіальної громади, учасника бойових дій,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -
в с т а н о в и в :
13.09.2020 приблизно о 03 годині 30 хвилині ОСОБА_4 , перебував у гаражному приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де він вживав алкогольні напої. В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: мопедом марки «Junior», червоного кольору, без реєстраційного номерного знаку, належний ОСОБА_5 , який знаходився біля даного гаражного приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 . З метою реалізації свого злочинного умислу, при цьому усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до мопеда та почав буксирувати його за місцем свого проживання.
Отже, розпорядився вказаним майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1500 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Вказав, що перебував у гаражному приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де він вживав алкогольні напої. В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: мопедом марки «Junior», червоного кольору, який знаходився біля даного гаражного приміщення. З метою реалізації свого злочинного умислу, при цьому усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до мопеда та почав буксирувати його за місцем свого проживання.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом, тому засуджує його за ч. 1 ст. 289 КК України.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно ст.12 КК України відносяться до кримінальних правопорушень різної класифікації: за ч.1 ст. 289 КК України - до нетяжкого злочину
Також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, правову позицію прокурора про призначення покарання у виді обмеження волі не пов`язаного із ізоляцією від суспільства, думку потерпілої ОСОБА_5 про відсутність претензій до обвинуваченого, доцільність виправлення останнього без ізоляції від суспільства, дані про особу ОСОБА_4 , який вважається раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів психіатра і нарколога не перебуває.
Обставиною, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність понести за вчинене передбачене законом покарання.
Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням досліджених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді обмеження волі.
Разом з тим, ураховуючи розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином, яка усунена внаслідок повернення потерпілому майна, позицію прокурора, який вважав за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, який є на сьогодні добровольцем територіальної оборони Броварської територіальної громади, учасником бойових дій, усвідомив скоєне, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, рекомендаціям, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи, запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік .
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обвинуваченому рахувати з дня проголошення вироку.
Речові докази: - мопед марки «Junior», червоного кольору, без реєстраційного номерного знаку, повернутий власнику ОСОБА_5 , вважати повернутим законному володільцю майна та після набрання вироком законної сили дозволити розпоряджатися і користуватися ним.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати у розмірі 490 гривень 35 копійок на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-20/63169-АВ від 21.12.2020 та витрати у розмірі 817 гривень 25 копійок на проведення дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/111-20/60112-ТР від 10.12.2020.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд Київської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1