Номер провадження: 11-кп/813/1935/22
Справа № 522/6781/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
прокурора ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 08.09.2022 року, -
ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою суду ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, в рамках кримінального провадження №0000087 від 05.04.2019 року, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 06.11.2022 року включно, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.
Мотивуючи зазначене рішення, суд послався на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, за вчинення більш тяжкого з них передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, що породжує ризик переховування від суду. Зважаючи на те, що остаточне рішення по справі не прийнято, свідки та потерпілий підлягають безпосередньому допиту судом та суд має дослідити докази у справі, існує ризик можливого незаконного впливу останнього на свідків та потерпілого, з метою зміни останніми показань. З урахуванням того, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, існує ризик, продовження ним злочинної діяльності.
Крім того, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд визнав за необхідне розмір застави не визначати, в зв`язку з тим що ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із оскарженою ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій зазначив, що стороною обвинувачення не надано доказів його вини у інкримінованих кримінальних правопорушеннях. Не встановлений та не викликаний свідок, який приймав участь в цьому конфлікті. У справі проведено дві балістичні експертизи, результати яких неоднакові. Обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину ґрунтується на припущеннях.
Посилаючись на викладені обставини, обвинувачений просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений та його захисник доводи та вимоги апеляційної скарги підтримали, прокурор просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Приморському районному суді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження №0000087 від 05.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України
Оскаржуваною ухвалою суду строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави щодо обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено на 60 днів, до 06.11.2022 року включно.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про незаконність цієї ухвали, колегія суддів виходить з наступного.

13.06.2019 року рішенням Конституційного Суду України №4-р/2019 року вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
З матеріалів справи вбачається, що під час судового розгляду кримінального провадження, 08.09.2022 року прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 . Мотивуючи клопотання прокурор вказав на те, що ризики встановлені раніше судом при обранні ОСОБА_6 та періодичному продовженні строку дії запобіжного заходу у виді триманні під вартою не зменшались та продовжують існувати, в зв`язку з чим до обвинуваченого неможливо застосування більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Задовольняючи це клопотання суд виходив з того, що ОСОБА_6 обвинувачуєтьсяу вчиненні умисних тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 263 та ч. 2 15 ч. 2 п. 12 ст. 115 КК України.
Крім того суд врахував відомості про особу обвинуваченого, який має негативну репутацію, раніше неодноразово судимий за ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України у 2006 році, ч. 3 ст. 187 КК України у 2017 році, не має міцних соціальних зв`язків, законного джерела доходів.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що у сукупності ці обставини вказують на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування їх від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілого та свідків, які ще не допитані судом, можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, а тому є доцільним продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Доказів того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали сталися суттєві зміни у соціальних зв`язках обвинуваченого чи виникли інші обставини, які б доводили те, що заявлені раніше ризики зменшилися, апелянт не надав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про недоведеність його винуватості, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки обґрунтованість обвинувачення на цій стадії апеляційним судом не перевіряється, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 оцінювалась слідчим суддею при обранні запобіжного заходу та була визнана обґрунтованою, а оцінка доказів по суті висунутого обвинувачення відбувається у визначеному КПК порядку після їх дослідження в нарадчій кімнаті при постановленні вироку. На вказаному етапі провадження суд має оцінити наявність ризиків та доцільність застосування або продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду від 08.09.2022 року про продовження строку тримання під вартою до 06.11.2022 року включно без змін.
Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне рекомендувати суду першої інстанції звернути увагу на необхідність дотримання принципу розумних строків у даному кримінальному провадженні, зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 28 КПК України, якою регламентовано, що кримінальне провадження щодо особи (осіб), яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б не природно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
У розумінні ЄСПЛ для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює собою все провадження.
Аналіз наданих апеляційному суду матеріалів провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 свідчить про те, що кримінальне провадження перебуває на розгляді суду 1-ої інстанції з квітня 2019 року, тобто досить тривалий час, протягом якого обвинувачений утримується під вартою, проте судовий розгляд на теперішній час не завершений та остаточне рішення у справі не прийнято.
Апеляційний суд приймає до уваги введення воєнного стану на території України, однак вважає таку тривалість розгляду даного кримінального провадження неприпустимою, що тягне за собою порушення принципу розумності строку розгляду справи, у зв`язку із чим вважає за необхідне звернути увагу районного суду на необхідність вжиття заходів щодо дотримання вищенаведених вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись статями 404, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 08.09.2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, в рамках кримінального провадження №0000087 від 05.04.2019 року, до 06.11.2022 року включно без визначення застави залишити без змін.
Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність додержання розумних строків, передбачених ст. 28 КПК України, при розгляді вказаного кримінального провадження.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3