Справа № 201/795/20
Провадження № 1кп/201/157/2022
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 004392 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-07.05.2018 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

законний представник

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представник органу опіки ОСОБА_10

представник МВС у справах дітей ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ:

20.10.2015, приблизно о 02:20 годині на пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпропетровську, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , відносно яких 15.12.2020 ухвалено обвинувальний вирок Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, з ОСОБА_3 , побачили раніше не знайомого їм ОСОБА_7 , який рухався в гору по пр. Дмитра Яворницького м. Дніпропетровську, маючи при собі сумку шкіряну коричневого кольору з особистим майном. Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, для чого ОСОБА_3 вступив у попередню злочинну змову з співучасниками злочину ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Далі співучасники злочину, притримуючись єдиного спільного злочинного умислу спрямованого на відкрите викрадення майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, попрямували за ОСОБА_7 з метою досягти усамітнення та запобіганню виникнення випадкових свідків, які могли б завадити доведення умислу до кінця. Таким чином ОСОБА_3 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , керуючись єдиним спільним злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, стали переслідувати ОСОБА_7 , чим викликали у нього страх та занепокоєння за своє життя та здоров`я, від чого ОСОБА_7 став йти швидше, намагаючись втекти від ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , оскільки останній усвідомлював, що відносно нього готується вчинення кримінального правопорушення.

Далі ОСОБА_3 , керуючись єдиним спільним злочинним умислом спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що потерпілий бачить його, та намагається втекти, разом із співучасниками злочину ОСОБА_13 та ОСОБА_12 наздогнав потерпілого ОСОБА_7 біля будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_7 та, обійшовши його позаду, схопив ОСОБА_7 захватом за шию, тим самим позбавив останнього можливості самостійно рухатись та чинити опір, чим застосував до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. В цей час ОСОБА_3 разом з ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_7 та своїм виглядом показав готовність застосування до потерпілого ОСОБА_7 фізичної сили, тим самим остаточно подавив у ОСОБА_7 волю до чинення опору.

В цей час співучасники злочину керуючись єдиним спільним злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб усвідомлюючи, що внаслідок їх спільних відкритих злочинних дій потерпілий ОСОБА_7 позбавлений можливості самостійно рухатись та чинити опір, діючи умисно, спільно, відкрито стали забирати речі ОСОБА_7 , а саме: пальто, яке було на ОСОБА_7 , (матеріальної цінності для потерпілого не становить), шкіряну сумку коричневого кольору (матеріальної цінності не становить). ОСОБА_13 , підійшовши до ОСОБА_12 , який тримав пальто ОСОБА_7 , дістав з кишені пальто мобільний телефон ОСОБА_7 марки «Майкрософт Люміа 640 ДС», вартістю 3 419,00 гривень, та поклавши його до себе в кишеню, став віддалятись від потерпілого. ОСОБА_3 підійшовши до ОСОБА_12 взяв шкіряну сумку коричневого кольору потерпілого ОСОБА_7 , (яка матеріальної цінності для останнього не становить), та так само залишивши її при собі, став віддалятись від ОСОБА_7 . ОСОБА_12 , який тримав пальто ОСОБА_7 з його гаманцем, (який матеріальної цінності для потерпілого не становить) притримуючись єдиного злочинного умислу, став віддалятись від ОСОБА_7 з його пальто. Однак, відійшовши на невелику відстань повернувся, та правою рукою стиснутою в кулак вдарив ОСОБА_7 в підборіддя, спричинивши останньому фізичну біль та не завдавши тілесних ушкоджень, після чого прослідував за іншими співучасниками злочину. Далі ОСОБА_3 разом з співучасниками злочину ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинили ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 3 419 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав та надав показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 його винуватість в інкримінованому йому злочині знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і дослідженим в судовому засіданні доказах.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 20.10.2015 року приблизно о другій годині ночі він йшов додому, підіймаючись вгору по пр. Д. Яворницького. Приблизно біля будівлі прокуратури Дніпропетровської області він помітив боковим зором групу осіб і пришвидшив свій темп та перейшов на інший бік вулиці, щоб перевірити чи підуть за ним хлопці. Перейшовши на вулицю В. Моссаковського, потерпілий побачив, що хлопці йдуть у шеренгу через дорогу за ним та збагнув, що можливо вони мають намір його пограбувати. Потерпілий продовжував далі йти та вирішив перейти на інший бік вулиці В. Моссаковського до ресторану. Коли він переходив вулицю, то чув як за ним хтось йде. Коли вже був на іншому боці вулиці, то обернувся і побачив ОСОБА_12 , прізвище якого він дізнався під час слідства. Потерпілий не пам`ятає, що останній йому сказав, але він швидко зайшов за спину потерпілого та міцно обхопив його шию обома руками. В цей час поки обвинувачений ОСОБА_12 тримав потерпілого, підійшли інші хлопці та стали навколо. В цю мить проїжджав автомобіль і хлопці зробили вигляд, що розмовляють між собою, а ОСОБА_12 на мить відпустив шию та сказав, щоб потерпілий стояв тихо та не голосив. Коли проїхав автомобіль хлопці ближче підійшли до потерпілого та зняли з нього сумку і пальто. ОСОБА_13 почав виймати все з кишень пальто. З лівої кишені витяг мобільний телефон, з правої водійське посвідчення та гроші, десь біля двадцяти гривень. Потерпілий попросив ОСОБА_13 віддати водійське посвідчення, на що той повернув посвідчення. Задовольнившись награбованим хлопці розвернулись та почали потрохи йти, але ОСОБА_12 ще залишався поряд з потерпілим та вдарив останнього в підборіддя, після чого повернувся та пішов. Прийшовши через декілька секунд до тями потерпілий пішов в бік свого дому, та поки він йшов чув, що хлопці йому кричали щоб він йшов швидше поки ще взагалі може йти. Коли потерпілий прийшов додому, у квартирі була лише жінка його брата, яка довідавшись, що потерпілого пограбували, дала свій телефон та потерпілий викликав поліцію. Поліція приїхала приблизно хвилин через п`ять, він вийшов сів в авто та поїхав до відділу поліції. Прибувши до відділу поліції, потерпілий склав заяву та описав нападників які його пограбували.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона знає обвинуваченого та ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , приблизно з вересня 2015 року. В період з вересня 2015 по 24.11.2015 хлопці приходили до неї додому за адресою: АДРЕСА_3 , де проводили час за спілкуванням. Декілька раз в неї ночували ОСОБА_15 і ОСОБА_16 і у неї були їх речі. Приблизно за тиждень до приїзду поліції, вона помітила сторонні речі в квартирі і почала здогадуватись їх походження, однак на її питання хтось з хлопців повідомив про те, щоб вона не лізла не в свою справу і вона замовкла та нікому нічого не казала. Про грабежі вона нічого не знала і свідком грабежів не була.

З протоколу огляду місця події від 26.11.2015 вбачається, що оглянуто речі, які добровільно видано громадянином ОСОБА_17 з квартири АДРЕСА_4 , серед яких пальто чоловіче сірого кольору, гаманець чорного кольору з написом на металевій бірці «C.S.C. Classic» та сумка коричневого кольору на одній ручці.

З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 07.12.2015 року та фото-таблиць до протоколу вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 серед пред`явлених йому речей під № 1 впізнав свою сумку, якою 20.10.2015 року о 02-00 годині на вул. К. Цеткін (вул. В. Моссаковського) в м. Дніпропетровську відкрито заволоділи невстановлені особи.

З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 07.12.2015 року та фото-таблиць до протоколу вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 серед пред`явлених йому речей під № 1 впізнав свій гаманець, яким 20.10.2015 року о 02-00 годині на вул. К. Цеткін (вул. В. Моссаковського) в м. Дніпропетровську невстановлені особи відкрито заволоділи.

З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 07.12.2015 року та фото-таблиць до протоколу вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 серед пред`явлених йому речей під № 3 впізнав своє пальто, яким 20.10.2015 року о 02-00 годині на вул. К. Цеткін (вул. В. Моссаковського) в м. Дніпропетровську невстановлені особи відкрито заволоділи.

З протоколу слідчого експерименту від 11.02.2016 вбачається, що ОСОБА_13 розповів про механізм та спосіб вчинення злочину відносно ОСОБА_7 , такий же як описано в обвинувальному акті

З протоколу слідчого експерименту від 11.02.2016 вбачається, що ОСОБА_12 розповів про механізм та спосіб вчинення злочину відносно ОСОБА_7 , такий же як описано в обвинувальному акті

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.12.2020, який набрав законної сили, обвинувачених ОСОБА_13 і ОСОБА_12 визнано винуватими у вчиненні відкритого викрадення майна ОСОБА_7 .

Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази не викликають сумнівів у їхній надійності й точності і вони в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним цього злочину доведена в повному обсязі і умисні дії обвинуваченого слід було б вірно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, оскільки ОСОБА_3 засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2018 року за вчинення грабежу, який мав місце 01.09.2015, що тягне за собою кваліфікацію дій обвинуваченого за ознакою повторності.

Однак, ст. 337 КПК України визначає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому суд вимушений визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винуватими у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Далі, ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , відносно яких 15.12.2020 ухвалено обвинувальний вирок Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, разом з ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочину діяльність, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, 16.11.2015 року о 05:00 годині перебуваючи на пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпропетровську побачили раніше не знайомого їм потерпілого ОСОБА_8 , який рухався в гору по пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпропетровську, та мав при собі спортивну сумку з особистими речами, (які матеріальної цінності для потерпілого не становить), та мобільним телефон «Samsung Galaxy Grand Y», вартістю 3 599,10 гривень, майно якого співучасники злочину визначили, як об`єкт свого злочинного посягання. Далі ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вступили у попередню злочину змову між собою. Після чого, діючи згідно відведених ролей, притримуючись єдиного спільного злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, співучасники злочину попрямували за ОСОБА_8 в гору по пр. Дмитра Яворницького з метою досягти усамітнення останнього, та запобігання виникнення випадкових свідків, які могли б завадити доведенню злочинного умислу співучасників злочину до кінця. ОСОБА_8 розуміючи, що відносно нього готується вчинення кримінального правопорушення, переконавшись, що співучасники злочину слідують за ним, став йти швидше, від чого співучасники злочину стали йти за ним швидше, тим самим остаточно переконали ОСОБА_8 в своїх злочинних намірах та те, що відносно останнього готується кримінальне правопорушення.

Далі співучасник злочину ОСОБА_12 притримуючись єдиного спільного злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, обігнавши ОСОБА_8 став на дорозі навпроти нього, та став чекати, доки потерпілий підійде до нього, а ОСОБА_3 разом з співучасниками злочину ОСОБА_13 та ОСОБА_18 діючи згідно відведених ролей, зайшли у провулок між будинком АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 та стали чекати сигналу співучасника злочину ОСОБА_12 . Останній дочекавшись, доки потерпілий ОСОБА_8 підійде до нього, застосував до ОСОБА_8 фізичну силу, схопивши його захватом поверх рук таким чином, що не давав можливості рухати руками, тим самим позбавив ОСОБА_8 можливості чинити опір. ОСОБА_8 розуміючи, що відносно нього вчиняється кримінальне правопорушення, однак бажаючи захистити своє майно, став чинити опір ОСОБА_12 , та намагався звільнитись з його захвату. ОСОБА_12 бажаючи, щоб його злочинні дії залишились непоміченими для оточуючих, притримуючись єдиного спільного злочинного умислу, став тягти ОСОБА_8 у провулок біля будинку АДРЕСА_6 , де його чекали співучасники злочину.

Далі ОСОБА_3 , діючи згідно відведеної йому ролі, керуючись єдиним спільним злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що потерпілий бачить його, чинить опір, та намагається втекти, разом із співучасниками злочину ОСОБА_13 та ОСОБА_12 став наносити ОСОБА_8 удари ногами і руками по голові та тулубу, таким чином намагаючись подавити у ОСОБА_8 намір до вчинення опору, та не даючи останньому можливості рухатись та чинити опір. Після чого співучасники злочину заволоділи спортивною сумкою з особистими речами ОСОБА_19 (які матеріальної цінності для потерпілого не становлять), його мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy Grand Y», вартістю 3 599,10 гривень, гаманцем (матеріальної цінності не становить), грошовими коштами в розмірі 150 гривень, студентським квитком та перепусткою до гуртожитку на ім`я ОСОБА_8 . Далі співучасники зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном ОСОБА_8 на власний розсуд, тим самим спричинивши останньому матеріальну шкоду у розмірі 3 749,10 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав та надав показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 його винність в інкримінованому йому злочині знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і дослідженим в судовому засіданні доказах, а саме.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що 16.11.2015 р. приблизно о 05-00 годині ранку він повертався з масового заходу, який відбувався у клубі Париж до гуртожитку розташованого на пр. Гагаріна і так як знав, що гуртожиток раніше 6-ї години не відчиниться, вирішив йти пішки. На перехресті пр. Карла Маркса та вул. Барикадної він помітив чотирьох хлопців. Потерпілий перейшов на протилежний бік пр. Карла Маркса до ресторану «Репортер» та пішов вгору по пр. Карла Маркса. Ці хлопці його обігнали та зайшли за кут будинку в якому знаходився магазин «Кобра», а один з хлопців, залишився на тротуарі. Коли потерпілий порівнявся з ним, той схопив потерпілого ззаду та намагався затягти за кут, однак потерпілий почав противитись і тоді інші хлопці вийшли з-за кута, повалили потерпілого на землю та затягли за кут, де почали бити руками і ногами в різні частини тіла, а потерпілий намагався захистити голову, прикривши руки. При цьому їх голови вже були прикриті, однак потерпілий їх всіх добре запам`ятав, ще на вул. Барикадній і потім за кутом. Через деякий час його перестали бити, декілька хлопців тримали його, періодично наносивши удари, а один (як стало відомо пізніше ОСОБА_15 ) шарив по сумці та його речам, забравши гаманець зі 150 грн., телефон, годинник, зарядку, паспорт, речі для перевдягання зі змагань з танців. Після цього його затягли ще далі за кут, кинули на клумбу та декілька разів вдарили, сказавши, що це йому за супротив та погрожували розправою в разі звернення до поліції. Після цього хлопці втекли. Потерпілий, прийшовши до тями, вийшов на пр. Карла Маркса, де спустився до прокуратури Дніпропетровської області і викликав коменданта, який викликав поліцію. У нього були численні садна на обличчі, тілу, ногах, пошкоджений ніс. Під час досудового слідства потерпілий всіх нападників опізнав, а також опізнав свої речі.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.01.2016 року в ході якого потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених йому для впізнання осіб впізнав чоловіка ОСОБА_13 , який 16.11.2015 року біля 05-00 години біля будинку № 36 по пр. К. Маркса вчинив відносно нього відкрите заволодіння його майном.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2016 року в ході якого потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених йому для впізнання осіб, на фото під номером № 4 впізнав ОСОБА_12 , який 16.11.2015 року вчинив відносно нього вікрите заволодіння його майна біля будинку АДРЕСА_7 годині. Саме цей хлопець схопив його та затягнув у провулок біля вказаного будинку, де він разом зі своїми товаришами наносив йому удари ногами і руками по корпусу тіла, після чого його спільники заволоділи його речами, сумкою, мобільним телефоном та гаманцем.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2016 року в ході якого потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених йому для впізнання осіб, на фото під номером № 1 впізнав ОСОБА_18 , який 16.11.2015 року відкрито заволодів його майном. Доки інші напарники били його, саме цей хлопець стежив, щоб його товаришам не завадили випадкові свідки та був з сумкою потерпілого.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2016 року в ході якого потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених йому для впізнання осіб, на фото під номером № 2 впізнав ОСОБА_3 , який 16.11.2015 року відкрито заволодів його майном. Саме він наносив тілесні ушкодження та забирав телефон і сумку потерпілого.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , описаними вище згідно яких обвинувачен ОСОБА_3 , а також ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 часто приходили до неї додому за адресою: АДРЕСА_3 , де почали з`являтись невідомі свідкові речі.

З протоколу огляду місця події від 26.11.2015 вбачається, що оглянуто речі, які добровільно видано громадянином ОСОБА_17 з квартири АДРЕСА_4 , серед яких виявлено гаманець чорного кольору «Geоrgio Armani», перепустка в гуртожиток на ім`я ОСОБА_8 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_8 .

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 07.12.2015 року та фото-таблицями до протоколу пред`явлення речей для впізнання в ході якого потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених йому речей впізнав під № 1 свій гаманець, яким не встановлені особи відкрито заволоділи 16.11.2015 року біля будинку АДРЕСА_8 .

Висновком судово-товарозначої експертизи № 6280-15 від 22.12.2015 року встановлено, що станом на 16.11.2015 року залишкова вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy Grand Y» становить 3 599, 10 гривень.

Висновком № 381е від 21 січня 2016 року встановлено, що за даними наданої медичної документації у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден на голові, синців, підшкірних гематом та саден нижніх кінцівок. Виявлені у нього тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови та обох нижніх кінцівок, яким могла бути і рука стиснута в кулак, взута нога або інші предмети з аналогічними властивостями. Дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки та можливо вказати, що вони отримані не задовго до надходження на стаціонарне лікування в 16 МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий в постанові.

Протоколом слідчого експерименту від 22.01.2016 року встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 за участю статиста та понятих вказав деталі нападу на нього 16.11.2015 року та вказав, що спочатку його схопили на пр. К. Маркса в м. Дніпропетровську, це був ОСОБА_20 , далі його затягли в провулок біля будинку АДРЕСА_8 , де ОСОБА_16 разом з ОСОБА_15 та особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження наносили удари та побої, а ОСОБА_21 спостерігав..

З протоколу проведення слідчого експерименту від 18 лютого 2016 року встановлено, що ОСОБА_18 в присутності понятих розповів про обставини вчиненого злочину 16.11.2016 року на пр. К. Маркса біля обласної прокуратури відносно хлопця, який було вчинено разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та на статистові вказав механізм нанесення потерпілому тілесних ушкоджень та вказав які саме речі вони забрали у хлопця.

З протоколу слідчого експерименту від 11.02.2016 вбачається, що ОСОБА_13 розповів про механізм та спосіб вчинення злочину відносно ОСОБА_8 , такий же як описано в обвинувальному акті

З протоколу слідчого експерименту від 11.02.2016 вбачається, що ОСОБА_12 розповів про механізм та спосіб вчинення злочину відносно ОСОБА_8 , такий же як описано в обвинувальному акті

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.12.2020, який набрав законної сили, обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 визнано винуватими у вчиненні відкритого викрадення майна ОСОБА_8 .

Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази не викликають сумнівів у їхній надійності й точності і вони в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним цього злочину доведена в повному обсязі і умисні дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та ОСОБА_23 відносно яких 15.12.2020 ухвалено обвинувальний вирок Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, а також разом з ОСОБА_3 і особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження 25.11.2015, приблизно о 03:40 годині, перебуваючи на алеї між вул. Гоголя та вул. Володимира Моссаковського в м. Дніпропетровську, побачили раніше не знайому потерпілу ОСОБА_9 , 1995 р.н., яка рухалась в гору по пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпропетровську, та яка тримала в руках мобільний телефон, майно якої співучасники злочину визначили, як об`єкт свого злочинного посягання. Далі ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення мана, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, надав співучасникам злочину свою згоду на вчинення ним злочину, та притримуючись єдиного спільного злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення майна, попрямував разом із співучасниками злочину за ОСОБА_9 , та став переслідувати останню, чим викликав у неї страх та занепокоєння за своє життя та здоров`я, від чого ОСОБА_9 стала йти швидше, намагаючись втекти від нього та інших співучасників злочину.

Далі ОСОБА_3 , керуючись єдиним спільним злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що потерпіла бачить його, та намагається втекти, дочекавшись, доки всі переконаються, що немає випадкових свідків, та їх злочинним діям ніхто не завадить, разом із співучасниками злочину наздогнав ОСОБА_9 , та діючи згідно відведеної йому ролі став чекати, доки співучасник злочину ОСОБА_13 схопить ОСОБА_9 та зробивши захват на шиї і закривши ОСОБА_9 рот повалить ОСОБА_9 на землю таким чином, що остання опинилась зверху ОСОБА_13 притиснута його руками, що позбавить її можливості чинити опір та самостійно рухатись, тим самим подавить у ОСОБА_9 волю до вчинення опору.

ОСОБА_3 разом із співучасниками злочину, керуючись єдиним спільним злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб усвідомлюючи, що внаслідок їх спільних відкритих злочинних дій потерпіла ОСОБА_9 позбавлена можливості самостійно рухатись та чинити опір, діючи умисно та спільно, відкрито заволоділи майном ОСОБА_9 . ОСОБА_3 діючи згідно відведеній йому ролі підійшов до ОСОБА_9 та вихопив з її рук мобільний телефон марки «Айфон 5 с», вартістю 9 024,05 гривень, з сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 (яка не становить матеріальної цінності для потерпілої), тим самим відкрито заволодів майном потерпілої. Співучасник злочину ОСОБА_18 вихопив у ОСОБА_9 сумку шкіряну чорного кольору, (яка матеріальної цінності не становить), в якій знаходився гаманець (матеріальної цінності не становить), 2 пластикові банківські картки для виплат (не становлять матеріальної цінності), та разом з співучасником злочину ОСОБА_13 заволоділи сумкою ОСОБА_9 . Співучасник злочину ОСОБА_18 діючи відкрито, підійшов до ОСОБА_9 , та стягнув з її руки дві обручки, одна вагою 17,8 г, проба 925, загальною вартістю 234,96 гривень, друга вагою 17,08 г, проба 925, загальною вартістю 225,46 гривень, браслет із жовтого металу, біжутерія, матеріальної цінності не становить, та заволодів майном ОСОБА_9 . Далі ОСОБА_3 разом із співучасниками злочину з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном ОСОБА_9 на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 9 484,47 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав та надав показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи визнання вини обвинуваченими ОСОБА_3 його винність в інкримінованому йому злочині знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і дослідженим в судовому засіданні доказах, а саме.

Поясненнями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що 25.10.2015 року приблизно о 21 годині вона з друзями почали відмічати день народження її подруги у ресторані «Ікра», а потім перемістилсь в клуб «7Х». Десь о 03-30 годині вони почали збиратися дому. Подруга поїхала зі знайомим, якого раніше зустріла у «Сім іксах», а потерпіла вийшла із «Сім іксів» та вирішила піти у гору по ОСОБА_24 . Десь на перехресті Дзержинського, ОСОБА_24 вона озирнулась назад та побачила, що у метрах десятьох за нею йдуть декілька хлопців у спортивних костюмах та вирішила пришвидшити рух, зателефонувати водію, але у цей час її наздогнали хлопці, та ОСОБА_25 прізвище котрого вона вже дізналась в ході слідства схопив її обома руками за шию та повалив на землю, при цьому вона не мала можливості оказувати спротив, далі він рукою почав закривати потерпілій рот щоб вона не кричала, у весь цей проміжок часу водій по телефону чув що з нею щось трапилось, але в цю мить ОСОБА_22 вихопив в неї з рук телефон Iphone 5s золотистого кольору та скинув дзвінок. Протягом того часу поки її тримали, на телефон продовжували йти дзвінки. Потерпіла почала просити хлопців щоб вони віддали їй телефон щоб вона могла сказати, що з нею все добре та скоро буде вдома. Мурзак держав телефон у своїх руках та підніс його до її вуха телефон щоб вона могла сказати що все добре і що скоро буде вдома, після цього вона почала просити нападників щоб вони забирали у неї усі гроші які були у моєму гаманці, а там було біля однієї тисячі гривень та залишити їй телефон. Після почутого ОСОБА_26 зірвав з потерпілої клатч котрий був на ціпку, та почав в ньому ритися шукаючи там грошові кошти. Не знайшовши там коштів ОСОБА_21 підійшовши до потерпілої разом із ОСОБА_22 показали їй пустий гаманець сказавши щоб вона не брехала що там щось було, але вона чітко знала що там були гроші. Шкурко, не зупиняючи на початому, почав знімати з неї срібні обручки, браслет із жовтого металу потім почав шукати у неї на шиї ланцюжок якого в неї не було та про що вона раніше казала йому. Після чого ОСОБА_22 сказав щоб потерпіла зняла з телефона пароль. Вона зняла пароль та попросила хлопців щоб вони віддали сім-карту з телефона та паспорт. ОСОБА_21 дістав паспорт із сумки та почав фотографувати його, сфотографувавши паспорт ОСОБА_21 віддав їй паспорт, але що стосується сім карти то до цього все не дійшло та сім-карту не повернули. Протягом цих п`ятнадцяти хвилин хлопці їй не погрожували та не застосовували до неї фізичного насилля. Побачивши машину яка їхала у гору по АДРЕСА_8 . Хлопці в мить розбіглися та розчинились у дворах. Через деякий час приїхав її водій, посадив у авто та відвіз потерпілу додому. Приїхавши додому вона викликала поліцію, після чого поліцейські її направили у відділення. Після цього, вже взимку коли спіймали грабіжників, слідчий викликав її до Соборного відділу поліції де вона опізнала нападників.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 8 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_9 в присутності понятих розповіла про обставини вчинення грабежу відносно неї та вказала механізм і спосіб вчинення злочину такий же як описано вище.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2015 року в ході якого потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлених осіб на фотознімках на фото № 3 впізнала ОСОБА_13 , який 25.11.2015 року вчинив відносно неї відкрите заволодіння її майном. Саме цей хлопець схопивши її, повалив на землю, в той час як його спільники забирали її особисте майно. Також цей хлопець за її словами шукав в її сумці гроші та потім віддавав їй паспорт на її прохання.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2015 року в ході якого ОСОБА_9 серед пред`явлених осіб на фотознімках на фото № 4 впізнала ОСОБА_27 , який відкрито заволодів її майном 25.11.2015 року о 04-00 годині біля перехрестя вул. К. Цеткін та К. Маркса в м. Дніпропетровську. Саме цей хлопець за її словами вихопив у неї мобільний телефон коли вона лежала на землі і її тримав їх спільник. Також цей хлопець вимагав від неї щоб вона розблокувала свій телефон та зняла «Айклауд» від її мобільного телефону «Айфон 5S».

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2015 року в ході якого потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлених осіб на фотознімках на фото № 1 впізнала ОСОБА_18 , який діючий зі своїми спільниками, вчинив відносно неї відкрите заволодіння її майном. Саме цей хлопець знімав її каблучки, дві срібні каблучки з її рук та разом з іншими шукав в її сумці гроші.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , описаними вище згідно яких обвинуваченй ОСОБА_3 , а також ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та ОСОБА_23 часто приходили до неї додому за адресою: АДРЕСА_3 , де почали з`являтись невідомі свідкові речі.

З протоколу огляду місця події від 26.11.2015 вбачається, що оглянуто речі, які добровільно видано громадянином ОСОБА_17 з квартири АДРЕСА_4 , серед яких виявлено каблучки та браслет.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 01.12.2015 в ході якого потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлених речей під № 4 впізнала свою каблучку, яку вкрали 25.11.2015 року невстановлені особи.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 01.12.2015 в ході якого потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлених речей під № 4 впізнала свою каблучку, яку вкрали 25.11.2015 року невстановлені особи.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 01.12.2015 в ході якого потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлених речей під № 3 впізнала свій ланцюжок, яку вкрали 25.11.2015 року невстановлені особи.

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 6281-15 від 22.12.2015 року встановлено, що станом на 25.11.2015 року залишкова вартість мобільного телефону «Айфон 5с» становить 9 024,05 гривень.

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 977-16 від 24.02.2016 року встановлено, що станом на 25.11.2015 року залишкова вартість браслету із металу жовтого кольору становить 1 гривня, каблучки зі срібла 925 проби вагою 17.8 г. 234.96 гривень, каблучки зі срібла 925 проби вагою 17,08 г. 225,46 гривень.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 18 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_18 в присутності понятих розповів про вчинення грабежу відносно потерпілої разом з ОСОБА_28 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 та ОСОБА_29 та вказав механізм і спосіб вчинення злочину такий же як описано вище.

З протоколу слідчого експерименту від 11.02.2016 вбачається, що ОСОБА_13 розповів про механізм та спосіб вчинення злочину відносно ОСОБА_9 , такий же як описано в обвинувальному акті

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.12.2020, який набрав законної сили, обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та ОСОБА_23 визнано винуватими у вчиненні відкритого викрадення майна ОСОБА_9 .

Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази не викликають сумнівів у їхній надійності й точності і вони в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65, 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії тяжких, характер його дій та ступінь його участі у вчиненні злочину, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Також суд враховує, що неповнолітній обвинувачений мав задовільне місце проживання, матеріальне забезпечення та можливості навчання, що видно з акту обстеження умов проживання. Він навчався та жив у сім`ї, де склались нормальні відносини згідно звіту про неповнолітнього обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є вчинення злочинів у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретних їх обставинам, ролі обвинуваченого у їх вчиненні, даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2018 року, суд вважає за необхідне після призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України призначити покарання за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням призначеним попереднім вироком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2018 року визначивши до відбуття п`ять років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з 17 травня 2022 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання, відбутий строк покарання ОСОБА_3 за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2018 року в період з 4 грудня 2021 року по 17 травня 2022 року.

Зарахувати в строк відбування призначеного покарання перебування ОСОБА_3 під вартою з 15 березня 2016 року по 23 березня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1