Справа № 129/1457/21
Провадження по справі № 1-кп/129/267/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" липня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000067 про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого різноробочим ТОВ «ПК «Зоря Поділля», судимого:
1). 27.02.2009 року Гайсинським районним судом м. Вінниця за ч. 3 ст. 185, ст.75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
2). 28.01.2013 року Гайсинським районним судом м. Вінниця за ч.3 ст. 185, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
3). 13.11.2013 року Гайсинським районним судом м. Вінниця за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;
4). 25.02.2014 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч 3 ст. 185, ст.71 КК України до 4 років;
5). 17.03.2016 року Гайсинським районним судом м. Вінниця за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1ст.309, ч.4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.03.2016 року по закінченню строку відбування покарання;
6). 21.06.2017 року Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 72 ч.5 КК України залік з 17.03.2017 року по 20.06.2017 року;
7). 20.12.2017 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
8). 15.06.2018 року Гайсинським районним судом м. Вінниця за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 70, ч .4 ст.70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі. Згідно ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення 17.03.2017 року по 25.09.2018 року (08.05.2020 року звільнений по закінченню строку відбування покарання 4 років 8 місяців позбавлення волі з ДУ «Стрижавська ВК (№81)»), -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, -
Встановив:
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.04.2020 року відповідно до ст.ст. 3, 4, 5, 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», встановлено ОСОБА_5 адміністративний нагляд терміном 1 (один) рік, застосувавши щодо нього наступні обмеження поведінки:
1) заборонити виходити з будинку (квартири) за місцем його проживання з 22:00 години до 05.00 години наступного дня;
2) заборонити відвідувати місця торгівлі, де спиртні напої реалізовуються на розлив (кафе, бари, ресторани, дискотеки, їдальні);
3) заборонити виїзд за межі району (міста) обраного місця проживання в особистих справах без дозволу територіального органу Національної поліції;
4) з`являтися для реєстрації в територіальному органі Національної поліції в першу та останню суботу щомісяця з 09:00 години до 11:00 години та реєструватися у відповідному журналі.
Однак ОСОБА_5 , будучи належним чином ознайомлений під розпис із вказаними обмеженнями, нехтуючи вимогами обмежень, встановлених ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.04.2020 року, без поважних на те причин, не повідомивши посадових осіб Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 14.03.2021 року приблизно о 10 год. 00 хв. самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та використовуючи громадський транспорт спільно із ОСОБА_6 поїхав у с. Романків, Обухівського району, Київської області, де в період з 14.03.2021 року по 14.04.2021 року працював різноробочим, точної адреси місця роботи під досудового розслідування не встановлено.
Внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_5 , порушив обмеження, встановлені ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.04.2020 року, а саме вийшов із будинку за місцем свого проживання з 22:00 години до 05:00 години, виїхав за межі району обраного місця проживання в особистих справах без дозволу територіального органу Національної поліції, а також не з`явився для реєстрації у відповідному журналі до Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області в першу та останню суботу щомісяця з 09:00 години до 11:00 години.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
26.05.2021 р. між прокурором Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000067, та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами вказаної угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ст. 395 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального проступку. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений кримінальний проступок, а саме покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник просили укладену ним з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, в обсязі підозри викладеної в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 5, 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання; підтвердив повністю обставини викладені у пред`явленому йому обвинуваченні, зазначеному у обвинувальному акті.
З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого та захисника, вимог закону та оглянутих матеріалів кримінального провадження № 0000067, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості з таких міркувань.
Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком; обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1) ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ст.470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:
- ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього;
- характер і тяжкість обвинувачення;
- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового провадження;
- наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень, або інших більш тяжких правопорушень.
Згідно з вимогами ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Оскільки ОСОБА_5 бґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком; вину у скоєнні якого він визнав повністю та беззастережно; обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, то угоду між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання необхідно затвердити і ухвалити вирок відповідно до її умов.
До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.
Процесуальні витрати, речові докази по справі та цивільний позов відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 371, 373, 475 КПК України, -
Ухвалив:
Затвердити угоду від 26 травня 2021 року між прокурором Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості за ст. 395 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України і призначити покарання у виді арешту на строк два місяці.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання і приведення до виконання призначеного йому покарання у виді арешту в порядку, передбаченому ст. 51 КВК України, після набрання цим вироком суду законної сили і звернення його до виконання.
Роз`яснити, що відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: