Провадження №1-кс/523/2701/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
(повний текст)

11 жовтня 2022 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 10.10.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000861 від 19.09.2022 року, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеса, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої та офіційно не працевлаштованої, зі слів зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючої судимості,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
10.10.2022 року до Суворовського районного суду м.Одеси від старшого слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 надійшло погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , оскільки відносно останньої складено повідомлення про підозру в тому, що вона 18.09.2022 року приблизно о 12:00 годині, в умовах воєнного стану та збройної агресії рф проти України, зайшла до приміщення парадної №4 будинку АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю замикаючого пристрою на дверях проникла до підвального приміщення, вхід в який розташовано на першому поверсі вказаної парадної, та з використанням заздалегідь підготовленого ножа перерізала кабелі електрозв`язку.

В подальшому, належні АТ «Укртелеком» 6 відрізаних фрагментів мідного кабелю марки ТПП 10х2х0,4, загальною довжиною 80,90м, вартістю 18,92 грн за 1 метр, 3 фрагменти мідного кабелю марки ТПП 20х2х0,4, загальною довжиною 32м, вартістю 36,05 грн за 1 метр, підозрювана ОСОБА_6 струтила в мотки та, виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, намагалась покинути місце скоєння правопорушення разом з викраденим майном, але не змогла розпорядитись викраденим з причин, що не залежали від її волі, оскільки її дії були припинені працівниками поліції.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що за заявою ОСОБА_7 , СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000861, внесеного до ЄРДР 18.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України, а 07.10.2022 року старшим слідчим ОСОБА_5 складено та прокурором ОСОБА_3 погоджено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яке того ж дня вручено вказаній підозрюваній.

В обґрунтування внесеного клопотання старший слідчий ОСОБА_5 посилається на дані про особу підозрюваної ОСОБА_6 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.186 КК України, на тяжкість злочину, у якому підозрюється остання, що мало місце в умовах воєнного стану, на міру покарання, що їй загрожує у випадку доведеності провини, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, ймовірність можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши захисника ОСОБА_4 та підозрюваної ОСОБА_6 , які не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

За розглядуваним клопотанням та доданими до нього матеріалами, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на тяжкий злочин, передбачених ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану, за яке визначена можливість признання покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Частина ч.1 ст.9 КПК України встановлює, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 зазначеного Кодексу, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.94 вказаного Кодексу, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до положень ст.ст.177, 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з матеріалами клопотання, підозра в інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенні обґрунтовується, зокрема, протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту представника потерпілого АТ «Укртелеком» ОСОБА_8 , постановою про прилучення речових доказів, сукупність чого уявляється слідчому судді достатнім для висновку про те, що наведені докази, в цілому, здатні об`єктивно переконати неупередженого спостерігача у причетності вказаної особи до скоєння інкримінованого діяння.
Однак, аналіз викладених у розглядуваному клопотанні відомостей свідчить про невідповідність його змісту вимогам ст.184 КПК України, зокрема й всупереч цієї норми закону, в клопотанні лише наведені посилання на відповідні матеріали досудового розслідування, без визначення їх змісту і обставин, що надають підстави підозрювати певну особу у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, відсутні посилання на матеріали, що підтверджують існування заявлених стороною обвинувачення ризиків, та належне обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів (п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.184 КПК).

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів розглядуваного клопотання, підозрювана ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України не має судимості та забезпечена місцем реєстрації в гуртожитку м.Одеси, що у свою чергу, обумовлює висновок про певну міцність соціальних зв`язків вказаної підозрюваної в місці її реєстрації.

Втім, як слідує з наявної в матеріалах клопотання довідки УІТ ГУНП України в Одеській області, підозрювана ОСОБА_6 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за майновий злочин, що у зв`язку з притягненням її до відповідальності у даному провадженні, обумовлює висновок про її схильність до протиправної поведінки та існування ризиків переховування від органів досудового розслідування й суду, вчинення іншого кримінального правопорушення й, на додаток, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Вирішуючи ж питання щодо доцільності застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя виходить з приписів ч.4 ст.194 КПК України, за якими встановлено, що у випадку доведення прокурором при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.ч.5, 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Так, посилаючись на необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, матеріалами розглядуваного клопотання не висвітлено та прокурором в судовому засіданні не доведено наявність згоди власника за місцем тимчасового проживання вказаної підозрюваної на перебування останньої у цьому житлі протягом строку дії домашнього арешту, адже з наданих в судовому засіданні пояснень підозрюваної, станом на теперішній час вона проживає у свого співмешканця.
Пунктом 3.11 «Мінімальних стандартних правил ООН стосовно заходів, не пов`язаних із тюремним ув`язненням (Токійські правила)», затверджених резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1990 року, регламентовано, що у процесі застосування не пов`язаних із тюремним ув`язненням заходів необхідно дотримуватись права власності та права підозрюваного на особисте життя, а також права на особисте життя його сім`ї або осіб, які разом з ним проживають.
Наведені обставини обумовлюють висновок слідчого судді, що застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту тягне порушення конституційного права власника цього житла на недоторканність і позбавляє права осіб, які там проживають, на повагу до особистого життя, оскільки відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваної, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває.
Слід також зауважити на тому, що при внесенні розглядуваного клопотання до суду, слідчий або прокурор на підтвердження правомірності доводів клопотання, з метою дотримання права власника житла на особисте життя та недоторканність його житла, мали б обов`язково з`ясувати позицію власника житла щодо можливості застосування домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_6 в його житлі та отримати підтвердження згоди власника на це.

На підставі викладеного та у контексті наведеної практики суду конвенційної юрисдикції, в силу ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає, що у такому випадку для забезпечення належного виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків, достатнім й обґрунтованим, з дотриманням справедливого балансу між існуванням суспільного інтересу та поваги до особистої свободи, уявляється застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, із частковим задоволенням клопотання сторони обвинувачення.
Керуючись ст.ст.176-179, 181, 184, 193-194, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на вказану особу строком на два місяці, тобто до 11.12.2022 року, наступні обов`язки:
1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
3) заборонити залишати межі м.Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) утримуватись від спілкування з представником потерпілого та свідками у цьому кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що згідно ч.2 ст.179 КПК України, в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали в межах досудового розслідування покласти на старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , а під час судового провадження на прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 .
В порядку ч.7 ст.194 КПК України, строк дії ухвали, в частині покладених обов`язків, закінчується 11.12.2022 року.
Копію ухвали направити для контролю виконання старшому слідчому СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , вручити під розписку підозрюваній ОСОБА_6 для відома та виконання, а також надати іншим заінтересованим особам.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1