ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3372/19

Провадження № 11-кп/4820/41/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 0000012 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2021 року,

В с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2021 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

06.12.2018 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 р. та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) грн.
Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України до цього покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.12.2018 р. і призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) грн., які виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.
Питання речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2019 року (справа № 686/1005/19) арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 14.01.2019 р. та добровільно видане обвинуваченим ОСОБА_7 майно постановлено скасувати.
Як вбачається з вироку, ОСОБА_7 08 січня 2019 року близько 20 год. 40 хв., перебуваючи за місцем проживання, вирішив вчинити крадіжку металевих виробів із господарства, що по АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 08 січня 2019 року близько 21 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, підійшов до металевого паркану господарства, що по АДРЕСА_2 , переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, відламав від кріплень дві металеві секції паркану, вагою 30 кг та 35 кг. відповідно, вартістю 4 грн. 60 коп. за один кілограм, загальною вартістю 299 грн., та, завантаживши на сани, перевіз і заховав їх за межами с. Крачки, таким чином таємно викрав вказане майно, яке належить ОСОБА_8 , чим заподіяв останній майнової шкоди на загальну суму 299 грн.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду в частині визначення обвинуваченому остаточного покарання, а саме: призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 16.12.2018 року за ч.1 ст. 309 КК України, згідно ч.4 ст. 70 КК України виконувати самостійно.
Вважає, що при призначенні покарання судом допущене неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Вказує, що суд мав призначити обвинуваченому покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, оскільки останній злочин було вчинено до набрання попереднім вироком законної сили.
Також, захисник просить врахувати, що ОСОБА_7 вину визнав, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував шкоду потерпілій, яка претензій не має, полагодив паркан, та призначити мінімальне покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, яка підтримувала подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 1 ст.185 КК України, тобто у вчиненні злочину, за який він засуджений, при наведених в вироку обставинах підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, ніким з учасників провадження не оскаржуються, тому вирок суду в цій частині відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не переглядається.
Дії ОСОБА_7 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ч. 1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Твердження захисника, що при призначенні покарання судом допущене неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, що суд мав призначити обвинуваченому покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, оскільки останній злочин було вчинено до набрання попереднім вироком законної сили, колегія суддів відхиляє.
Суд першої інстанції, вірно зазначив, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинено після постановлення вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2018 року, яким він засуджений до покарання у виді 1 року позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, визначене судом покарання у виді штрафу, яке згідно з ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, а тому судом обґрунтовано в силу ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі та штрафу, які підлягають самостійному виконанню.
При цьому судом першої інстанції враховано правові висновки об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені в постанові від 01.06.2020 р. у справі № 766/39/17, щодо застосування норм права:
При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:
а) якщо злочин, за який засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);
б) якщо злочин, за який засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, належним чином умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинуваченого.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Обираючи вид та строк покарання ОСОБА_7 , суд вірно врахував ступінь тяжкості злочину, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини справи.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом визнано, визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяної потерпілій шкоду.
Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом першої інстанції не встановлено.
При призначенні покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини, в тому числі і ті, які зазначаються в апеляційній скарзі.
Врахувавши вищевикладені обставини, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді