Справа № 1-в/593/24/2022
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2022 р.

Суддя Бережанський районний суду Тернопільскої області ОСОБА_1 розглянувши в м. Бережани заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна та заборони на відчуження ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Бережанського районного суду Тернопільської області з заявою про скасування арешту майна та заборони на відчуження, посилаючись на те, що 12 серпня 2019 року він придбав автомобіль марки «Volkswagen Go№(Vaiia&t-», державний номерний знак НОМЕР_1 . Для можливості в подальшому знаяти автомобіль з реєстраційного обліку та зареєструвати на себе, ОСОБА_3 , було надано йому довіреність, за якою він передоручив йому вказане право від ОСОБА_4 власника автомобіля, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ.
Разом із автомобілем та довіреностями йому було передано також і свідоцтво про реєстрацію ТЗ
Маючи на меті переоформити транспортний засіб на себе у сервісному центрі йому було відмовлено, що на транспортний засіб наявні обмеження, зокрема арешт та заборона на його відчуження (607/10495/14-к Тернопільський міський суд від 27.06.2014 року .
В процесі вирішення питання про знаття арешту він дізнався, що вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 23.07.2014 року ОСОБА_5 визнано винним за ч.З ст.368 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки без конфіскації майна та без спеціальної конфіскації із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ч.І ст. 76 КК України, із застосуванням ст.54 КК України, позбавивши ОСОБА_6 спеціального звання «старшого лейтенанта міліції».
Однак під час ухвалення вказаного вироку, судом не було вирішено питання щодо долі речових доказів у даному кримінальному провадженні, на які ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27.06.2014 року, в межах кримінального провадження №0000105 від 26.06.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст. 368 КК України, було накладено арешт шляхом заборони відчуження, використання та розпорядження на транспортний засіб марки «Volkswagen Golf Variant», державний номерний знак НОМЕР_1 та технічний паспорт серії НОМЕР_2 , на даний автомобіль, а тому він вимушений звернутися до суду з даною заявою та просить суд її задолити, а також просить суд розгляд даного клопотання проводити без його участі
Прокурор Тернопільської областної Прокуратури , на діслав на адресу суду заяву, в якій зазначив що, щодо задоволення клопотання ОСОБА_2 не заперечує, та просить суд розгляд даного клопотання проводити без його участі.
Відповідно до ч.З ст.26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Питання, які вирішуються судом під час виконання вироку, визначені положеннями ст.537 КПК України.
Однак, слід зауважити, що стаття 537 КПК України не містить вичерпного переліку питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироку.
Пункт 14 ч.І вказаної статті передбачає право суду на цій стадії провадження вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Зокрема, суди крім іншого вправі вирішувати питання про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду та про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо при винесенні вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані; про застосування відстрочки виконання вироку не тільки щодо основного, але й щодо додаткового покарання, якщо рішення суду неконкретизоване; виправлення описки у вироку суду, питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, та ін.
У відповідності до 4.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
У відповідності до вимог ст.ст. 284, 369, 371-374 КПК України, судовими рішеннями якими закінчується кримінальне провадження і в яких підлягають відображення рішення щодо долі речових доказів виступають вироки суду, як обвинувальний так і виправдувальний, а також ухвала суду про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п.12) ч.І ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.
Відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Відповідно до ч.І ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
За таких обставин, оскільки вирок щодо ОСОБА_6 набрав законної сили та судом під час ухвалення вироку 23.07.2014 року не вирішено долю речових доказів, майно не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначено покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, тому на підставі ст.ст. 100, 174, 537, 539 КПК України, суд вважаю, що є достатньо підстав для скасування арешту накладенного ухвалою слідчого судді про арешт майна шляхом заборони на відчуження, які є речовими доказами в кримінальному провадженні,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна та заборони відчуження - задовольнити.

Скасувати арешт шляхом заборони відчуження накладений на автомобіль марки «Volkswagen Go№(Vaiia&t-», державний номерний знак НОМЕР_1 та технічний паспорт на даний автомобіль Серії НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського місмькрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2014 року, у кримінальному провадженні № 0000105 від 26.06.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

На дану ухвалу може бути подана апеляція до Тернопільського Апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом 7-ми діб.

Суддя ОСОБА_1