Справа № 932/4320/21
Провадження № 1-кс/932/133/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000122 від 23.03.2021 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого про арешт майна, що було вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошових коштів з гаманцю у розмірі 17 100 грн. та 100 доларів США, грошові кошти з гаманцю в шафі в спальній кімнаті у розмірі 30 000 грн. та 405 доларів США. Клопотання мотивоване тим, що провадженні СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань «23» березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2021 до ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали правоохоронних органів, про те, що у м. Дніпро діє група осіб, якою вчиняється сутенерство відносно молодих жінок, а саме за адресами: АДРЕСА_2 та м. Дніпро, провулок Січовий, будинок № 19-А(ЄО 8582) До вчинення кримінального правопорушення причетні особи: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , користується автомобілем Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , пересувається на автомобілі PEUGEOT 107 д.н.з, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , пересувається на автомобілі OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , а також інші невстановлені на даний час особи, які займаються сутенерством та втягують осіб у заняття проституцією, вчиняючи злочин за попередньою змовою групою осіб, які продовжують вчиняти злочинні дії на території міста Дніпра.

23.03.2021 року дані факти зареєстровані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0000122, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

13.01.2022 року за місцем проживання гр. ОСОБА_3 було проведено обшук на підставі Ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року. В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 17 100 грн. та 100 доларів США, грошові кошти у розмірі 30 000 грн. та 405 доларів США.

Слідчий вважає, що вказане майно є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, оскільки може бути знаряддям вчинення злочину, є тимчасово вилученим майном, має суттєве значення у даному кримінальному провадженні, може бути привласнено особами, яким таке майно не належить. Виходячи з цього, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, причини неявки не повідомив. Неявка слідчого не є перешкодою для вирішення питання про арешт майна.

Власник майна пояснила, що вона отримує пенсію та ці кошти є її особистим майно. Будь-яких доказів того, що це майно здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, слідчим не надано. Просить відмовити у задоволенні клопотання повністю та повернути їй тимчасово вилучене майно.

Захисник вказав, що клопотання не обґрунтоване, оскільки вилучене в ході обшуку майно не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, тобто не є речовим доказом. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого належить відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З наданих слідчому судді матеріалів установлено, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000122 від 23.03.2021 року.

В ході проведення обушку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , слідчим було виявлено та вилучено грошові кошти з гаманцю у розмірі 17 100 грн. та 100 доларів США, а також грошові кошти з гаманцю у шафі в спальній кімнаті у розмірі 30 000 грн. та 405 доларів США.

До повноважень слідчого судді віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів усіх учасників кримінального провадження, в тому числі й сторони обвинувачення.

Як убачається із ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року, слідчому ОСОБА_11 та групі слідчих було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання гр. ОСОБА_3 . Проте серед переліку речей, які дозволено віднайти та вилучити в ході обшуку, грошові кошти відсутні. Тобто слідчий суддя не давав слідчому дозвіл на вилучення грошових коштів. При постановленні ухвали про проведення обшуку слідчий суддя зобов`язаний визначити перелік речей та документів, які планується відшукати та вилучити. Надання слідчому необмежених повноважень при проведенні обшуку, дозволяє органу досудового розслідування вилучити будь-які речі, які навіть не мають відношення до кримінального провадження. Такі дії є порушенням та переслідуються у встановленому законом порядку. Фактично слідчий вийшов за межі ухвали слідчого судді, тому його дії є свавільними.

Таким чином, слідчого ніхто не уповноважував та не надавав дозволу на вилучення грошових коштів без наявності достатніх підстав, що таке майно має відношення до кримінального правопорушення, пов`язаного із сутенерством чи втягненням особи в заняття проституцією.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що вилучені грошові кошти мають ознаки речового доказу, та можуть містити на собі будь-які відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення. Слідчим не надано достатніх і об`єктивних даних, які б давали підстави вважати, що ці кошти є речовим доказом по кримінальному провадженню. В судовому засіданні встановлено, що ці кошти є особистим майном ОСОБА_3 .

Отже, доходжу висновку, що вилучене майно не відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тому не є речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000122 від 23.03.2021 року.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішення питання про арешт майна слідчий враховує, що вилучені грошові кошти не містить доказової інформації, тому їх вилучення слідчим проведено незаконно.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що слідчим не доведено можливість використання вилучених грошових коштів у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Вилучені грошові кошти слідчий має повернути ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000122 від 23.03.2021 року, про арешт майна, відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ