Справа № 357/160/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003757 від 12.12.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сміла, Черкаської області, громадянин України, із середньою освітою, не працює, не одружений, має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України за наступних обставин.

10 грудня 2020 року, в період часу з 13 години по 17 годину, ОСОБА_6 спільного з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вживали алкогольні напої в квартирі АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 направилися через ліс по вул. Гайок в м. Біла Церква, Київської області, по дорозі що веде до СТ «Геолог». Близько 19 години 10 грудня 2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_9 , яка самостійно впала на праву руку та лягла спиною на землю, після чого ОСОБА_6 намагався підняти ОСОБА_9 , з метою продовжити рух до місця проживання, проте, остання не підводилась та не реагувала на дії ОСОБА_6 . Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 у ОСОБА_6 з мотивів примусу підкорятися словам ОСОБА_6 та продовжувати рух, у останнього виник умисел на завдання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

З метою реалізації умислу, спрямованого на завдання тяжкого тілесного ушкодження, близько 19 години 10 грудня 2020 року, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність і незаконність своїх дій, а також бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення фізичного болю та тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_9 , став на коліна перед нею та кулаками обох рук умисно наніс близько 7 ударів по голові та обличчю ОСОБА_9 , після чого потерпіла залишалася на землі.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 спричинено наступні тілесні ушкодження: внутрішньочерепна травма, що проявилася крововиливами під оболонки, в тканину та шлуночки головного мозку з субдуральною гематомою справа зі стисненням мозку та зміщенням його справа наліво, від яких остання померла.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнав та показав, що з ОСОБА_9 вони познайомилися в 2009 році, 11 з половиною років прожили разом. За час спільного проживання сварки між ними відбувалися рідко, зазначив, що вони разом вживали алкогольні напої, а саме кожен вечір пили пиво. Вказував, що інколи в стані алкогольного сп`яніння він міг прикласти до ОСОБА_12 руку, а саме штовхнути її за плече з метою припинення сварки. 10 грудня вони з ОСОБА_9 були в гостях у ОСОБА_13 в ОСОБА_14 , пили горілку. Пили вони в рівній кількості, вказав, що ОСОБА_15 була дуже п`яна. Зазначив, що тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_15 того вечора не було. Він вирішив піти додому, оскільки на ранок потрібно було годувати качок. Боєва його підтримала. Близько 17 години вони вийшли від ОСОБА_13 та направилися за місцем свого проживання на дачі, які розташовані за лісом. До їхньої хати вела доріжка через ліс. По цій доріжці вони ходили кожен день по два рази в місто. Від будинку ОСОБА_13 до лісу дійшли за хвилин 20, по лісу до місця, де ОСОБА_15 впала йшли 1,5 години. Зазначив, що в лісі було темно, ОСОБА_15 падала більше 10 разів то на спину, то обличчям донизу. Він підіймав її за куртку і вони йшли далі. Потім вона впала і не реагувала на те, що він її будив. Він приводив її до тями, умисно ударів ОСОБА_16 не наносив. І він вирішив лягти коло неї спати. Зранку він прокунувся, почав скидати з себе мокрий одяг та взуття. Оскільки за ніч він відморозив ноги, то стати на них він не міг. Підповз до ОСОБА_17 , зняв з неї взуття, а потім, коли глянув на її обличчя, то зрозумів, що в неї відкриті очі. Хотів зняти з неї мокрі штани, проте вже не став цього робити. Через хвилин 40 до них підійшла жінка, яка викликала швидку допомогу. Що було потім він не пам`ятає, отямився в реанімації, набрав матір ОСОБА_15 та сказав, що вони замерзли. В лікарню до нього приходили працівники поліції, які сказали, що він побив ОСОБА_18 . Перед проведенням слідчого експерименту за його участі, слідча ОСОБА_19 кричала на нього та змусила його під час проведення слідчого експерименту показати як саме він наносив ОСОБА_15 удари. Захиснику про тиск з боку працівників поліції нічого не казав. Зазначив, що вночі донести ОСОБА_15 додому він не міг, бо було темно. Зателефонувати нікому він не міг, бо в нього не було мобільного телефону, а телефон ОСОБА_18 він знайти не зміг. Садна на руках отримав, бо подряпався об гілки дерев. Вважає, що ОСОБА_20 померла від того, що неодноразово падала на землю. Також зазначив, що крім нього і ОСОБА_18 в лісі нікого не було, вони нікого ввечері не зустрічали. Цивільний позов потерпілої в частині стягнення матеріальної шкоди визнає в повному обсязі, в частині стягнення моральної шкоди не визнає.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, його винуватість у вчинені зазначеного злочину підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:

= показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_21 , яка померла це її донька. Зазначила, що ОСОБА_22 вона знає 12 років, це співмешканець її доньки, вони прожили разом 10 років, одруженими не були. Разом з нею донька та ОСОБА_22 прожили років 5, потім винаймали квартиру. Останнім часом донька з ОСОБА_22 проживали в ОСОБА_14 в дачному кооперативі, вона була в них кілька разів. Коли вони жили в неї, то ОСОБА_22 бив її доньку ОСОБА_18 , за що бив вона не знає, розбороняла їх. Коли вони жили в с. Фурси, то сусіди розповідали, що ОСОБА_22 бив сильно ОСОБА_18 по голові. За два дні до смерті ОСОБА_18 , вони з ОСОБА_22 мали до неї прийти. Про смерть ОСОБА_18 вона дізналася від ОСОБА_22 , він сказав, що Ані немає, а він в лікарні. Вказувала, що була в морзі на впізнанні доньки, її голова була геть синя, руки чорні, це були сліди від нанесення ОСОБА_18 тілесних ушкоджень. Також показала, що ОСОБА_18 та ОСОБА_22 вживали алкогольні напої, коли ОСОБА_18 пролікувалася, то не пила, потім знову почала вживати алкогольні напої. Ганна весь час працювала, була спокійна, працьовита, гарна господиня. Вона ( ОСОБА_4 ) умовляла ОСОБА_18 розійтися з ОСОБА_22 , він її не відпускав. Після смерті ОСОБА_18 вона побачила ОСОБА_22 в суді, до цього він до неї не дзвонив, не просив вибачення, не намагався допомогти. З похоронами ОСОБА_18 їй допомагала її мати, оскільки друга її донька в Польщі. Після похорон ОСОБА_18 в неї з`явилися проблеми зі здоров`ям, лікує високий тиск, має проблеми з нирками, раз на місяць вона звертається до лікаря. Цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення 8235 грн. матеріальної шкоди та 250 000 грн. моральної шкоди підтримує в повному обсязі. Вказувала, що моральна шкода полягає в тому, що вона не спить ночами, їй важко в зв`язку з втратою доньки. Просила суд при обранні міри покарання обвинуваченому врахувати її позицію та обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі;

= показаннями свідка ОСОБА_23 , яка суду показала, що вона проживає в дачному кооперативі в с. Фурси. ОСОБА_22 з дівчиною також проживають в даному кооперативі. Вона бачила їх в стані алкогольного сп`яніння, дівчина була з гіпсом на руці. Того дня (конкретної дати не зазначила) вона йшла з міста на початку 11 години ранку, на дорозі в лісі, яка веде з ОСОБА_14 до дачного кооперативу вона побачила жінку та ОСОБА_22 , який стояв навколішках. У жінки були відкриті очі, вона не дихала, була мертва. ОСОБА_22 стояв обличчям до жінки, до неї ( ОСОБА_23 ) боком. В ОСОБА_22 були відморожені ноги, штани штани спущені до колін, туфлі стояли поруч. Він змерз, змок весь, ноги заплуталися в штанях, був весь мокрий після ночі. На дорозі був лід, болота не було. Вона запитала як його звати, він сказав, що ОСОБА_24 . В неї склалося таке враження, що ОСОБА_22 з жінкою провели там всю ніч. Йшли, на її думку, з міста. Жінка була без взуття, в носках, без головного убору, одягнена в джинси, кофту і куртку. Під оком в жінки був синець, біля очей щось замащене. ОСОБА_22 сказав: «Їй вже нічого не допоможе». Від ОСОБА_22 було чути запах алкоголю та його мовлення було неадекватним. На приїзд «швидкої допомоги» вони чекали довго, хвилин 15, за цей час вона зателефонувала сину, він приніс ковдру і носки. Працівники «швидкої допомоги» викликали поліцію, яка приїхала через хвилин 20. Наступного дня, 11 грудня, в неї брали показання працівники поліції;

= показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду показала, що ОСОБА_22 знає 2 роки, знає, що вони з ОСОБА_18 жили на дачі, вона їх підгодовувала. Познайомилися вони біля магазину в районі ОСОБА_14 . В неї вдома ОСОБА_22 з ОСОБА_18 були двічі. 10.12.2020 року о 13 годині дня ОСОБА_22 з ОСОБА_18 прийшли до неї в квартиру, що по АДРЕСА_4 . Того дня в неї ще був ОСОБА_25 , який знімав в неї кімнату. Зазначала, що вони вживали алкогольні напої. ОСОБА_18 була у кепці блайзер, розповідала їй ( ОСОБА_10 ), що їм немає де жити. Синців на обличчі ОСОБА_18 того дня не було. ОСОБА_22 з ОСОБА_18 сказали, що їм потрібно додому годувати качок і пішли. Вказувала, що ОСОБА_22 з ОСОБА_18 прийшли з пляшкою горілки об`ємом 0,5 літра. Вона ( ОСОБА_10 ) випила пів чарки горілки. Зазначила, що ОСОБА_22 з ОСОБА_18 коли йшли від неї, то не були в стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_18 була того дня вдягнена в чорну куртку і чорний блайзер. Потім їй стало відомо, що ОСОБА_22 з ОСОБА_18 знайшли за дачами замерзлими та побитими, ОСОБА_18 померла;

= показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що він товаришує з ОСОБА_22 , їх познайомила ОСОБА_26 . ОСОБА_15 знав, з нею відносини були дружні. Він ( ОСОБА_11 ) не бачив, щоб ОСОБА_22 з ОСОБА_15 сварилися. Знає, що вони працювали на меблевій фабриці. Десь на початку грудня 2020 року за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_22 з ОСОБА_18 прийшли в гості до ОСОБА_13 , в якої він проживав. Зазначив, що ОСОБА_22 з ОСОБА_18 приходили до них в гості один чи два рази на тиждень. Цього разу вони прийшли з пляшкою 0,5 літра і він ( ОСОБА_11 ) поставив на стіл ще пляшку 0,5 літра самогону. Боєва пила менше, чим вони. Пробули ОСОБА_22 з ОСОБА_18 в них 1,5-2 години. Їли борщ, хліб, пили чай і горілку. Коли всю горілку випили і вже почало темніти, він ( ОСОБА_11 ) провів ОСОБА_22 та ОСОБА_18 до під`їзду. Він запропонував їм переночувати, але вони сказали, що їм ще потрібно годувати качок і топити в будинку.

Крім показань потерпілої ОСОБА_4 свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтведжується письмовими доказами, дослідженими судом, а саме:

= протоколом огляду місця події від 11.12.2020 року з ілюстрованою фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянута земельна ділянка, що розташована близько в 300 метрів від проїзної частини, що по АДРЕСА_4 , а саме на стежці між деревами на землі, лежачи на спині знаходиться труп жіночої статі, на вигляд близько 40 років. На момент огляду труп одягнений в чорну куртку та чорні штани. На обличчі синці. Труп направлено на розтин до КОП СМЕ на встановлення причини смерті (а.с. 119-128);

= направленням для проведення дослідження трупа від 11.12.2020 року, відповідно до якого труп ОСОБА_9 направлено для проведення судово-медичного дослідження (а.с. 129);

= повідомленням № 42462 від 12.12.2020 року завідувача Білоцерківського районного відділення КЗ КОР Київського обласного бюро СМЕ Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_27 , відповідно до якого 11.12.2020 року судово-медичний експерт ОСОБА_27 провів судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_9 . Виписане лікарське свідоцтво про смерть із зазначенням причини смерті субдуральна гематома справа зі стисненням мозку. Внутрішньочерепна травма. Ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір не визначений. Смерть насильницька (а.с. 130);

= висновком експертного дослідження № 807 від 23.12.2020 року, відповідно до якого проведено судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_9 , підсумками якого встановлено, що 1. при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 знайдено наступні ушкодження: синці, крововиливи на обличчі; крововиливи під оболонки, в тканину та в шлуночки головного мозку, 110,0 см3 згортків крові між твердою мозковою оболонкою та м`якими мозковими оболонками справа зі стисненням мозку та зміщенням його справа наліво; синці та садна на кінцівках. 2. Смерть гр. ОСОБА_9 , 1988 року народження настала від внутрішньочерепної травми, що проявилася крововиливами під оболонки, в тканину та в шлуночки головного мозку з субдуральною гематомою справа зі стисненням мозку та зміщенням його справа наліво. 3. Вищевказане свідчить про те, що є прямий причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_9 . 4. Знайдені при судово-медичному дослідженні трупа ушкодження заподіяні тупими предметами. 5. Ушкодження, що спричинили смерть потерпілої, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Інші ушкодження на кінцівках мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. 6. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа знайдено 2,86 % етилового спирту. Указана концентрація етилового спирту в крові, як правило, за життя, може відповідати сильному алкогольному сп`янінню (а.с. 131-133);

= копією паспорта ОСОБА_9 (а.с. 134);

= заявою ОСОБА_4 від 12.12.2020 року про залучення її в якості потерпілої (а.с. 135);

= постановою про залучення представника потерпілого від 12.12.2020 року, винесену старшим слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_28 , відповідно до якої ОСОБА_4 залучена як законний представник потерпілої ОСОБА_9 (а.с. 136);

= протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.12.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_6 був затриманий 12.12.2020 року, час фактичного затримання 16 год. 30 хв. в присутності захисника ОСОБА_7 (а.с. 137-140);

= постанова про звільнення особи від 13.12.2020 року, винесену старшим слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_28 , відповідно до якої затриманого ОСОБА_6 13.12.2020 року звільнено з ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Київській області ( а.с. 141-142);

= протоколом проведення слідчого експерименту від 12.12.2020 року з підозрюваним ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_7 та за участю спеціаліста ОСОБА_29 з додатком до нього CD-R диском. В судовому засіданні переглянуто даний слідчий експеримент. Під час слідчого експерименту ОСОБА_6 показав як потерпіла ОСОБА_9 впала на праву руку та відразу лягла на спину на землі. Ігнатов показав як підійшов та став підіймати її за руки. Остання не підводилася. Після чого він став на коліна перед нею та через злість, що вона не піднімається із землі, став наносити удари кулаками обох рук по обличчі ОСОБА_9 . Ударів наніс не менше семи, які потрапляли по правій та лівій стороні обличчя, а також в область носа та губ померлої. Після нанесення ударів ОСОБА_6 ліг на землі поруч з ОСОБА_9 та заснув (а.с. 143-147);

= висновком експерта № 853-807 від 23.12.2020 року, відповідно до якого 1. при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 12 грудня 2020 року знайдені наступні ушкодження: синці, крововиливи на обличчі; крововиливи під оболонки, в тканину та в шлуночки головного мозку, 110,0 см3 згортків крові між твердою мозковою оболонкою та м`якими мозковими оболонками справа зі стисненням мозку та зміщенням його справа наліво; синці та садна на кінцівках. 2. Смерть гр. ОСОБА_9 , 1988 року народження настала від внутрішньочерепної травми, що проявилася крововиливами під оболонки, в тканину та в шлуночки головного мозку з субдуральною гематомою справа зі стисненням мозку та зміщенням його справа наліво. 3. Вищевказане свідчить про те, що є прямий причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_9 . 4. Знайдені при судово-медичному дослідженні трупа ушкодження заподіяні тупими предметами могли виникнути від ударів ними (руками, ногами) по тілу потерпілої. 5. Ушкодження, що спричинили смерть потерпілої, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Інші ушкодження на кінцівках мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. 6. Локалізація та характер ушкоджень, характер субдуральної гематоми, реактивних змін в області них дають змогу вважати, що вони заподіяні приблизно протягом 3 годин до моменту настання смерті ОСОБА_9 . 7. Характер внутрішньочерепної травми дає можливість вважати, що після її отримання до моменту стиснення мозку субдуральною гематомою, потерпіла якийсь проміжок часу могла здійснювати активні дії. 8. Стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння) дають змогу вважати, що смерть ОСОБА_9 настала протягом 1-2 діб до моменту дослідження трупа. 9. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа знайдено 2,86 % етилового спирту. Указана концентрація етилового спирту в крові, як правило, за життя, може відповідати сильному алкогольному сп`янінню (а.с. 148,149);

= копією відповіді директору українського гідрометеорологічного центру державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_30 від 21.12.2020 року № 01-18/1415, відповідно до якої температура повітря 10.12.2020 року в часовому проміжку від 02 год 00 хв. до 23 год. 00 хв. була від 4,3 градусів морозу до 0,2 градуси морозу; 11.12.2020 року в часовому проміжку від 02 год 00 хв. до 23 год. 00 хв. температура повітря була від 0,2 градусів тепла до до 2,7 градусів морозу. З 13 год. 27 хв. 10 грудня до кінця доби 11 грудня відмічалась ожеледь діаметром 13 мм. З 23 год. 46 хв. 10 грудня до 04 год. 45 хв. 11 грудня погіршення видимості 600-900 м (а.с. 150-151);

= висновком експертного обстеження ОСОБА_6 № 287 від 15.12.2020 року, відповідно до підсумків якого: 1. При судово-медичному обстеженні гр. ОСОБА_6 знайдені наступні ушкодження: садна на обох кистях. 2. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами. 3. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 152);

= висновком експерта № 859/д від 15.12.2019 року, відповідно до якого: 1. При судово-медичній експертизі ОСОБА_6 знайдені наступні ушкодження: три садна на кистях. 2. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк та за обставин, вказаних у постанові. 3. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. 4. Локазація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мало бути не менш, ніж три точки прикладення сили (а.с. 153,154);

= висновком експерта № 876-807 від 24.12.2020 року, відповідно до підсумків якого локалізація та характер ушкоджень, виявлених при судово-медичному ушкодженні трупа ОСОБА_9 дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних підозрюваним ОСОБА_6 у протоколі допиту та у протоколі проведення слідчого експерименту від 12.12.2020 року (а.с. 155,156);

= ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.12.2020 року, відповідно до якої до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на один місяць, тобто до 30.01.2021 року включно з покладенням обов`язків (а.с. 157);

= копією довідки № 1792 від 12.12.2020 року, виданої КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2»

ОСОБА_6 про те, що він перебував в приймальному відділенні лікарні 12.12.2020 року з 17 год. 30 хв. по 17 год. 45 хв., був оглянутий черговими лікарями приймального відділення. На момент огляду ургентної госпіталізації не потребує (а.с. 160).

Відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003757 від 12.12.2020 року (а.с. 115).

Стороною обвинувачення надано рапорти, які містяться на а.с. 116,117, відповідно до яких 11.12.2020 року отримано заяву та зареєстровано ЄО № 42350 від 11.12.2020 року, а саме: 11.12.2020 року о 11:28 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.12.2020 року о 11:25 за адресою: м. Біла Церква, вул. Гайок в парку Олександрія виявили труп молодої жінки приблизно 35 років, на обличчі синці; 11.12.2020 року о 14:17 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.12.2020 року о 14:17 за адресою: м. Біла Церква, вул. Гайок в парку Олександрія о 10:45 виявили труп молодої жінки приблизно 40 років, є травми обличчя, лівого ока, губи. Крім того надано рапорт, відповідно до якого 11.12.2020 року отримано заяву та зареєстровано ЄО № 42358 від 11.12.2020 року, а саме: 11.12.2020 року о 12:54 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.12.2020 року о 11:54 за адресою: АДРЕСА_6 перебуває потерпілий невідомий чоловік 45 років. Діагноз: алкогольна інтоксикація, загальне переохолодження, відмороження ступнів. Знайшли на вул. Гайок біля дач. Знаходиться в приймальному відділенні (а.с. 118).

Суд надані стороною обвинувачення прокурором докази визнає належними та допустимими.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_6 його право, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Суд, в ході судового розгляду кримінального провадження, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мітрофанов проти Республіка «Молдова», розглянувши посилання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його невинуватості у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_9 , тобто злочину за ч. 2 ст. 121 КК України, оцінивши їх відповідно до ст. 94 КПК України у сукупності із іншими дослідженими доказами, дійшов висновку необхідності їх відхилення, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої, свідків, письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які вищенаведені у вироці.

При цьому суд зазначає, що у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 10 грудня 2020 року, в період часу з 13 години по 17 годину, ОСОБА_6 спільного з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вживали алкогольні напої в квартирі АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 направилися через ліс по вул. Гайок в м. Біла Церква, Київської області, по дорозі що веде до СТ «Геолог». Близько 19 години 10 грудня 2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_9 , яка самостійно впала на праву руку та лягла спиною на землю, після чого ОСОБА_6 намагався підняти ОСОБА_9 , з метою продовжити рух до місця проживання, про те, остання не підводилась та не реагувала на дії ОСОБА_6 . Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 у ОСОБА_6 з мотивів примусу підкорятися словам ОСОБА_6 та продовжувати рух, у останнього виник умисел на завдання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . З метою реалізації умислу, спрямованого на завдання тяжкого тілесного ушкодження, близько 19 години 10 грудня 2020 року, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність і незаконність своїх дій, а також бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення фізичного болю та тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_9 , став на коліна перед нею та кулаками обох рук умисно наніс близько 7 ударів по голові та обличчю ОСОБА_9 , після чого потерпіла залишалася на землі. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 спричинено наступні тілесні ушкодження: внутрішньочерепна травма, що проявилася крововиливами під оболонки, в тканину та шлуночки головного мозку з субдуральною гематомою справа зі стисненням мозку та зміщенням його справа наліво, від яких остання померла.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_6 , в яких останній стверджує, що ОСОБА_21 померла внаслідок того, що йшла лісом та неодноразово падала на землю. Дані показання обвинуваченого спростовуються повідомленням № 42462 від 12.12.2020 року завідувача Білоцерківського районного відділення КЗ КОР Київського обласного бюро СМЕ Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_27 , відповідно до якого виписане лікарське свідоцтво про смерть із зазначенням причини смерті субдуральна гематома справа зі стисненням мозку. Внутрішньочерепна травма. Ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір не визначений. Смерть насильницька та висновком експертного дослідження № 807 від 23.12.2019 року, відповідно до якого встановлено, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 знайдено наступні ушкодження: синці, крововиливи на обличчі; крововиливи під оболонки, в тканину та в шлуночки головного мозку, 110,0 см3 згортків крові між твердою мозковою оболонкою та м`якими мозковими оболонками справа зі стисненням мозку та зміщенням його справа наліво; синці та садна на кінцівках. Знайдені при судово-медичному дослідженні трупа ушкодження заподіяні тупими предметами. Також висновком експерта № 853-807 від 23.12.2020 року встановлено, що смерть гр. ОСОБА_9 , 1988 року народження настала від внутрішньочерепної травми, що проявилася крововиливами під оболонки, в тканину та в шлуночки головного мозку з субдуральною гематомою справа зі стисненням мозку та зміщенням його справа наліво. Вищевказане свідчить про те, що є прямий причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_9 . Знайдені при судово-медичному дослідженні трупа ушкодження заподіяні тупими предметами могли виникнути від ударів ними (руками, ногами) по тілу потерпілої. Крім того, висновком експерта № 876-807 від 24.12.2020 року встановлено, що локалізація та характер ушкоджень, виявлених при судово-медичному ушкодженні трупа ОСОБА_9 дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних підозрюваним ОСОБА_6 у протоколі допиту та у протоколі проведення слідчого експерименту від 12.12.2020 року.

Крім того, суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_6 щодо здійснення тиску на нього працівниками поліції та, зокрема, слідчої ОСОБА_28 . Так, як вбачається з матеріалів обвинувального акту в даному кримінальному провадженні, з моменту затримання ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні, протягом всього досудового розслідування і до часу завершення судового розгляду право ОСОБА_6 на захист було реалізовано він мав захисника ОСОБА_7 . Під час проведення слідчого експерименту 12.12.2020 року ОСОБА_6 мав змогу повідомити захиснику про тиск з боку працівників поліції. Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 будь-яких заяв про тиск та погрози або примушування працівниками поліції давати показання не подавав. Будь-яких заяв та звернень з приводу тиску на обвинуваченого до правоохоронних органів не було скеровано.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого та його захисника щодо відсутності умислу в обвинуваченого на вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , враховуючи встановлені під час проведення експертного дослідження № 807 від 23.12.2020 року тілесних ушкоджень, виявлених під час дослідження трупа ОСОБА_9 , а саме: синці, крововиливи на обличчі; крововиливи під оболонки, в тканину та в шлуночки головного мозку, 110,0 см3 згортків крові між твердою мозковою оболонкою та м`якими мозковими оболонками справа зі стисненням мозку та зміщенням його справа наліво; синці та садна на кінцівках. Смерть ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми, що проявилася крововиливами під оболонки, в тканину та в шлуночки головного мозку з субдуральною гематомою справа зі стисненням мозку та зміщенням його справа наліво. Відповідно до висновку експерта № 876-807 від 24.12.2020 року локалізація та характер ушкоджень, виявлених при судово-медичному ушкодженні трупа ОСОБА_9 дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних підозрюваним ОСОБА_6 у протоколі допиту та у протоколі проведення слідчого експерименту від 12.12.2020 року. Так, під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_6 показав механізм нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та їх кількість. Встановлені експертом тілесні ушкодження ОСОБА_9 відповідають тим ушкодженням, які зазначив ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту та відтворив механізм їх нанесення на статисту.

Крім того, суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_22 щодо утворення на кистях його рук саден внаслідок подряпин гілками дерев, оскільки висновком експерта № 859/д від 15.12.2019 року при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 знайдені наступні ушкодження: три садна на кистях. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк та за обставин, вказаних у постанові.

Так, садна це подряпини на шкірі, які можуть уражати епідерміс чи дерму на неповну або повну глибину. Відповідно до вказаного висновку експерта виявлено три садна на кистях. Також в даному висновку зазначено, що локазація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мало бути не менш, ніж три точки прикладення сили.

Суд критично ставиться до твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_7 щодо не правильної кваліфікації злочину, вчиненого ОСОБА_6 та вважає, що кваліфікація вчиненого злочину є вірною за ч. 2 ст. 121 КК України.

Судом встановлено мотив та мету вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Мотив злочину це внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого. Мета злочину - це бажання особи, яка вчиняє суспільно небезпечне діяння, досягти певних шкідливих наслідків. Вона є характерною ознакою умисних злочинів, що вчиняються з прямим умислом. Мотивом вчинення даного злочину ОСОБА_6 є примус підкорити ОСОБА_9 своїм словам та змусити її піднятися і йти далі додому. Мета злочину спричинення фізичного болю ОСОБА_9 шляхом нанесення тяжких тілесних ушкоджень.

Суд визнає, що вказані доводи обвинуваченого та його захисника є способом обраного захисту від обвинувачення з метою уникнути відповідальності за вказані злочини.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд, зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ч. 2 ст. 121 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечного діяння, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа важається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Також згідно ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, встановив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та неспростовних презумпцій факту доведеності вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 враховує мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України, види та межі, встановлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_6 за формою вини, ступенем тяжкості за ч. 2 ст. 121 КК України вчинив умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_6 раніше не судимий, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, що підтверджується довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 24.12.2020 року № 1855. Відповідно до копії службової характеристики (без номера та дати), наданої командиром роти забезпечення ст. лейтенантом Неборачек, за час проходження служби в в/ч НОМЕР_2 на посаді кулеметника взводу ОСОБА_6 зарекомендував себе виключно з позитивної сторони. До виконання службових обов`язків відносився добросовісно, не мав порушень військової дисципліни.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до обвинувачення, ОСОБА_6 вчинив злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Даний факт в судовому засіданні підтверджено показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_23 та ОСОБА_11 . Даний факт не заперечує і сам обвинувачений ОСОБА_6 . При цьому констатуючи, що визнаючи обставиною, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, суд не виходить за межі висунутого обвинувачення.

Суд враховує положення ст. 3 Конституції України, що людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та констатує, що протиправні дії ОСОБА_6 мають незворотні наслідки: позбавлення найціннішого життя громадянки ОСОБА_9 .

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, думку потерпілої щодо покарання обвинуваченого, вважає, що ОСОБА_6 представляє суспільну небезпеку та його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення покарання у виді позбавлення волі. Таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та упередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.ст. 69, 75 КК України.

В ході судового розгляду потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8235 грн та моральної шкоди в розмірі 250000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов визнав частково, а саме матеріальну шкоду в розмірі 8235 грн, моральну шкоду не визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Потерпілою ОСОБА_4 , в обґрунтування своїх позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого, до позовної заяви додано належним чином завірені копії товарних чеків на придбання товарів, необхідних для транспортування тіла та поховання її доньки ОСОБА_9 (а.с. 36), а саме рахунок-замовлення від 15.12.2020 року КП БМР «Спецкомбінат з надання ритуальних послуг» з чеком до нього на суму 7760 грн, товарний чек від 13.12.2020 року на суму 475 грн 50 коп, а тому матеріальна шкода в розмірі 8235 грн підлягає стягненню з ОСОБА_6 у повному обсязі в сумі солідарно.

Як зазначено у ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено в п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» від 02 липня 2004 року № 13, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України та роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, від 27 лютого 2009 року № 1) від 31 березня 1995 року № 4 (далі Постанова).

Відповідно до п. 3 вищевказаної Постанови під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У абзаці 1 пункту 9 цієї ж Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. 2 КПК України, згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням всіх обставин справи, наслідків, що настали від вчинених кримінального правопорушення, ступеню та характеру фізичних, душевних та психічних страждань потерпілої ОСОБА_4 , в результаті чого порушено її звичайний спосіб життя, а також враховуючи, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 настала смерть її близької людини доньки ОСОБА_9 , що є невідворотним явищем, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 моральної шкоди підлягає задоволенню в розмірі 250000 грн.

Речові докази та судові витрати в провадженні відсутні.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.12.2020 року, відповідно до якої до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на один місяць, тобто до 30.01.2021 року включно з покладенням обов`язків. Судом строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання продовжено не було зв`язку з відсутністю відповідного клопотання з боку сторони обвинувачення. Будь-який інший запобіжний захід в ході судового розгляду до ОСОБА_6 не обирався.

В ході досудового розслідування ОСОБА_6 був затриманий 12.12.2020 року, час фактичного затримання 16 год. 30 хв. ОСОБА_6 13.12.2020 року звільнено з ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Київській області. Тому суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 12.12.2020 року по 13.12.2020 року за ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку: день за день.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 після звернення вироку до виконання, зарахувавши у строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 12.12.2020 року по 13.12.2020 року за ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку: день за день.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обрано.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_31 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 8235 гривень та 250000 гривень моральної шкоди.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1