Справа № 739/1413/21
Провадження № 1-кп/739/12/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000163 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше судимого:

- вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2020 року за частиною першою статті 125, частиною першою статті 126 Кримінального кодексу України (далі - КК України), із застосування статті 70 КК України, до покарання у виді штрафу, у розмірі 850 грн.;

- вироком Чернігівського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року за частиною першою статті 125 КК України, із застосуванням статей 71, 72 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин та штрафу у розмірі 850 грн., покарання у виді громадських робіт на час розгляду кримінального провадження не відбуте, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 09 грудня 2020 року Чернігівським апеляційним судом за частиною першою статті 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин та штрафу у розмірі 850 грн., перебуваючи на обліку в Новгород-Сіверському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, будучи ознайомленим під розпис з умовами, терміном та порядком відбування покарання, попередженим про кримінальну відповідальність за частиною другою статті 389 КК України за ухилення від відбування покарання, умисно, без поважних причин ухилявся від його відбування за наступних обставин.

Згідно частини п`ятої статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VІ судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, серед іншого, фізичними особами.

У порушення зазначених вимог засуджений ОСОБА_4 , достовірно знаючи про обов`язковість відбуття покарання у виді громадських робіт у Новгород-Сіверській міській раді Новгород-Сіверського району Чернігівської області, згідно направлення Новгород-Сіверського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області від 26 січня 2020 року, у квітні 2021 року не відпрацював 52 години із запланованих згідно графіку роботи на цей місяць та у подальшому не приступив до відбуття громадських робіт.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 389 КК України визнав повністю та дала показання про те, що дійсно вироком Чернігівського апеляційного суду його було засуджено за бійку до громадських робіт на строк 200 годин та штрафу. У подальшому він з`явився до органу пробації де йому було роз`яснено необхідність відбуття призначеного покарання у Новгород-Сіверській міській раді та роз`яснено порядок його відбуття та наслідки ухилення від відбуття покарання. Спершу він приступив до відбування покарання, однак у зв`язку з тим, що громадські роботи необхідно було відбувати у відповідні дні до 12 год., він не мав змоги працювати на пилорамі, тому для заробітку виїхав до м. Києва, припинивши відбуття покарання у виді громадських робіт і більше їх не відпрацьовував. При цьому визнав, що будь-яких перешкод для відбуття громадських робіт, як то тяжка хвороба чи догляд за іншими особами, у нього не було. Водночас призначене покарання у виді штрафу відбув повністю, сплативши його, про що до суду надав відповідну квитанцію.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального проступку та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних щодо речових доказів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 389 КК України доведена повністю і його дії кваліфіковані правильно, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 , суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, є військовослужбовцем, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує відсутність передбачених статтею 66 КК України обставин які пом`якшують покарання. При цьому посилання прокурора в обвинувальному акті на наявність пом`якшуючої покарання обставини - щирого каяття в ході судового розгляду судом не встановлено, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 заявляючи про визнання вини у вчиненому кримінального проступку, не висловив свого відношення до вчиненого, не вказав на своє критичне ставлення до вказаного кримінального проступку, про його осуд та готовності нести покарання за вчинене. Також суд враховує відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 389 КК України необхідно призначити покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої частиною другою статті 389 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідними і достатніми для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 після ухвалення 09 грудня 2020 року Чернігівським апеляційним судом вироку, яким його було визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, вчинив нове кримінальне правопорушення до повного відбуття призначеного покарання, суд вважає за необхідне до покарання за новим вироком, на підставі статті 71 КК України, повністю приєднати невідбуту частину покарання у виді громадських робіт строком 136 годин (згідно довідки Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 24 червня 2021 року) за попереднім вироком.
Призначаючи остаточне покарання, відповідно до правил статті 72 КК України, суд вважає за необхідне перевести невідбуту частину призначеного за вироком Чернігівського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року менш суворого виду покарання громадських робіт, у більш суворий вид покарання арешт, виходячи зі співвідношення цих видів покарань, передбачених частиною першою статті 72 КК України: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді арешту.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді арешту рахувати з моменту його затримання на виконання даного вироку.
Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речовий доказ особову справу №01/2021 на засудженого ОСОБА_4 залишити у володінні Новгород-Сіверського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 389 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

На підставі статті 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Чернігівського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року у виді громадських робіт строком 136 (сто тридцять шість) годин, яке відповідно до статті 72 КК України перевести у покарання у виді арешту на строк 17 (сімнадцять) днів, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців 17 днів.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді арешту рахувати з моменту його затримання на виконання даного вироку.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ - особову справу №01/2021 на засудженого ОСОБА_4 залишити у володінні Новгород-Сіверського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1