УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2022 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі : головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання прокурора ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт, заявленого у кримінальному провадженні № 201/5889/22 (провадження № 1-кп/201/730/2022), відомості про яке 06 липня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000800, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було подано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , з тримання під вартою на домашній арешт. Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначив, що враховуючи змінену правову кваліфікацію дій обвинуваченого на стадії досудового розслідування, на сьогоднішній день відпали правові підстави подальшого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте враховуючи продовження існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілу чи свідків у вказаному кримінальному провадженні, просив у своєму клопотанні змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просили задовольнити клопотання прокурора та змінити запобіжний захід стосовно обвинуваченого на домашній арешт в нічний час доби.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обирати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017, зазначено, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження. Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 КПК України). Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2022 року, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартовою строком дії до 04 вересня 2022 року.

Відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-XII «Про попереднє ув`язнення» таке ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Метою попереднього ув`язнення згідно з цим законом є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі (екстрадиції) або транзитного перевезення особи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу (в тому числі у вигляді тримання під вартою) відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину (п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України).

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченим, суд також враховує, що при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно дотримуватися вимог ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

Враховуючи вищевикладені обставини, при вирішенні по суті клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домішаній арешт, суд бере до уваги те, що дійсно обвинувачений перебуваючи на волі не переховувався від органу досудового розслідування, не перешкоджав кримінальному провадженню та у прокурора відсутні відомості щодо повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні іншого злочину, а тому у зв`язку із зміною правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , на стадії досудового розслідування, подальше тримання під вартою останнього неможливе, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше не судимий та обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді п`яти років позбавлення волі, при цьому варто зазначити, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувались при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді продовжують існувати, оскільки ОСОБА_4 хоча й обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, однак вказане діяння призвело до загибелі людини, при цьому, судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочинався, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, а отже з огляду на тяжкість вчиненого злочину, характеру інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 стороною обвинувачення діянь, строку покарання, яке може бути йому призначено, беручи до уваги обставини, визначені у ст. 178 КПК України, суд доходить до висновку про необхідність змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло строком дії на два місяця, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 КПК України, оскільки, на думку суду, застосування такого, запобіжного заходу, зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 194, 197, 200, 202, 315, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, із забороною цілодобово залишати житло строком до 01 листопада 2022 року, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, строком дії до 01 листопада 2022 року, а саме:

- прибувати за кожною вимогою у визначені дату, час і місце до суду;

- цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1