Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/706/22
Провадження № 1-кс/553/108/2022
У Х В А Л А
Іменем України

15.04.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000400 від 12.04.2022 року, відкритому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18.06.2004 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152 КК України до 7 років позбавлення волі;

20.04.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

04.06.2014 року Ізюмським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :
15.04.2022 року від слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання посилається на наступне.

Слідчим відділенням ВП №1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000400 від 12.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2022, близько 23.20 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту зі своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність свого діяння, бажаючи настання смерті ОСОБА_9 , почав наносити йому удари правою рукою в область голови з лівої частини, від чого останній впав на підлогу. Після цього ОСОБА_6 взяв з вищезазначеної квартири ніж та тримаючи його в своїй правій руці наніс ним ОСОБА_9 не менше десяти колото-різаних ударів в область шиї та обличчя з правої сторони, в результаті яких останній помер.

15 квітня 2022 року слідчим СВ ВП № 1 Харківського РУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується: протоколом огляду місця події 12.04.2022 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколами огляду від 12.04.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 , протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , протоколом огляду предметів від 14.04.2022 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 14.04.2022 за участі свідка ОСОБА_22 , за участі свідка ОСОБА_14 , за участі свідка ОСОБА_15 , за участі свідка ОСОБА_23 , за участі свідка ОСОБА_24 .

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , посилаючись на те, що в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи передбачене законом покарання, це може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім цього, встановлено, що ОСОБА_6 може здійснювати тиск та незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню, вчинити аналогічне кримінальне правопорушення. Те, що підозрюваний може переховуватись від суду, свідчить й така обставина, як тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, це може бути достатньою причиною разом з іншими обставинами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Москаленко проти України" суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечували, просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Захисник посилалась на те, що клопотання слідчого оформлене без дотримання положень ст. 184 КПК України, слідчим не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПк України, запобіганням яким обґрунтовано підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як не доведено неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. З урахуванням того, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання, де мешкають його батьки, не має наміру ухилятись від досудового розслідування та суду, тим паче впливати на свідків, які органом досудового розслідування встановлені та допитані, просила застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, встановлені судом обставини свідчать, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, не працює та не має стабільного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно положень ст. 12 КК України віднесене до категорії тяжких злочинів. З огляду на вищенаведене, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, вік, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан, зміст пред`явленої підозри, конкретну ситуацію в державі, пов`язану з введенням на території України воєнного стану, суд вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора про наявність підстав стверджувати, що підозрюваний може ухилитись від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, частина з яких є його знайомими, з метою спонукати змінити показання.

Судом при вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховані усі наявні у розпорядженні дані про особу підозрюваного, наведені стороною захисту обставини, з якими захисник пов`язує необхідність зміни запобіжного заходу на інший більш м`який у виді домашнього арешту, пов`язані з наявністю у підозрюваного зареєстрованого місця проживання, де мешкають батьки, на переконання суду, самі по собі не можуть бути визнані достатніми для висновку про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не спростовують твердження сторони обвинувачення про можливість ухилення обвинуваченого від суду, як і доводів щодо можливості впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що, на переконання суду, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та реалізацію завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, тим паче у зв`язку з військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, з заявами про застосування поруки та застави жодна особа не звернулась, - з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту суд зобов`язаний визначити розмір застави.

В ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, починаючи з 14 год. 30 хв. 15 квітня 2022 року по 14 год. 30 хв. 13 червня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а підозрюваним в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1