Справа № 173/2174/20
Номер провадження1-кп/173/14/2022
В И Р О К
іменем України

26 травня 2022 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000111 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.01.2003 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. 01.10.2004 року звільнений з Криворізької ВК умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяців 10 днів;
- 16.06.2006 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі. 03.03.2007 року звільнений з Синельниківської ВК по відбуттю строку покарання;
- 06.02.2008 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі. 04.12.2010 року звільнений з П`ятихатської ВК умовно достроково, невідбутий строк 1 рік 5 днів;
- 07.06.2013 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 13.08.2015 року звільнений з П`ятихатської ВК умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 1 місяць;
- 21.05.2019 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 26.06.2019 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, зарахувавши у строк попереднього ув`язнення з 29.06.2016 по 06.11.2018 з розрахунку, передбаченого ч.5 ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, з 08.02.2019 по 21.06.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавленню волі;
- 04.07.2019 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 06.12.2019 року вироком Дніпровського апеляційного суду вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.06.2019 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено покарання за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.05.2019 року більш суворим, призначеним за цим вироком, визначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.06.2013 року та остаточно визначене покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 7 місяців, в іншій частині вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.06.2019 року залишено без змін;
- 27.01.2020 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинуте більш суворим покаранням у виді позбавлення волі строком на 5 років 7 місяців, зарахувавши у строк відбування покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2019 року, строк попереднього ув`язнення з 29.06.2016 по 06.11.2018 з розрахунку, передбаченого ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, а за період з 08.02.2019 по 21.06.2019 із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі;
- 10.03.2020 року вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначене за цим вироком покарання, а також покарання призначене за вироком Верхньодніпровського районного суду від 04.07.2019 року, поглинуті покаранням призначеним за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.01.2020 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 7 місяців, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.06.2016 по 06.11.2018 року із розрахунку передбаченого ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, а за період з 08.02.2019 по 21.06.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі;
- 01.04.2020 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання призначеного за цим вироком покарання, призначеним за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.01.2020 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 7 місяців.
- 02.06.2020 року вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного за цим вироком покарання з покаранням у виді позбавлення волі, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.03.2020 та за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.04.2020 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком 6 років 2 місяці. Зарахувати в строк відбування покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання відбуте за попередніми вироками та строк його попереднього ув`язнення: з 29.06.2016 по 06.11.2018, згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 26.11.2015 один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі; з 08.02.2019 по день набрання вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.06.2020 (справа№173/833/19, провадження №1-кп/209/110/20) законної сили, згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №2046-VII від 18.05.2017, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту останнього затримання, тобто з 08.02.2019 року.
'

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 05 листопада 2020 року близько 15:00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений), знаходячись з дозволу потерпілого ОСОБА_5 на території належного потерпілому домоволодіння АДРЕСА_2 , на капоті автомобіля належному потерпілому, який також знаходився на території вказаного домоволодіння, побачив мобільний телефон марки «HuaweiY5», чорного кольору.

Внаслідок раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля та реалізуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, з метою незаконного збагачення, узяв до рук мобільний телефон марки «HuaweiY5», чорного кольору, після чого із вказаним майном залишив місце скоєння кримінального правопорушення, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 18.11.2020 №20 матеріальний збиток на загальну 1640, 00 гривень, у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 05 листопада 2020 року, знаходячись з дозволу потерпілого ОСОБА_5 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , він побачив на капоті автомобіля, який також знаходився на території вказаного домоволодіння, мобільний телефон, підійшов до автомобіля та узяв до рук мобільний телефон, після чого із вказаним майном залишив місце скоєння кримінального правопорушення. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив, цивільний позов до суду не надав.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речовий доказ у кримінальному провадженні мобільний телефон, чорного кольору марки «Huawei», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1