ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/438/20 Номер провадження 11-кп/814/239/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.1 ст.121 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000143 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Федорівка Полтавського (стара назва - Чутівського) району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 2020 грн матеріальної шкоди та 20000 грн моральної шкоди. В іншій частині цивільних вимог відмовлено.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

За вироком суду 29 квітня 2019 року приблизно о 00:00 год ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, дерев`яною бейсбольною биткою наніс ОСОБА_10 три удари в область голови та лівої ключиці, чим заподіяв тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, а саме:

- відкритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку легкого ступеню з переломами кісток зліва з переходом на основу та епідуральної гематоми зліва, забійних ран волосистої частини голови, які у своїй сукупності є тяжкими тілесними ушкодженнями по ознаці небезпеки для життя;

- розрив лівого ключично - акроміального з`єднання, які є ушкодженням середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційними скаргами звернулися обвинувачений та його захисник.
У поданих апеляційних скаргах обвинувачений та захисник просять змінити вирок та призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. 69 України та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Також захисник просить виключити з вироку суду посилання на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , а саме: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та визнати обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, добровільну відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди, надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину. Звільнити ОСОБА_9 з-під варти.
Такі вимоги апелянти обґрунтували тим, що суд безпідставно вказав у вироку обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , а саме вчинення злочину особою, що перебуває у стані сп`яніння, оскільки вважає, що вказана обставина не підтверджена доказами, так як ОСОБА_9 зазначає, що спиртних напоїв в той день не вживав.
Вказують на неврахування думки потерпілого щодо призначення ОСОБА_9 покарання, а також показань потерпілого і свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відповідно до яких ОСОБА_9 після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 приніс з дому ліки для надання медичної допомоги потерпілому, промивав йому рану та сприяв виклику швидкої медичної допомоги.
Зазначають, що обвинувачений визнає вину, щиро кається та готовий відшкодувати збитки потерпілому, а в суді першої інстанції вину не визнавав через залякування на стадії досудового розслідування щодо того, що суд ухвалить обвинувальний вирок ОСОБА_9 незалежно від позиції захисту.
Додають, що ОСОБА_9 має на утриманні малолітню дитину.
Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_10 від своєї апеляційної скарги відмовився, що письмово підтвердив у поданій до суду заяві та не заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.
Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та захисника на підтримку поданих апеляційних скарг; представника потерпілого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника, прокурора, який просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за обставин, встановлених судом, та кваліфікація дій, є правильними, учасниками провадження не оскаржується та судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до положень ст.12 КК України; особу обвинуваченого, який під час судового розгляду свою вину у вчиненні злочину не визнав та не розкаявся, дані, які його характеризують, досудову доповідь органу пробації, за висновком якого ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, а саме: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, колегія суддів враховує поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочину, а також, те, що з метою уникнення відповідальності впродовж судового розгляду провадження він своєї вини не визнавав, заперечував будь-яку свою причетність у вчиненні злочину та не виказував щирий жаль щодо вчиненого.

Саме по собі визнання обвинуваченим своєї вини під час апеляційного провадження, про що зазначає обвинувачений в суді апеляційної інстанції, не вказує, що його зізнання стало результатом тривалого роздуму й затятої внутрішньої боротьби та не може вважатися щирим каяттям.
Щире каяття означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому. До того ж, щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться в провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність. Визнання ОСОБА_9 своєї вини лише під час апеляційного розгляду, майже через два роки після вчинення злочину, свідчить про відсутність у нього щирого жалю з приводу скоєного та осуду своїх протиправних дій, тобто про відсутність ознак щирого каяття.
Тому доводи обвинуваченого та його захисника про наявність цієї обставини, яка пом`якшує покарання, є безпідставними. А відшкодування шкоди потерпілому під час апеляційного розгляду необхідно оцінювати як спосіб уникнення покарання після усвідомлення його невідворотності.

Колегія суддів враховує те, що ОСОБА_9 намагався надати медичну допомогу потерпілому, проте вказана обставина на правильність ухваленого рішення не впливає, оскільки обвинувачений, згідно показань свідка ОСОБА_11 , почав надавати допомогу після того, як усвідомив, що вчинив протиправні дії щодо не тієї особи. При цьому, необхідно звернути увагу, що обвинувачений і не намагався з`ясувати кому завдає удари, а підійшовши до потерпілого відразу наніс кілька ударів спеціально пристосованим знаряддям, у тому числі у життєво важливий орган - голову, чим завдав тяжкі наслідки у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку легкого ступеню з переломами кісток зліва з переходом на основу та епідуральної гематоми зліва, забійних ран волосистої частини голови.

Також доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність обставини, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки даний факт встановлено судом з показань самого обвинуваченого під час судового розгляду та враховуючи, що ОСОБА_9 в суді першої інстанції своєї вини не визнавав, тому і підстав себе обмовляти в цій частині у нього не було.

Колегія суддів враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проте вказана обставина не є достатньою підставою для пом`якшення покарання.

Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку суду не встановлено.

З огляду на відсутність обставин, які пом`якшують покарання, підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання за ч.1 ст. 121 КК України, як про це просить обвинувачений та його захисник, немає, як і відсутні підстави для звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Таким чином, призначене ОСОБА_9 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром, визначеним в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.121 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вирок суду є законним та обґрунтованим і підстави для його зміни відсутні. Тому апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2021 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4