Провадження 1-кп/544/111/2022
Справа №544/879/22
В И Р О К

іменем України

23 вересня 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду Полтавської області на вул. Соборна, 41 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000139 від 01.07.2022, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бориспіль Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, розлученого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2008 року народження, працює в КП «Пирятинські госпрозрахункові очисні споруди» на посаді слюсаря аварійно-відновлювальних робіт, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

який органами досудового розслідування обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кримінального кодексу України (далі КК),

із участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурорів Сокол О.О.Рожка І.С., потерпілої ОСОБА_3 , із боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_2 ,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2008 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2008 року народження, у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2008, до досягнення дитиною повноліття. В подальшому відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2012 ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 18 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно інформації, наданої державним податковим органом, ОСОБА_2 наказом №54 від 31.05.2021 офіційно прийнятий на роботу до Пирятинських госпрозрахункових очисних споруд слюсарем аварійно відновлювальних робіт та по теперішній час на даному підприємстві працює.

Однак, обвинувачений ОСОБА_2 , будучи обізнаним про те, що він зобов`язаний сплачувати на утримання дитина аліменти, незважаючи на неодноразові відповідні попередження органів державної виконавчої служби, будучи здоровим та працевлаштованим, починаючи з травня 2021 року приховував отримання ним доходів та не повідомляв державного виконавця, де отримував заробітну плату. Таким чином обвинувачений злісно ухилявся від сплати аліментів, маючи реальну можливість їх сплачувати, внаслідок чого за період із січня 2021 по червень 2022 року допустив заборгованість по невиплаті аліментів в сумі 9000 грн, а всього з лютого 2018 по червень 2022 року допустив заборгованість по невиплаті аліментів в сумі 45 000 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду пояснив, що дійсно має неповнолітнього сина, на якого він зобов`язаний виплачувати аліменти. Відповідно до рішення суду він частково сплачував аліменти на його утримання до того часу поки мав офіційний дохід. Про працевлаштування у 2021 році та про отримані доходи дійсно державного виконавця не повідомив з метою ухилення від сплати аліментів, зобов`язується погасити заборгованість по мірі можливості.

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений після народження дитини залишив сім`ю та ніякої допомоги на утримання дитини не надавав, участі у її вихованні не приймав, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав. Про це рішення суду обвинуваченому було відомо, про свій обов`язок сплачувати аліменти він знав, але свідомо ухилявся від їх сплати.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачений за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття в скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_2 , обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує також ті обставини, що обвинувачений вживає заходів для погашення заборгованості по аліментам. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК, у виді обмеження волі в межах санкції відповідної частини статті КК України та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням в умовах здійснення контролю за його поведінкою відповідно до вимог ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Відповідно до ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_1 періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: О.О. Сайко