Справа №583/3640/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/44/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА
Іменем України

11 лютого 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 583/3640/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2021 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора та зобов`язання внести відомості щодо вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР,

установила:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати службову особу Охтирської окружної прокуратури внести до ЄРДР відомості за її заявою від 13.09.2021, яка зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за № 4690, а також зобов`язати службову особу Охтирської окружної прокуратури після внесення до ЄРДР відомостей за її заявою негайно надіслати витяг з ЄРДР на її електронну пошту та її адресу, оскільки при розгляді її скарги слідчим суддею було порушено її права, судовий розгляд відбувся у її відсутність без повідомлення належним чином.

15.09.2021 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області від ОСОБА_7 надійшла скарга, в якій вона просила зобов`язати відповідальну особу Охтирської окружної прокуратури внести до ЄРДР відомості за її заявою про злочин за ст. 364 КК стосовно начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 і розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2021 у задоволенні вказаної скарги ОСОБА_7 відмовлено. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що дії уповноважених працівників Охтирської окружної прокуратури в контексті ч. 4 ст. 214 КПК відповідали вимогам закону, заява ОСОБА_7 була прийнята та зареєстрована в даній установі на підставі ч. 4 ст. 214 КПК, ОСОБА_7 не довела і не надала належних та допустимих доказів того, що її заява містить відомості про вчинення кримінального правопорушення, тобто суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом злочину. Інші обставини наведені в скарзі не доводять вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду апеляційної скарги сторони кримінального провадження до суду не з`явились, від прокурора ОСОБА_9 надійшла письмова заява про апеляційний розгляд у її відсутність, а від ОСОБА_7 будь-яких клопотань про відкладення розгляду кримінального провадження до суду апеляційної інстанції не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд кримінального провадження без участі сторін та без фіксації судового засідання технічними засобами, що не суперечить ч. 4 ст. 107, ч. 4 ст. 405 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1, 2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ч. 1 ст. 26 КПК, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а згідно ч. 1, 3 ст. 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону; кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 2 ст. 22 КПК). При цьому суд досліджує докази безпосередньо; показання учасників кримінального провадження суд отримує усно (ч. 1 ст. 23 КПК).

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а згідно ч. 3 ст. 306 цього Кодексу розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується; відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Така засада судочинства як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом (ст. 7, 8, 9, 22, 23, 26 КПК) забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»), а тому слідчим суддею не був дотриманий конституційний принцип, що «ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередньо участь у судовому процесі, або позбавлений такого права», який також знайшов своє закріплення у рішенні Конституційного Суду України від 12.04.2012 № 9-рп/2012 (справа про рівність сторін судового процесу), де формулюючи незаперечне право особи на судову присутність, Суд керувався правовими постулатами «доброї совісті» (bonae fidei), оскільки для громадян не може бути жодних перешкод об`єктивного характеру, якщо відбувається розгляд в суді індивідуально-конкретної справи.

Присутність особи, яка має право брати безпосередньо участь і виступати у суді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката тощо, є невід`ємним правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, а для суддів усіх інстанції важливим елементом законного і справедливого правосуддя. Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі «Домбо Бехер Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), заява № 14448/88); п. 38 рішення ЄСПЛ від 23.10.1996 у справі «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland), заява № 17748/91). У іншій справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03, п. 26 і 29 рішення від 15.05.2008). ЄСПЛ констатував, що «принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом».

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 3 ч. 1 ст. 309 КПК), а згідно ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Здійснивши розгляд скарги ОСОБА_7 про зобов`язання відповідальної особи Охтирської окружної прокуратури внести до ЄРДР відомості за її заявою про злочин за ст. 364 КК та відмовивши у її задоволенні, слідчий суддя суду першої інстанції не дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону, так як розглянув скаргу без обов`язкової участі ОСОБА_7 , яка у свою чергу надала суду заяву про відкладення кримінального провадження через стан її здоров`я, що перешкодило слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчим суддею суду першої інстанції були істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, внаслідок чого ухвала підлягає скасуванню з цих підстав, а апеляційна скарга ОСОБА_7 у цій частині задоволенню.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду кримінального провадження було установлено, що 13.09.2021 ОСОБА_7 звернулася до керівника Охтирської окружної прокуратури із заявою про злочин, яка була зареєстрована цього дня за № 4690, та просила внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення начальником СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 364 КК, тобто у використанні останнім свого службового становища при намаганні вручити ОСОБА_7 повідомлення про підозру в кримінальному правопорушенні в присутності ОСОБА_10 і державного виконавця ОСОБА_11 в приміщенні Охтирського міськрайонного суду, тим самим принизивши її та завдавши шкоди честі, гідності, діловій репутації.

На своє звернення ОСОБА_7 отримала відповідь за підписом заступника керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_12 № 52-151-21 від 14.09.2021 про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. При цьому було установлено, що начальник СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 при врученні ОСОБА_7 повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 382 КК діяв у межах кримінального провадження № 0000176 від 19.03.2020 та його повноважень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 39 КПК, тому підстави для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 відсутні.

Оскільки відомості за її заявою до ЄРДР внесені не були, то ОСОБА_7 звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області зі скаргою з вимогою зобов`язати відповідальну особу Охтирської окружної прокуратури внести відомості за її заявою про злочин за ст. 364 КК стосовно начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

З огляду на викладене, що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 про необхідність задоволення її скарги на дії уповноваженої особи Охтирської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР, то вони не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, а висновки слідчого судді у цій частині є обґрунтованими і відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Так, відповідно ч. 1 ст. 214 КПК, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, а згідно ч. 4 цієї статті прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. При цьому необхідно одночасно зауважити, що зміст зазначеної норми закону не передбачає обов`язку прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, й ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення (суспільно небезпечного діяння), передбаченого чинним КК.

Зокрема, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом (ч. 1 ст. 2 КК), а згідно ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 12 КК кримінальним правопорушенням (кримінальним проступком і злочином) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. При цьому суспільно небезпечне діяння це юридично значиме діяння, яке контролюється свідомістю людини (вольове діяння) і яке заборонене законом України про кримінальну відповідальність (ст. 3 КК). Поняття «діяння» визначається сукупністю ознак: діяння повинне бути суспільно небезпечним і протиправним, конкретним, свідомим і вольовим актом поведінки людини.

У межах процедури оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз положень КПК дає підстави для висновку, що до ЄРДР вносяться не будь-які заяви чи повідомлення, які надходять до органів досудового розслідування чи прокуратури, а лише відомості про конкретне кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення (ч. 5 ст. 214 КПК).

Таким чином, всупереч тверджень апеляційної скарги внесенню до ЄРДР підлягають відомості на підставі заяв чи повідомлень, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, визначення якого наведено вище, а не будь-яких повідомлень про події, в яких відсутня інформація, що вказує на вчинення кримінального правопорушення. При цьому слід зауважити, що керівник органу досудового розслідування уповноважений здійснювати досудове розслідування, користуючись одночасно повноваженнями слідчого (п. 6 ч. 2 ст. 39 КПК), а тому заява ОСОБА_7 , яка була подана до Охтирської окружної прокуратури з вимогою внести відомості до ЄРДР, не містить об`єктивних даних та достатніх обставин, які б вказували на наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 364 КК, окрім самого посилання на норму закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та після скасування цього рішення постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_7 в задоволенні її скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу частково.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2021 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР скасувати через істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Відмовити ОСОБА_6 в задоволенні її скарги про зобов`язання відповідальної особи Охтирської окружної прокуратури внести за її заявою від 13.09.2021 відомості до ЄРДР за ст. 364 КК України відносно начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4