Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/313/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.307 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,.
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 наухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 липня 2022 року, якоюстосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лаврівка Долинського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, працює на посаді майстра дорожніх робіт у філії «Канатівська ДЕД», з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001720, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, строком на 60 днів, тобто з 20 год. 03 хв., 08.07.2022 року до 20 год. 03 хв., 05 вересня 2022 рокувключно, з визначенням застави у сумі 148 860 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001720,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він у невстановлений досудовим розслідування час, місці та спосіб, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори"№60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс з метою збуту, який залишив зберігати у належному йому чоловічому портфелі, який він зберігав за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим вчинив незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.

В подальшому, 08.07.2022 в період часу з 19 год. 18 хв. по 20 год. 02 хв. за участю понятих та інших учасників, на підставі заяв на огляд від ОСОБА_10 - власниці помешкання та ОСОБА_8 - орендатора помешкання, проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого останній добровільно видав з чоловічого портфелю прозорий зіп-пакет з вмістом речовини зеленого кольору рослинного походження у подрібненому стані, яка, відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/112-22/4846-НЗПРАП від 09.07.2022, містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено, маса якого становить 58,49 грама, який ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав з метою збуту.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосовано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з визначенням застави у сумі 148 860 грн.
Судове рішення мотивовано тим, що дії підозрюваного визначаються як заздалегідь сплановані, обдумані, ретельно законспіровані, фасування у згортки свідчать про ознаку системності. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, - до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, є підставою для початку можливого переховування від слідства та суду. Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою її підзахисному обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при винесенні ухвали судом першої інстанції не врахував особу обвинуваченого, його вік, майновий стан, міцності соціальних зв`язків, що він раніше не судимий, працює на посаді майстра дорожніх робіт у філії «Канатівська ДЕД», має середню освіту, що вказує на наявність постійного джерела прибутку та міцні соціальні зв`язки.
Водночас в судовому засіданні сторона обвинувачення не змогла в повному об`ємі довести існування ризиків, вказаних в клопотанні.
Захисник звертає увагу апеляційного суду на відсутність доказів причетності його підзахисного ОСОБА_8 до скоєння ним інкримінованого йому злочину.
Також судом не було враховано що її підзахисний має стійкі соціальні зв`язки, не доведено наявність ризиків, які дають підстави для застосування запобіжного заходу - тримання під вартою.
Разом з тим, захисник просить врахувати дані про особу підозрюваного та тяжкість інкримінованого злочину.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого призначеного покарання ОСОБА_8 в подальшому та визнає за реальну небезпеку можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

В суді апеляційної інстанції сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування його від суду після звільнення з місць позбавлення волі, яке він відбуває покарання за попереднім вироком та незаконного впливу на свідків.
Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, а також можливістю переховування його від суду після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за попереднім вироком.
Так, ОСОБА_8 розуміючи, що злочин є умисним, тяжкими, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують покарання може вчинити спроби направленні на переховування від суду.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків та інших обвинувачених, які також разом з ними знаходяться в одній установі попереднього ув`язнення, слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та інших обвинувачених існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик вчинення ОСОБА_8 , нових кримінальних правопорушень підтверджується тим, що причиною вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є бажання протизаконно заробити на реалізації психотропних та наркотичних речовин.
Окрім цього, особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченого

ОСОБА_8 , оскільки даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення, яке вчинив останній є тяжким.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу, так в ході розслідування даного провадження таких осіб не встановлено.

Що стосується тверджень, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою,то такі доводи на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Доводи апеляції про те, що судом першої інстанції не враховано особу ОСОБА_8 колегією судді не можуть бути враховано, у справі наявна реальна можливість обвинуваченого ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду шляхом залишення постійного місця проживання зумовлена наявністю можливості і засобів, в тому числі здійснення виїзду за межи території України.

З цих же підстав колегія суддів залишає без задоволення доводи апеляції про недоведеність ризиків.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваним запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи захисника про наявність соціальних зв`язків, а саме місця роботи та місця проживання як підстава, для зміни запобіжного заходу, колегією суддів не можу бути враховано оскільки, як вбачається з матеріалів клопотання, це не перешкодило йому вчинити протиправні дії.
Так, за наявності місця роботи та місця проживання, ОСОБА_8 маючи бажання підзаробити, вчинив дії направленні на збут наркотичних засобів.

Колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
До того ж, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена обвинувачення, є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.
Доводи сторони захисту про те, що у ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України колегія суддів не може врахувати, оскільки як вбачається з протоколу огляду місця події домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено: наркотичну речовину схожу до канабісу, наркотичну речовину схожу на PVP, zip-пакети, а також електроні ваги.

При цьому необхідно зазначити про те, що маса канабісу, обіг якого заборонено, маса якого становить 58,49 грама, маса PVP становить 40,5582 грама.
Таким чином враховуючи масу канабісу та PVP, виявлені zip-пакети, а також електроні ваги, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушень повністю підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 08.07.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.07.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.07.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.07.2022;

-висновком судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/112-22/4846-НЗПРАП від 09.07.2022, відповідно до якого надані на експертизу речовина містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено, маса якого становить 58,49 грама.

-висновком судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/112-22/4847-НЗПРАП від 09.07.2022, відповідно до якого надані на експертизу речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP , обіг якого заборонено, маса якого становить 40,5582 грама.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування на початковому етапі досудового розслідування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їхніх показань; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України,а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Слідчий суддя у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою правильно визначив ОСОБА_8 розмір застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 липня 2022 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 липня 2022 року, якоюстосовно підозрюваного ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001720, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, строком на 60 днів, тобто з 20 год. 03 хв., 08.07.2022 року до 20 год. 03 хв., 05 вересня 2022 року, включно з визначенням застави у сумі 148 860 грн., - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4