печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у ненаданні для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000212 в порядку ст. 221 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , згідно вимог якого захисник просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000212 вчинити процесуальну дію - надати адвокату ОСОБА_3 для ознайомлення в порядку ст. 221 КПК України, окремі матеріали досудового розслідування, зокрема висновок експерта №96/4, що вказаний у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу від 11.11.2021.

В обґрунтування доводів скарги, захисник зазначає, що ОСОБА_4 та його захисника обмежують у праві доступу до всіх матеріалів справи, обмежуючись лише свавільно обраними стороною обвинувачення доказами, долученими до клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Це перешкоджає стороні захисту коментувати зібрані слідством докази, ставить її у становище, у якому сторона обвинувачення має явну перевагу, чим порушує принцип рівності сторін. Що послугувало підставою для звернення до слідчого судді.

Адвокат, що подав скаргу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив. На адресу суду надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність та зазначив, що підтримує скаргу в повному обсязі.

Прокурор/слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, що подала скаргу подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, а слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на зобов`язання сторони обвинувачення надати матеріали для ознайомлення.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016 у якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 258-3 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 258-5, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 258-5. ч. 5 ст. 191 КК України. Процесуальне керівництво здійснюють прокурори Офісу Генерального прокурора.

17.11.2021 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 221 КПК України подано прокурору у кримінальному провадженні № 0000212 клопотання від 17.11.2021 № 342/1711/21 про надання для ознайомлення висновку експерта №96/4 від 19.10.2021, вказаний у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу від 11.11.2021.

02.12.2021 адвокат отримав постанову за підписом прокурора групи прокурорів -прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання від 24.11.2021.

Вказана постанова від 24.11.2021 надійшла рекомендованим поштовим відправленням та отримана 02.12.2021.

Адвокат у скарзі зазначив, що своє рішення про відмову у задоволенні клопотання у формі постанови від 24.11.2021 прокурор мотивував тим, що: «підозрюваний ОСОБА_4 та його захисним отримали копії матеріалів кримінального провадження №0000212 від 19.09.2016 які були додатками до клопотання про продовження строку досудового розслідування, а також клопотання про обрання та продовження строку запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_4 . Ознайомленим з іншими матеріалами на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню».

Частиною 1 статті 221 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Частиною 2 статті 36 КПК України передбачено повноваження прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, повідомляти особі про підозру.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Сукупність вказаного переконує в тому, що стороною обвинувачення прийнято рішення про відмову у наданні для ознайомлення в порядку ст. 221 КПК України, окремі матеріали досудового розслідування, зокрема висновок експерта №96/4, що вказаний у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу від 11.11.2021, з огляду на те, що ознайомлення з ними на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, що узгоджується з вищевказаними нормами кримінального процесуального законодавства, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 220, 221, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у ненаданні для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000212 в порядку ст. 221 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1