ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3725/22
провадження № 1-кс/753/663/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000994, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України,

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 строком на два місяці з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000994, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що приблизно на початку грудня 2021 року, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_7 виникла необхідність орендувати складське приміщення з відповідними умовами для збереження товару для подальшої його реалізації.

З метою вирішення вказаного питання ОСОБА_7 домовився з ОСОБА_4 , з яким вони тривалий час товаришують, про те, що він перевезе свій товар до останнього на склад, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а за використання площі складського приміщення сплачуватиме орендну плату в розмірі 4000 гривень, та комунальні послуги в сумі близько 2500 гривень за місяць. На виконання умов усної домовленості ОСОБА_4 передав комплект ключів від складу, а ОСОБА_7 перевіз на вказану адресу товар, а саме: одноразові електронні сигарети в кількості 29 ящиків, з яких на 1500 затяжок 7 200 штук, вартістю 145 гривень кожна, та на 1800 затяжок 4 400 штук, вартістю 180 гривень кожна, а всього на загальному суму 1 836 000 гривень. Письмово договір укладено не було, за домовленістю, товар на складі мав зберігатись до 1 квітня 2022 року.

Періодично ОСОБА_7 відвідував складське приміщення за вищевказаною адресою з метою перевірки наявності та стану зберігання власного товару. Востаннє товар знаходився на місці 18 березня 2022 року.

Однак, 19 березня 2022 року у зв`язку з воєнними діями на території України, зокрема в м. Києві, ОСОБА_7 був вимушений разом зі своєю сім`єю покинути територію м. Києва та тимчасово переїхати в Кіровоградську область.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_8 , де в ході спілкування у останніх виник злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_7 в особливо великому розмірі, шляхом обману.

Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що товар, який перебуває в складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: одноразові електронні сигарети в кількості 29 ящиків, з яких на 1500 затяжок 7 200 штук, вартістю 145 гривень кожна, та на 1800 затяжок 4 400 штук, вартістю 180 гривень кожна, а всього на загальному суму 1 836 000 гривень належить ОСОБА_7 , погодився на пропозицію ОСОБА_8 , яка полягала в пред`явленні потерпілому ОСОБА_7 підробленого акту про примусове відчуження або вилучення вказаного майна, внаслідок чого, ввівши в оману потерпілого ОСОБА_7 , заволодіти його майном.

Слідчий вказує, що 24 березня 2022 року о 10 год. 58 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 надав доступ до складського приміщення, де зберігалося майно, що належить ОСОБА_7 , та разом з ОСОБА_8 загрузив до автомобіля марки «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, коробки з товаром.

В подальшому у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_8 надав ОСОБА_4 фото із зображенням «Акту про примусове відчуження або вилучення майна».

26 березня 2022 року ОСОБА_4 переслав на фото цього акту ОСОБА_7 та повідомив йому неправдиву інформацію, що у приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений обшук, під час якого працівниками поліції було виявлено та вилучено ящики з товаром, який належить ОСОБА_7 .

В результаті чого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, заволоділи майном ОСОБА_7 , а саме: одноразовими електронними сигаретами в кількості 29 ящиків, з яких на 1500 затяжок 7 200 штук, вартістю 145 гривень кожна, та на 1800 затяжок 4 400 штук, вартістю 180 гривень кожна, а всього на загальному суму 1 836 000 гривень, які останні привласнили та у подальшому розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Києва, українець, громадянин України, який має вищу освіту, одружений, працюює у ТОВ «СТО Комплект» на посаді директора, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

Слідчий зазначає, що наявність підозри у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 2 квітня 2022 року; протоколами огляду місця події; протоколом обшуку; протоколом допиту потерпілого; протоколами допитів підозрюваних; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

4 квітня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Так, на думку слідчого, про наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Наявність ризику незаконно впливати на потерпілого підтверджується тим, що потерпілий надає покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на нього, підозрюваний також може здійснювати вплив та тиск на потерпілого, адже останній судом безпосередньо не допитаний, а підозрюваному відомо його місце роботи та проживання.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам слідчий мотивує тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна; з оточення підозрюваного відсутні особи, які заслуговують на довіру та могли б бути поручителями; запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде не дієвим, оскільки підозрюваний визначив для себе вчинення тяжкого злочину проти власності як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ, та не зможе перешкодити від переховування від органів досудового розслідування та суду.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи, витяг з ЄРДР, клопотання та додатки до нього вручені підозрюваному і захиснику підозрюваного .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначив про необґрунтованість підозри, посилаючись на недоведеність суми завданих збитків та встановлення вартості майна лише зі слів потерпілого, наголошував на недоведеності заявлених ризиків, вказавши, що підозрюваний не ухиляється від явки до слідчого та суду, не впливав на потерпілого та не спілкувався з ним, надав відомості, що характеризують підозрюваного, його соціальні зв`язки, і просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням свободи.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, а також документи, надані захисником і долучені судом в засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000994, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

4 квітня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Системний аналіз норм законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

- індивідуальні обставини щодо підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак мають створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, дослідивши додані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку, що вони містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, і містяться у: протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 2 квітня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомив про заволодіння за адресою АДРЕСА_1 невстановленими особами електронними цигарками «ELF BAR» у кількості 29 ящиків на загальною вартістю 1 836 000 гривень; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 3 квітня 2022 року; протоколом огляду відеозапису від 3 квітня 2022 року, згідно з яким 24 березня 2022 року у період часу з 10 год. 58 хв. до 11 год.21 хв. зі складського приміщення за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 завантажили до автомобіля марки «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, коробки, які ззовні та за об`ємом схожі на коробки, в яких знаходилися одноразові сигарети, належні потерпілому; протоколом обшуку від 4 квітня 2022 року, з якого вбачається, що під час обшуку автомобіля марки «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. НОМЕР_1 виявлено та вилучено, зокрема, акт про примусове відчуження або вилучення майна, три одноразових електронних сигарети «ELF BAR»; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 та протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про обрання запобіжного заходу, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання. Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Доводи захисника, наведені під час судового засідання щодо недоведеності вартості товару слідчий суддя суд відхиляє, виходячи з того, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, обсяг обвинувачення та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризиків кримінального провадження, прокурор зазначає про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацію майна, отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення для можливого ризику переховування, а тому посилання прокурора на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є явно необґрунтованими та безпідставними.

Оцінюючи наведений прокурором ризик незаконного впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з того, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та їх дослідження, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них зумовлена необхідністю забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказове значення.

Беручи до уваги наведені у клопотанні обставини заволодіння майном потерпілого, зокрема, попереднє знайомство ОСОБА_4 з потерпілим, слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на потерпілого, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до нього, підозрюваний може здійснювати вплив на потерпілого з метою спонукання до ненадання, зміни показань, перекручування або спотворення обставин.

Хоча вагомість доказів про вчинення ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, а також існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, є достатніми підставами для застосування запобіжного заходу, відсутність у підозрюваного судимості, наявність міцних соціальних зв`язків, наявність на утриманні дружини та малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 , наявність постійного місця роботи та законного джерела доходу від здійснення підприємницької діяльності, дають підстави вважати, що тримання під вартою не відповідатиме особі підозрюваного, а запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків зможе більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за адресою його фактичного місця проживання із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 7, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
1. У задоволенні клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічий час строком на 59 днів, тобто до 4 червня 2022 року включно.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 у період доби з 21 год 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та Дарницького районного суду м. Києва за кожною вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає с. Чубинське Бориспільського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утримуватися від спілкування із потерпілим, іншим підозрюваним у цьому кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_4 строком до 4 червня 2022 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням запобiжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваною покласти на органи Національної поліції за мiсцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1