Справа № 521/7124/22
Номер провадження:1-кс/521/1832/22
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
27 травня 2022 року

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , в межах кримінального провадження № 0000631 від 24.05.2022 року, здійснив судовий контроль, за дотриманням прав свобод та інтересів підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільськ, Вінницької області, зі слів громадянина Молдови, який не має освіти, не працює, не одружений, без постійного визначеного місця проживання та реєстрації, раніше судимого: 1)29.12.2021 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК остаточно до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, на підставі ст. ст. 75, 76 КК з іспитовим строком 1 рік, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5 ; з боку захисту: підозрюваний ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_6

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчим суддею проводився розгляд клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 .

Клопотання розглядалось за ініціативою слідчого.

2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 24.05.2022 року приблизно об 11.00 до 11.30 годин, перебуваючи за адресою м. Одеса, вул. М. Малиновського, 27, поряд з магазином «Копійка», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, визначив об`єктом посягання майно, що належить ТОВ «Модерн-Рітейл», а саме 7 мідних магістральних труб кондиціонера марки «Olmo Osh-24FR9».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 діючи повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що його дії залишаються непомітними для інших осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, заліз на дах магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після чого, підійшов до кондиціонеру марки «Olmo Osh-24FR9» та використовуючи раніше заготовлене знаряддя злочину викрутку, розкрутив бовти та за допомогою раніше заготовлених плоскогубці, шляхом зрізу, викрав 7 мідних магістральних труб кондиціонера «Olmo Osh-24FR9», вартістю 26 085 гривень.

В подальшому помістивши викрадені 7 мідних магістральних труб кондиціонера до рюкзаку, який носив з собою на плечах, зістрибнув із даху на землю та почав тікати, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Модерн-Рітейл» матеріальну шкоду на суму 26 085 гривень.

За даним фактом ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2022 року внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за № 0000631.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК. 25.05.2022 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.

Ризики на які посилається слідчий, як на мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.Позиції сторін кримінального провадження.
Прокурор і слідчий просили клопотання задовольнити. Доводили перед слідчим суддею обґрунтованість правової позиції, щодо можливості переховування підозрюваного та вчинення інших кримінальних правопорушень, з урахуванням особистості останнього та його способу і умов життя.

Захисник адвокат просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки був порушений порядок затримання особи; був порушений порядок вручення підозри ОСОБА_3 ; огляд місця події проведений з порушенням вимог КПК, що ставить під сумнів зібрані докази, особистість підозрюваного не свідчить про можливість застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника і також просив не застосовувати до нього найсуворіший запобіжний захід.

4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався слідчий суддя.
У вказаному судовому розгляду слідчий суддя повинен був надати оцінку ризикам які можуть свідчити про переховування особи від правосуддя та перешкоджанню кримінальному провадженню загалом у будь-якій формі.

Обставини, які встановлені та які доводяться на вказаній стадії процесу документами доказами, свідчать що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні крадіжки чужого майна, яка вчинена ним повторно в умовах воєнного стану. Первинно особу помітили співробітники карного розшуку, яка зістрибнула з даху магазину і яку вони визначили як підозрілу. В подальшому були з`ясовані обставини, за яких ОСОБА_3 почав підозрюватись у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчим суддею дослідженні всі документи докази, які були надані стороною обвинувачення, які не залишають двох думок про вчинене правопорушення і показують обґрунтованість підозри саме у відношенні громадянина ОСОБА_3 .

Огляд місця події, вилучення у ОСОБА_3 викраденого майна, засобів для вчинення правопорушення та первинні пояснення останнього співробітникам поліції, які не порушували прав особи на мовчання, показує, що початкові підозри про вчинення особою кримінального правопорушення є розумними та достатніми для висновку про винність на даному етапі кримінального процесу. Такі припущення не є упередженими або не об`єктивними навіть з точки зору абстрактної думки незалежного спостерігача. Тому казати, про нерозумність дій правоохоронних органів або помилковість у висновка у даному випадку не можливо.

Під час розгляду клопотання, підозрюваний відмовився надавати слідчому судді будь-які пояснення з приводу підозри та факту затримання. Відповідно слідчий суддя використовує для доведення своєї правової позиції лише докази надані стороною обвинувачення.

Оцінюючи вказані докази, на етапі досудового розслідування, слідчий суддя зазначає, що не вбачає будь-яких порушень вимог КПК у діях слідчого та інших владних суб`єктів процесу, які б могли призвести до думки про недопустимість таких доказів у майбутньому. Хоча слідчий суддя не вправі вирішувати питання допустимості доказів, це виключна компетенція суду, необхідно зазначити, що слідчий під час здійснення огляду місця події дотримався вимог ст. 237 КПК. Слідчий суддя погоджується частково з думкою захисника, що особистий обшук особи регулюється КПК у певних випадках, наприклад під час затримання та проведення обшуку.

Разом з тим, не вдаючись у теорію кримінального процесу, можливо зазначити, що огляд відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК, проводиться згідно з правилами КПК, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Тобто слідчий проводячи огляд місця події, мав право, відповідно до вимог ч. 5 ст. 236 КПК провести обшук особи, яка присутня під час огляду і яка на думку слідчого може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає, що відсутність посилання в КПК на певні юридичні факти не свідчать про відсутність права слідчого на конкретні слідчі та процесуальні дії, в межах своїх загальних повноважень. У даному випадку, лише не повинні бути порушені принципи права та засади кримінального процесу. Натомість підлягає обов`язковому застосуванню принцип Верховенства права, який серед іншого надає можливість суб`єктам правозастосування використовувати свої повноваження розумно та законно з урахуванням прав людини. Для даного випадку, такі повноваження повинні включати можливість суб`єкту владних повноважень здійснити такі дії, які окрім припинення правопорушення, ще надають можливість слідчому зібрати належні та допустимі докази задля доведення обставин, що передбачені в ст. 91 КПК, оскільки у іншому випадку, взагалі втрачається сенс правоохоронної діяльності.

Слідчий у даному випадку не здійснив жодних порушень КПК, а лише намагався зібрати докази в межах наданих законом повноважень та під час слідчої дії огляду місця події. Захисник показуючи начебто незаконність будь-яких дій слідчого не показав, яким чином такі дії призвели, або могли призвести до порушень прав особи. Самі властивості дій слідчого під час огляду місця події, які можливо перевірити за протоколом слідчої дії, показують дотримання останнім балансу прав людини та балансу інтересів суспільства під час здійснення досудового розслідування.

Доводи захисника щодо незаконності тримання підозрюваного під вартою, на думку слідчого судді не є такими, що належно обґрунтовані. Встановлено, що безпосереднє затримання особи, згідно протоколу затримання відбулось 24.05.2022 року о 13 годині 04 хвилини. Повідомлення про підозру ОСОБА_3 вручене 25.05.2022 року о 13.00 годині.

Факт затримання особи об 11 годині 30 хвилин, достеменно не встановлений і може бути припущенням на підставі рапорту оперуповноваженого сектору карного розшуку ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області Володимира Вижги, в якому він засвідчує спостерігання за невідомою особою, яка стрибає з даху будинку по АДРЕСА_1 24.05.2022 року про що ним зроблено повідомлення на лінію «102» об 11 годині 31 хвилині.

Відповідно вказані обставини підлягають належному з`ясуванню та встановленню під час досудового розслідування. Разом з тим, ч. 7 ст. 615 КПК (із змінами та доповненнями станом на 27.05.2022 року), надає право слідчому та прокурору вручати повідомлення про підозру в умовах воєнного стану, на протязі 72 годин, замість 24 годин, які встановлені у ч. 2 ст. 278 КПК у звичайний життєвій обстановці.

Окрім того, навіть якщо припустити, що слідчий або прокурор допустили порушення ст. 278 КПК, таке питання не зв`язує слідчого суддю вимогами про звільнення особи з під варти. Це питання порушення процесуальних строків певною посадовою особою, і таке порушення не може впливати на рішення слідчого судді щодо застосування або відмову у застосуванні запобіжного заходу. За своє порушення посадова особа повинна відповідати, відповідно до дисциплінарних статутів. Натомість питання тримання під вартою або застосування більш м`якого запобіжного заходу пов`язано лише з кримінальним провадженням та ризиками, які повинні бути доведені прокурором, що і регулюється КПК. Супутні або технічні порушення на рішення слідчого не можуть впливати.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя не находить підстав які б свідчили про незаконне тримання особи під вартою. Описані вище факти правопорушення, які встановлені відповідно до процедури КПК та які на даному етапі підтверджують, що вказане правопорушення вчинено ОСОБА_3 , показують про законність затримання особи одразу після вчинення правопорушення.

Що стосується доводів про підтвердження відомостей про судимості підозрюваного ОСОБА_3 , вказане питання на думку слідчого судді саме і підтверджується відомостями з відповідного інформаційного центру, який здійснює зберігання інформації про притягнення осіб до кримінальної відповідальності. Вирок суду або відповідна ухвала про звільнення особи від кримінальної відповідальності, також підтверджують факт притягнення особи до кримінальної відповідальності. Натомість на первинних стадіях процесу, будь-яка інформація, отримана органом досудового розслідування, якщо вона розумно пояснює юридичний факт притягнення до відповідальності може бути використана слідчим суддею як доказ відповідного факту. Досудове слідства і є тією стадією кримінального процесу, де встановлюються всі необхідні факти і обставини, які підлягають доказуванню під час кримінального провадження. Відповідно вимагати від сторони обвинувачення всіх можливих доказів всіх обставин, що підлягають доказуванню в порядку ст. 91 КПК через два дні після вчиненого правопорушення, є щонайменше не справедливим. Такі відомості можуть бути зібрані на протязі двох місяців, які надані законодавцем для розслідування кримінальних правопорушень.

Питання вартості викраденого майна також підлягає дослідженню під час досудового розслідування. На даному етапі розслідування, слідчому судді достатньо наданих відомостей, які підтверджують вартість такого майна. Окрім того, захист має можливість скористатись своїм право на збір доказів та призначити відповідну судову експертизу вартості викраденого майна.

Переходячи до оцінки особистості підозрюваного, слідчим суддею в порядку ст. 178 КПК встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 24 років. Зі слів є громадянином Молдови, хоча не має жодного документу, що посвідчує його особу. Не має жодної освіти. Не вміє читати та фактично не вміє писати. До затримання ніде постійно не працював. Не має жодного місця проживання в Україні, хоча стверджує, що проживає в Україні, в м. Одесі на протязі 12-13 років. Не одружений. Раніше судимий Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70, 71 КК остаточно до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК - 1 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Натомість пояснити своє місце проживання він не зміг. Жодних близьких і рідних осіб в Україні не має. Спосіб життя його показує, що він не затримується довго на одних і тих самих місцях. А повторність вчинення правопорушення в умовах іспитового строку показує можливість ітераційної поведінки в майбутньому такої особи.

Таким чином, навіть при поверхневому дослідженні особистості підозрюваного можливо побачити, що він не має жодних соціальних зв`язків не тільки в м. Одесі, але й в Україні. Спосіб життя і відсутність постійного заробітку показує здатність особи до неправомірних дій у майбутньому, задля забезпечення себе щонайменше засобами до існування. Відсутність освіти впливає як на роботу, так і на світогляд, а також внутрішню культуру людини. У даному випадку, ОСОБА_3 нажаль не розуміє відносин власності та той факт, що кожна особа повинна самостійно чесно працювати і здобувати собі такі засоби для існування.

Відповідно нажаль довіри до підозрюваного у даних обставинах не має. При цьому слідчий суддя також враховує, що в Україні відбувається війна і введений правовий режим воєнний стан, який покладає на кожного громадянина України додаткові обмеження та індивідуальну відповідальність. Окрім покликання, ще повинний бути громадянський обов`язок неухильно дотримуватись законів та у будь-який спосіб допомагати Збройним Силам України задля захисту державного суверенітету і незалежності України. Однак вчинення крадіжки чужого майна у такий період часу, показує не тільки нехтування особою загально прийнятих законів але й моральне падіння людини в очах суспільства.

Відповідно не можна погодитись із захистом, щодо можливості звільнення особи з під варти, яка на думку слідчого судді своєю особистістю показує не здатність в майбутньому дотримуватись вимог законів і встановлених у суспільстві правил.

Тяжкість покарання, як один із факторів, що повинен враховуватись при вирішенні питання запобіжного заходу, слідчим суддею також враховується, разом з тим, він не є не тільки вирішальним, але й опосередковуваним, оскільки головними факторами які впливають на ризики є сама особистість ОСОБА_3 .

Щонайменше у найближчі 60 днів, підозрюваний ОСОБА_3 повинен знаходитись під вартою, задля надання можливості органу досудового розслідування зібрати докази у даному провадженні, в тому числі і такі які будуть свідчити на користь підозрюваного, після чого можливо повернутись до питання доцільності продовження запобіжного заходу для ОСОБА_3 .

Обставини, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України не має.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, те що вказаний злочин вчинено без застосування насильства або погрози застосування такого насильства, слідчий суддя вважає за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя керується ст. ст. 132, 178, 183, 194, 196 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки слідчого судді.
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 27.05.2022 року 49620 (сорок дев`ять шістсот двадцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК. Застава внесена підозрюваним може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів,в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту затримання, тобто з 24.05.2022 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 23.07.2022 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1