Справа № 134/645/22
Провадження №11-кп/801/724/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.06.2022 року про звільнення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон та до засудження жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого:
- 15.01.1988 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.2, 3 ст. 140, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
- 11.05.1989 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.2 ст. 141, ч.2 ст.140, ст. 42, ст. 43 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 25.01.1996 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.3 ст. 101, ч.3 ст.142, ст. 42 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 03.05.2007 умовно-достроково на не відбутий термін 2 роки 10 місяців 8 днів;
- 16.11.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 321, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 24.05.2016 умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 6 місяців 25 днів
засудженого вироком Білозерського районного суду Херсонської області за ч.2 ст. 190 КК України умовно-достроково від відбування покарання,
за участю сторін провадження:
прокурора : ОСОБА_8
засудженого: ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.06.2022 року звільнено ОСОБА_7 , засудженого вироком Білозерського районного суду Херсонської області за ч.2 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі, умовно-достроково на 10 місяців 17 днів від подальшого відбування покарання.
Роз`яснено засудженому ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення протягом не відбутої частини покарання нового злочину суд призначає покарання за правилами передбаченими ст. ст. 71, 72 КК України.

Прокурор Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.06.2022 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання ДУ « Крижопільський виправний центр № 113» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .
Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що наявність подяк за додержання правил поведінки в силу статті 81 КК України не є підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Невиконано засудженим ОСОБА_7 одної з основних вимог закону щодо умовно- дострокового звільнення, а саме в частині ставлення до праці, оскільки незважаючи на застосування до ОСОБА_7 заохочень за період його відбування покарання в державній установі «Новобузький виправний центр (№ 103)», в особовій справі відсутні дані щодо сумлінного ставлення до праці засудженим, зокрема відсутні будь-які відомості про працевлаштування, а також відсутні заяви засудженого з проханням його працевлаштування та відсутні дані про неможливість його працевлаштування.
За період відбування покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№ 113)» засуджений працював лише 1 місяць, а факт залучення ОСОБА_7 до робіт по благоустрою та самообслуговуванню установи, не свідчить про виконання ним трудових обов`язків, які покладались на останнього адміністрацією установи.
Згідно характеристики адміністрацією державної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)» засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, заходи заохочення до останнього за час відбування у вищевказаній установі не застосовувалися.
Прокурор вважає, що враховуючи зазначені вище обставини та дані про особу засудженого ОСОБА_7 засуджений поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а висновок суду про те, що ОСОБА_7 заслуговує на умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання не грунтується на об`єктивних даних та є помилковим.
Ухвала Крижопільського районного суду про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від 13.06.2022 є незаконною, та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, тому в задоволенні клопотання ДУ « Крижопільський виправний центр (№ 113 )» слід відмовити.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.
Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно зясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.
Відповідно до характеристики, виданої начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_9 погодженої начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи капітаном внутрішньої служби ОСОБА_10 засуджений ОСОБА_7 з 30.04.2021 по 23.03.2022 відбував покарання в державній установі «Новобузький ВЦ (№103), де зарекомендував себе позитивно, порушень режиму відбування покарання не допускав та два рази був заохочений.
З 23.03.2022 по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)». По прибутті в установу після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених. За час відбування покарання характеризується посередньо, засуджений дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму відбування покарання не допускає, заохочень не має. Проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, намагається виконувати передбачені законом вимоги. По відношенню до засуджених неконфліктний, товариські стосунки підтримує із засудженими позитивної спрямованості. Заходи виховного характеру, які проводяться в установі відвідує та реагує на них правильно. Приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу « Подолання алкогольної залежності», «Підготовка до звільнення». Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні.
Факт наявності заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_7 підтверджується довідкою начальника відділення СПС капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 , з якої вбачається, що ОСОБА_7 двічі отримував заохочення, а саме 08.09.2021 року подяка за сумлінну поведінку та проведення косметичного ремонту на гуртожитку; 05.01.2022 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання разових доручень, стягнень немає.
Згідно довідки ДП «Крижопільський виправний центр №113» за період відбування покарання у ДП «Крижопільський виправний центр №113» дохід засудженого ОСОБА_7 склав 2394, 86 грн.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що рішенням комісії ДУ Крижопільський виправний центр №113» 26.05.2022 року протокол № 10 задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні, як особі, що довела виправлення.
Зазначене свідчить про те, що, відбуваючи покарання, ОСОБА_7 , довів своє виправлення.
Суд першої інстанції при розгляді подання ДУ «Крижопільський виправний центр №113» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 врахував та встановив дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений довів своє виправлення, а тому може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
З висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції.

Підлягають спростуванню доводи прокурора, що за весь строк відбутого покарання, який складає більше року засуджений працював лише 1 місяць.
Згідно копій наказів, наданих ДУ "Новобузький виправний центр №103" засуджений ОСОБА_7 був працевлаштований в установі на підставі строкових трудових договорів з
23.06.2021 року по 24.06.2021 року накази № 37 від 22.06.2021 року, № 38 від 24.06.2021 року, з 21.09.2021 року по 29.10.2021 року накази № 55 від 20.09.2021 року, № 61 від 29.10.2021 року.
Про бажання ОСОБА_7 працювати свідчить його заява, подана в.о. начальнику ДУ «Крижопільський виправний центр №113» ОСОБА_11 31.08.2022 року про сприяння у працевлаштуванні у деревообробній майстерні.
Згідно цивільно-правового договору № 47-22 від 31.08.2022 року укладеного між ДУ «Крижопільський виправний центр №113» та засудженим ОСОБА_7 , ОСОБА_7 був працевлаштований до деревообробної майстерні ДУ «Крижопільський виправний центр №113» з 31.08.2022 року до 30.11.2022 року.
З урахуванням характеристики ОСОБА_7 , який відбув 1/2 строку покарання, наявності заохочень, які мали місце в період з 08.09.2021 року по 05.01.2022 року, що свідчить про наявність належних висновків у засудженого щодо своєї поведінки та бажання стати на шлях виправлення, відсутності стягнень, рішення комісії установи від 26.05.2022 року про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення, колегія суддів вважає, що дані про поведінку засудженого ОСОБА_7 та його особу свідчать, що процес виправлення на даний час досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.
Судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права , підстави для скасування якого відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.06.2022 року про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3