Провадження № 274/5075/21
В И Р О К Провадження № 1-кп/0274/366/22
І м е н е м У к р а ї н и
26.08.2022 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
секретарів судового засідання . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 274/5075/21 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого до засудження в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 11.02.10 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 296 КК України на 6 років позбавлення волі; 2) 10.01.17 Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 309 ч. 1, 75, 76 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 3) 06.09.17 Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 115 ч. 1, 71 КК України на 8 років позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 345 КК України,
прокурорів . . . . . . . . . . ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого . . . . . . . . ОСОБА_8
захисника . . . . . . . . . . ОСОБА_9
обвинуваченого . . . . . ОСОБА_4 ,
06 липня 2021 року приблизно о 09 год. 40 хв. під час проведення планового контрольного обшуку у гуртожитку засуджених у секції № 11 сектору № 1 Державної установи «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» (далі БВК-70) за адресою: м. Бердичів, вул. Низгірецька, 1, засуджений Святошинським районним судом м. Києва за статтями 115, 71 КК України на 8 років позбавлення волі ОСОБА_4 , уникаючи правомірної взаємодії з працівником правоохоронного органу, діючи умисно, демонстративно нехтуючи загальноприйнятими нормами взаємовідносин з представником влади та всупереч змісту пред`явленої йому законної вимоги представника адміністрації установи виконання покарань, відмовився виконувати законні вимоги інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_8 , який був одягнутий в однострій та мав при собі спецзасоби.
У вказаний вище час, у зазначеному місці ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що протидіє саме працівникові правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, вирішив заподіяти такому працівникові тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, наніс один удар кулаком в обличчя молодшому інспектору відділу нагляду і безпеки ОСОБА_8 і також зірвав нагрудну бодікамеру, яка в подальшому пошкодилась.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці лівої щоки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 345 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що він є засудженим до позбавлення волі. Відбував покарання у Бердичівській виправній колонії № 70, на час подій відбував у секції № 12 дільниці № 1. Події були 06.07.21, у світлу пору доби. Будучи у себе у камері, почув шум з сусідньої 11 камери. Вирішив сходити, побути присутнім, там проводився обшук. Зайшов у камеру, там були засуджені, представники адміністрації у формі. Із засуджених були ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інші. З адміністрації був потерпілий ОСОБА_17 , інших не пам`ятає. Коли вже зайшов у камеру, ОСОБА_17 обернувся до нього і почав щось бурчати, на що він виказав невдоволення. Тоді потерпілий схопив його за шию правою рукою та почав виштовхувати з камери. Ніяких тілесних ушкоджень від цього у нього не було. Він почав розвертатися і видно від цього Польовий, не втримавши рівновагу, впав на бетонний виступ при вході у камеру, який виконує функцію стола. На цей момент видимих тілесних ушкоджень у потерпілого він не бачив. Як саме потерпілий впав, чим контактував, як піднімався, не бачив, бо відразу розвернувся і вийшов у коридор. Хвилин через 15 на коридорі його і затримала адміністрація, повели на ДПК. З ДПК його водили на санчастину, на вулиці бачив Польового, у якого було почервоніння під правим оком, більше нічого. Він попросив вибачення за ситуацію. Вину не визнає, так як ніякого удару кулаком потерпілому не наносив. Нічого особистого у цій події не було.
Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_18 показав, що він є засудженим до позбавлення волі, відбуває покарання разом з обвинуваченим ОСОБА_19 . На час подій відбував покарання у секції № 12. Почув шум, це прийшли представники адміністрації з обшуком в 11 секцію. У них нічого не закривається, тому він прийшов на шум у 11 секцію. Зайшов у камеру, стояв прямо за порогом, ОСОБА_19 був трохи далі, наліво, на кухоньці. Представники адміністрації вели себе неадекватно, всі були з перегаром, без рукавичок, викидали речі з тумбочок, не дотримувалися правил санітарії. ОСОБА_19 зробив їм зауваження. Потерпілий ОСОБА_17 кинувся на обвинуваченого, схопив за плече. ОСОБА_19 просто прибрав від себе руку потерпілого. Польовий знову кинувся, обвинувачений відійшов і ОСОБА_17 впав. Ніяких ударів ОСОБА_19 потерпілому не наносив, на його думку, потерпілий впав, бо був у стані сп`яніння. Хлопці ще допомогли ОСОБА_17 піднятися, тілесних ушкоджень на потерпілому не було, потерпілий пішов. Ніхто із засуджених у конфлікт не втручався, жодних активних дій щодо ОСОБА_17 не вчиняли. В подальшому ОСОБА_19 забрали у ДІЗО.
Як показав допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_20 , він є засудженим до позбавлення волі. На час подій відбував покарання у 14 секції. Що було причиною конфлікту не знає, але він бачив події. Представники адміністрації всі були випивші, з перегаром. Обвинувачений ОСОБА_19 стояв біля порогу, потерпілий ОСОБА_17 був на кухні камери, це на 2 метри ліворуч від входу. Потерпілий штовхнув ОСОБА_19 , потім схопив чи за шию, чи за плече. Обвинувачений відштовхнув руку і Польовий, втративши рівновагу, впав на підлогу, вдарився об плиту, контакту при цьому з лівою щокою не було. ОСОБА_19 ударів потерпілому не наносив, у ОСОБА_17 тілесних ушкоджень не було, він ще допомагав потерпілому підніматися. Інші засуджені ніяких дій щодо ОСОБА_17 не вчиняли. Після подій ОСОБА_19 залишився у своїй 11 секції.
З показань допитаного за клопотанням сторони захисту свідка ОСОБА_21 вбачається, що він є засудженим до позбавлення волі, відбував покарання у 11 секції. У той день до них з обшуком прийшла адміністрація, при вході представники відразу включили три відеореєстратори. Молодший інспектор Польовий і ще деякі представники адміністрації були у нетверезому стані, було чути запах перегару. Представники адміністрації почали голосно кричати на засуджених, щоб вийшли з приміщення. Деякі із засуджених відмовилися, почалася словесна суперечка. Був присутнім і обвинувачений ОСОБА_19 , який прийшов після адміністрації, звідки не знає, стояв на порозі. Він же виходив з камери, не бачив, що трапилося. Лише побачив, що ОСОБА_17 лежить на підлозі, його піднімають інші інспектори, засуджених при цьому поруч не було. Від чого потерпілий впав, не знає, можливо підсковзнувся на мокрій ганчірці, бо перед цим у них було вологе прибирання. У нього не було ні з ким конфліктів, про події йому ніхто нічого не розповідав.
Свідок ОСОБА_22 , будучи допитаним за клопотанням захисту, показав, що він є засудженим до позбавлення волі, на час подій відбував покарання у 11 секції. До них у камеру зайшла адміністрація, сказали, що буде обшук. При цьому представники адміністрації вели себе зухвало, від них було чутно запах перегару. Сам він під час подій був біля свого спального місця і все прекрасно бачив. Обвинувачений ОСОБА_19 стояв на порозі камери, зробив словесне зауваження адміністрації, їм це не сподобалося. Інспектор Польовий протягнув руку до шиї обвинуваченого, той відштовхнув руку. Потерпілий другий раз простягнув руку, ОСОБА_19 відійшов вліво, Польовий підсковзнувся і впав на підлогу, на правий бік. Від падіння у потерпілого тілесних ушкоджень не було. Ніхто із інших засуджених по відношенню до потерпілого ніяких дій не вчиняв.
Під час допиту свідок захисту ОСОБА_23 показав, що він відбував покарання у 12 секції. Адміністрація прийшла з обшуком у 11 секцію. Він і обвинувачений ОСОБА_19 підійшли у цю секцію, стояли у порозі. ОСОБА_19 зробив зауваження і потерпілий ОСОБА_17 на нього кинувся. Обвинувачений відштовхнув руку потерпілого, той підсковзнувся і впав, вдарився об цегляну плитку, яка знаходиться зліва від входу, висотою 0,7-1 м. Чим саме вдарився, не бачив, на потерпілому тілесних ушкоджень не було. Раденко ударів ОСОБА_17 не наносив. Представники адміністрації все знімали на відеореєстратор. Після подій, адміністрація пішла, ОСОБА_19 залишився. Потім представники адміністрації повернулися і забрали обвинуваченого з 12 секції.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , винуватість ОСОБА_4 повністю підтверджується сукупністю інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, будучи допитаним в ході судового розгляду, потерпілий ОСОБА_8 показав, що є молодшим інспектором ВНіБ у Бердичівській ВК-70. 06.07.21 близько 10 ранку він разом з іншими співробітниками адміністрації колонії відповідно до затвердженого графіка здійснювали обшук секції № 11, перебуваючи у форменому одязі. В ході обшуку до секції зайшов засуджений з іншої, 12-ї, секції обвинувачений ОСОБА_4 , який почав заважати проведенню обшуку. Він був найближчим зі співробітників до дверей у секцію, тому розвернувся і зробив зауваження обвинуваченому, щоб той вийшов, так як це не його секція і він не має права там знаходитися. Секція велика, було двоє засуджених від секції під час проведення обшуку. ОСОБА_4 продовжив перешкоджати проведенню обшуку, підбурював інших засуджених, щоб ті не давали його провести. Коли він обернувся, щоб сказати обвинуваченому вийти за двері, ОСОБА_4 зірвав у нього з грудей відеореєстратор, який кинув на підлогу, та наніс йому один удар кулаком в ліву сторону обличчя, біля лівого ока. Після удару обвинувачений відразу втік, інші співробітники його наздогнали і завели у чергову частину. Удар був сильним, оскільки від удару він впав і практично відразу на обличчі виникла велика гематома. Під час падіння вдареною ОСОБА_19 ділянкою обличчя ні з чим не контактував. Він ніяких дій у відношенні до обвинуваченого не чинив. Крім ОСОБА_4 ніхто не вчиняв жодних дій щодо нього. Дійсно, коли виходив із сектору, бачив обвинуваченого, той казав, що не хотів так зробити. Він поїхав у травмпункт, потім лежав у лікарні, на наступний день на службу не виходив. Вважає, що покарання обвинуваченому має бути суворим, щоб більше такого не вчиняв.
Як показав свідок ОСОБА_24 , заступник ЧПНУ, у той день він у складі чергової зміни згідно із затвердженим графіком брав участь у обшуках деяких секцій, де проживають засуджені. На той час обіймав ту ж посаду, що і потерпілий ОСОБА_25 молодшого інспектора ВНіБ БВК-70. У обшуці брали участь 7-8 представників адміністрації. У денний час, у форменому одязі вони прийшли до 11 секції, де проживали семеро засуджених. Зайшовши до камери, у встановленому законодавством порядку запропонували засудженим вийти, щоб дати можливість провести обшук. Засуджені відмовилися, почалася словесна перепалка, почали підходити засуджені з інших секцій, в тому числі підійшов і засуджений ОСОБА_4 з 12 секції. Всі знаходилися неподалік від дверей у камеру, він був за метр-півтора від ОСОБА_26 . Потерпілий ні до кого ніяких дій не вчиняв. В той же час засуджений ОСОБА_4 вирвав у потерпілого відеореєстратор і один раз вдарив ОСОБА_27 кулаком правої руки у ліву частину обличчя. Від удару потерпілий присів, а обвинувачений втік. Вони почали заспокоювати засуджених, хтось зі зміни побіг за ОСОБА_4 . Потім потерпілого вивели з камери, напевно, для надання медичної допомоги, у потерпілого потім були садна на лівій щоці, хоча до подій їх не було. Крім ОСОБА_4 інші засуджені жодних дій щодо потерпілого не вчиняли.
Свідок ОСОБА_28 під час допиту в судовому засіданні пояснив, що служить молодшим інспектором ВНіБ БВК-70. Влітку 2021 року, на початку 09 ранку вони здійснювали обшук у секції № 11 дільниці ресоціалізації № 1. Їх, представників адміністрації, було чоловік 5-10, вони були у форменому однострої, процедура обшуку фіксувалася на службовий відеореєстратор, який утримував потерпілий ОСОБА_8 . Засуджених було чоловік 7-10, обвинуваченого ОСОБА_4 серед них не було, він відбував покарання у іншій секції. Коли почався обшук, засуджені почали виказувати невдоволення. На цей шум почали підходити засуджені з інших секцій, щоб завадити вилучати заборонені предмети. Прийшов і обвинувачений, який почав нецензурно виражатися у бік представників адміністрації, підбурювати засуджених до непокори. Представники адміністрації робили ОСОБА_4 зауваження, хтось, ніби ОСОБА_29 , сказав обвинуваченому вийти, бо той не з 11 секції. ОСОБА_4 не послухав. В цей час обвинувачений перебував поруч з ОСОБА_30 , який ніяких дій до ОСОБА_4 не вчиняв. Він бачив, як обвинувачений умисно вибив з рук потерпілого відеореєстратор, який впав на підлогу. Після цього ОСОБА_4 наніс один удар кулаком потерпілому у обличчя. Від удару ОСОБА_25 відійшов і взявся за голову. Обвинувачений після своїх дій відразу втік. Співробітники побігли його затримувати, його серед них не було, він проводив обшук. В подальшому його ще залучали на допомогу, він здійснював неповний особистий обшук ОСОБА_4 . Крім обвинуваченого, ніхто із засуджених ніяких дій не вчиняв.
З показань свідка ОСОБА_31 , молодшого інспектора ВНіБ БВК-70, вбачається, що події відбувалися 06.07.21. О 09.40 вони прийшли робити плановий обшук у 11 секції. Їх було чоловік 6-8 представників адміністрації: заступник ЧПНУ і вони, молодші інспектори. Всі були у форменому однострої. Засуджених було чоловік 10, можливо більше. Зайшовши, як і передбачено законодавством, вони сказали засудженим вийти з секції, залишитися лише одному. Засудженим не подобається, коли у них проводиться обшук, тому хто почав виходити, а хто почав висловлювати невдоволення. В цей час у камеру прийшов засуджений з іншої секції обвинувачений ОСОБА_4 . Обвинувачений почав висловлюватися нецензурною лайкою до представників адміністрації, підбурювати засуджених до непокори. Молодший інспектор ОСОБА_8 попросив ОСОБА_4 вийти з камери, при цьому більше ніяких дій до ОСОБА_4 не вчиняв. Обвинувачений і не збирався виконувати законну вимогу, натомість кулаком правої руки наніс удар потерпілому в ліву сторону обличчя. В цей момент ОСОБА_8 і ОСОБА_4 стояли неподалік від входу у камеру, на відстані витягнутої руки, обличчям один до одного. Від удару потерпілий впав, а обвинувачений відразу почав втікати. За ОСОБА_4 побігли співробітники, він же залишився у секції. ОСОБА_25 піднявся, ніби, сам. Спочатку на потерпілому видимих тілесних ушкоджень не було, хоча ОСОБА_25 і скаржився на біль у щоці і щелепі та пішов з секції. На місці події був відеореєстратор, який потім опинився на підлозі, як саме не бачив, чи зламався не знає.
Будучи допитаним в залі суду свідок ОСОБА_32 показав, що він є молодшим інспектором ВНіБ БВК-70. У той день у 2021 році вони черговою зміною мали здійснити обшук у 11 секції. Зайшли у форменому однострої у камеру, запропонували засудженим вийти, залишитися одному добровільно для участі у обшуку. Засуджені з 11 секції, ніби, невдоволення не виказували. Він почав обшук. В цей час прийшли засуджені з інших секцій, зокрема, ОСОБА_4 , який тоді жив у 12 секції і який почав обурюватися. Потерпілий ОСОБА_8 зробив зауваження обвинуваченому, сказав, щоб той вийшов, між ними біля дверей виникла словесна суперечка, на яку він звернув увагу. ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_4 ніяких дій не вчиняв. Обвинувачений же зірвав з потерпілого реєстратор і наніс один удар кулаком у обличчя. Від удару ОСОБА_25 схопився за обличчя, присів. Потім у місці удару у потерпілого була припухлість. Після нанесення удару обвинувачений вибіг з секції і побіг по коридору, хтось із чергової зміни побіг за ним, хто саме не пам`ятає.
Під час допиту в ході судового розгляду свідок ОСОБА_33 пояснив, що він працює завідуючим медчастини БВК-70. Про саму подію знає лише з чужих слів, деталі, хто, що, де, точно не знає, знає лише, що було спричинено тілесні ушкодження. Засуджений ОСОБА_4 має медичну картку, у засудженого є гепатит С, В.20, третя клінічна стадія. На обліку лікаря-психіатра засуджений перебуває лише у зв`язку з розладами, пов`язаними зі вживанням опіоїдів.
Крім того, винуватість ОСОБА_4 також підтверджується :
*даними копії графіку проведення планових контрольних обшуків за липень 2021 року, довідки № 126 від 23.07.21 та витягу з відомості № 5-235(дск) від 06.07.21 БВК-70, згідно з якими 06.07.21 особовим складом чергової зміни мав бути проведений обшук у секції № 1 сектору № 1 дільниці ресоціалізації колонії; ОСОБА_8 , прапорщик внутрішньої служби, проходить службу на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки в ДУ «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» з 26.03.18, 06.07.21 заступив на чергування у складі чергової зміни колонії (т. 1, а.п. 17, 18-25, 26);
*даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06.07.21, в якому співробітник БВК-70 ОСОБА_8 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, заявив, що 06.07.21 приблизно о 09 год. 40 хв. під час проведення обшуку у секції № 11 сектору № 1 ДУ «БВК-70», що по вул. Низгірецькій, 1 в м. Бердичеві, засуджений ОСОБА_4 наніс один удар кулаком в обличчя (т. 1, а.п. 12);
*даними висновку судово-медичної експертизи № 257 від 20.07.21, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці лівої щоки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету, що можливо за обставин, вказаних у постанові (тобто 06.07.21 приблизно о 09.40 при нанесенні одного удару кулаком в обличчя). Тілесні ушкодження відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. На тілі потерпілого виявлено як мінімум одне місце прикладання сили (т. 1, а.п. 29-30). Будучи допитаним за клопотанням захисника, судово-медичний експерт ОСОБА_34 показав, що він проводив і безпосереднє обстеження ОСОБА_8 . Об`єктивно було виявлено тілесне ушкодження на лівій щоці у вигляді припухлості і крововиливу 5х3 см, ОСОБА_8 ще скаржився на те, що погано відкривається рот. Для судово-медичної експертизи також надавалася і медична картка потерпілого. ОСОБА_8 розповідав, як утворилися тілесні ушкодження від удару кулаком у обличчя. Виявлені тілесні ушкодження могли так утворитися, вони виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею (до 13-14 см), в тому числі від удару кулаком. Виключити можливість утворення тілесних ушкоджень від падіння на тверду поверхню, зокрема, на стіл, не можна, але він вважає це маловірогідним: синець від падіння за таких умов мав би бути більшим і такий механізм суперечить місцю розташування крововиливу ліва бокова поверхня обличчя. Сила прикладання могла бути різною, є багато факторів, які впливають на таку силу: маса, площина, швидкість удару тощо. Враховуючи місце виявлення у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, а це ділянка обличчя, де дуже близько розташовані кістки, експерт вважає, що у цій ситуації сила удару була незначною, оскільки було виявлено лише синець, а не було травми шкіри і утворення рани.
Відповідно до довідки ДУ БВК-70 відео з нагрудного відеореєстратора молодшого інспектора ВНіБ від 06.07.21 про проведення обшуку в секції № 11 сектору № 1 дільниці ресоціалізації надати немає можливості, так як під час протиправної поведінки засуджений ОСОБА_4 зірвав у інспектора відеореєстратор та кинув його на підлогу, в результаті чого відеореєстратор перестав працювати і відеофіксація обшуку не збереглася (т. 1, а.п. 62).
Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування сторони (в тому числі, виклик і допит свідка, від допиту якого відмовився прокурор) не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.
При цьому судом для забезпечення дотримання вимог статей 22, 42, 43 КПК України (щодо можливості ознайомлення з матеріалами обвинувачення, оцінки доказів), статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Право на справедливий суд), до матеріалів провадження у підготовчому судовому засіданні долучено й інші документи, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , свідків захисту, які є особами тієї ж соціальної групи, яка протиставляє себе стороні потерпілого, про те, що обвинувачений злочин не скоював, потерпілому удар не наносив, суд оцінює як захисну позицію, намагання уникнути суворої кримінальної відповідальності.
Так, проаналізувавши всі докази в їхній сукупності, зокрема показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, дані висновку судово-медичної експертизи та показання експерта, суд вбачає, що показання потерпілого і свідків з його сторони ґрунтовні, послідовні та підтверджуються іншими доказами, в тому числі і тими, які мають об`єктивне джерело походження, показання ж обвинуваченого та свідків з його боку є такими, що суперечать дослідженим доказам та підкріплюються частково лише одні одними, при цьому всі свідки захисту, як один, напевно, «цілком випадково» не бачили самого механізму утворення у потерпілого тілесного ушкодження контакту травмованої ділянки з будь-яким предметом.
Оцінюючи докази, суд приймає до уваги, що показання всіх допитаних у провадженні свідків мають суб`єктивний характер і можуть мати на меті сприяти одній з сторін: або потерпілому, або обвинуваченому. Тому суд перш за все враховує докази, які мають об`єктивне джерело походження, а саме висновок судово-медичної експертизи та показання експерта. Відповідно до висновку встановлено час заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому 06.07.21 близько 09 год. 40 хв. В цей час поруч відповідно до абсолютно всіх досліджених доказів з потерпілим перебувала і здійснювала активні дії щодо потерпілого лише одна особа обвинувачений ОСОБА_4 . Основним для вирішення за таких умов є питання, як же у потерпілого з`явилися тілесні ушкодження: або від удару, або внаслідок падіння. Потерпілий, свідки з його боку детально описують механізм удару і експерт підтверджує ґрунтовність і правдивість їхніх показань. Обвинувачений та свідки з його боку механізм падіння не описують, і експерт вказав суду на малоймовірність такого механізму з детальним зазначенням причин цього, що вказує на безпідставність будь-якої з версій захисту про можливий механізм виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого, крім власне нанесення удару кулаком під час конфлікту.
Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не встановив.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 вчинив новий умисний злочин, маючи судимості за умисні злочини.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, є нетяжким злочином.
Обвинувачений раніше неодноразово судимий, за місцем відбування покарання характеризувався негативно, працювати та брати участь у суспільно корисні праці не бажає, станом на липень 2021 року допустив 19 порушень вимог режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 5 разів поміщався у ДІЗО, заохочень не мав жодного, перебуває на профілактичному обліку як «злісний порушник вимог режиму тримання», «схильний до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу установи», перебуває на обліку у психіатра з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіатів.
З урахуванням наведеного, зокрема обставин та суспільної небезпеки скоєного злочину, яка полягає не стільки у спричиненні власне тілесних ушкоджень, скільки у посяганні на авторитет правоохоронного органу, який вкрай важливий для здійснення своїх функцій, особи обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за скоєння умисного особливо тяжкого насильницького злочину, характеризується виключно негативно, приймаючи до уваги санкцію закону про кримінальну відповідальність, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе і єдиним видом покарання, яке може бути призначеним, є покарання у виді позбавлення волі. Остаточне покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України суд призначає за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року.
На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, і лише воно зможе сприяти досягненню виправленню засудженого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.
Цивільний позов у провадженні не подано.
Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи наявність обвинуваченого статусу засудженого до позбавлення волі, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року, та призначає ОСОБА_4 до відбуття 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Початок строку відбуття призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_4 обчислювати з 26 серпня 2022 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - не застосовувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. Для особи, яка перебуває під вартою (перебуває у місцях позбавлення волі), строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1