ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/6879/21 (пр. № 1-кп/201/361/2022), відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, 0000897, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, раніше судимого: 30 січня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ст. 70 КК України, до покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 24 лютого 2021 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі; 23 листопада 2021 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі; 30 грудня 2021 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2020 року у невстановлений час, ОСОБА_4 , маючи непогашену судимість за раніше скоєний злочин, знаходячись у приміщенні квартири своєї знайомої ОСОБА_5 , яка розташована по АДРЕСА_2 , помітив на столі прихожої кімнати мобільний телефон марки «Samsung SM-A217F Galaxy A21s» 3/32Duos ZKN, чорного кольору, що належить потерпілій, який ОСОБА_4 , визначив для себе, як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Далі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, знаходячись у вказаний час за вищевказаною адресою, достовірно знаючи, що мобільний телефон належить ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, своєю правою рукою, взяв мобільний телефон марки «Samsung SM-A217 F Galaxy А 21 s» 3/32Duos ZKN, чорного кольору, вартістю 4 928,00 гривень, та поклав його до правої кишені куртки, яка була одягнена на ньому, після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду.

Таким чином, дії ОСОБА_4 , виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , 13 вересня 2021 року о 14.50 годині, знаходячись біля будинку № 8, вул. В. Вернадського в м. Дніпрі, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , у якого на колінах лежав рюкзак. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого Ануара Закарія (розбій).

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого Ануара Закарія (розбій), ОСОБА_4 в цей же день, а саме 13 вересня 2021 року, о 14.53 годині з метою вчинення розбійного нападу, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та діючи умисно, з корисливих мотивів, напав на потерпілого та наніс один удар по лівій потиличній частині голови потерпілого скляною пляшкою яка була у ОСОБА_4 з собою, заподіявши потерпілому тілесне ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №2699е від 22 жовтня 2021 року у вигляді: забійної рани в потиличній області ліворуч, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

Після чого ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на розбійний напад, з корисливих мотивів, вихопив з рук потерпілого Ануара Закарія його рюкзак «MINIMAL» матовий «HARVEST», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4146 від 21 жовтня 2021 року, складає 763,20 гривень та з місця вчинення злочину втік, розпорядившись майном на власний розсуд.

Таким чином дії ОСОБА_4 виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних злочинах визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальному акті.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.
Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :
-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

-у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, на підставі ст. 70 КК України, виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, конкретним їх обставинам і наслідкам, зокрема, характеру і способу заволодіння чужим майном, розміру викраденого майна, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, незважаючи на те, що свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, вже притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за аналогічні кримінальні правопорушення, не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, що вказує про небажання останнього стати на шлях виправлення і його підвищену суспільну небезпеку для суспільства, а також обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, сукупність всіх цих обставин свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, непов`язаного з реальним його відбуттям, або застосування до останнього положень ст.ст. 69, 75 КК України, при цьому, призначення саме такого покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення останнім нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 30 грудня 2021 року був засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суд м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміновані йому суспільно-небезпечні діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно із ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду менш суворого покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2021 року у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2021 року.

Речові докази мобільний телефон марки «Samsung SM-A217F Galaxy A21s» 3/32Duos, imei НОМЕР_1 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_8 , передані на зберігання потерпілому залишити за належністю власнику; DVD диск з відеозаписом камер відеоспостереження з буд. АДРЕСА_3 від 13 вересня 2021 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчих експертиз у розмірі 476 (чотириста сімдесят шість) гривень 88 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1