Справа № 362/685/22
Провадження № 1-кп/362/394/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2022 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в місті Василькові клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2022 року за № 0000075 щодо
ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянка України, має середню освіту, офіційно не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 4 статті 358 КК України.
У судове засідання прибули:
прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачена ОСОБА_3 .

Суд установив:
У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначене кримінальне провадження.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Так, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) відповідно до наказу від 01 вересня 2011 року № 2 «З-УДЗ» вступила до навчального закладу комунальний заклад Київської обласної ради «Васильківський професійний ліцей», де з 01 вересня 2011 року по 18 квітня 2014 року навчалась за професією маляр штукатур.
Згідно з наказом від 18 квітня 2014 року № 8 «В-УДЗ» ОСОБА_3 18 квітня 2014 року закінчила навчання та отримала диплом за професією маляр штукатур.
Відповідно до частини 7 статті 8 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-ІV «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.
Підпунктом 4 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», визначено, що учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, м`який інвентар і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів.
Підпунктом 5 пункту 13 вказаної постанови передбачено, що діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, що перебувають під опікою (піклуванням), на період навчання у загальноосвітній школі забезпечуються безплатно шкільною і спортивною формами, обідами, у вищих навчальних закладах і професійних навчально-виховних закладах - обідами і гуртожитком. При працевлаштуванні після закінчення навчального закладу їм виплачується одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів, а також видається одяг і взуття на суму не менш як 16 неоподатковуваних мінімумі доходів громадян.
Роз`ясненням Міністерства освіти і науки України від 08 липня 2009 року 10/2- 490 «Щодо виплати допомоги при працевлаштуванні дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування» визначено, що виплата допомоги здійснюється до кінця фінансового року вищим навчальним закладом на підставі заяви, паспорта та довідки про працевлаштування або довідки про перебування на обліку у центрі зайнятості, органів соціального захисту тощо.
Статтею 21 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовим договором є угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу , визначену цією угодою, а власник підприємства , установи, організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Відповідно до наказу Комунального закладу Київської обласної ради «Васильківський професійний ліцей» від 05 квітня 2014 року № 23-к (далі - Наказ) групі осіб, зокрема ОСОБА_3 вказано надати одноразову грошову допомогу при працевлаштуванні у розмірі шести прожиткових мінімумів, що становить 7308,00 грн.
Згідно з приміткою до статті 358 КК України під офіційним документом розуміються документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи-докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно - правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі само зайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм і містять передбачені законом реквізити.
На початку червня 2014, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, достеменно знаючи про Наказ, у ОСОБА_3 , виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме: бюджетними коштами у вигляді одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів, тобто 7308,00 грн., шляхом обману.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме: бюджетними коштами у вигляді одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів, тобто 7308,00 грн., шляхом обману ОСОБА_3 у червні 2014 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у не встановленому органом досудового розслідування місці отримала від невстановленої слідством особи, матеріали якої , виділено в окреме провадження, підроблену довідку про її працевлаштування у приватному підприємстві виробничо-комерційна фірма «Агат», на посаді маляр-штукатур.
Однак, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , у приватному підприємстві виробничо-комерційна фірма «Агат» на будь - якій посаді за договором або контрактом не працювала.
Так, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме: бюджетними коштами у вигляді одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів, тобто 7308,00 грн., 14 травня 2014 року, усвідомлюючи протиправність своїх дії та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в приміщенні Комунального закладу Київської обласної ради «Васильківський професійний ліцей», що за адресою: Київська обл., м. Васильків, вулиця Декабристів, 39, звернулась до директора Комунального закладу Київської обласної ради «Васильківський професійний ліцей» із заявою про виплату останній одноразової грошової допомоги при працевлаштуванні, до якої додала підроблену довідку про працевлаштування у приватному підприємстві виробничо-комерційна фірма «Агат», на посаді маляр штукатур.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 , на власний вкладний рахунок АТ «Ощадбанк» за № НОМЕР_1 від Комунального закладу Київської обласної ради «Васильківський професійний ліцей» зарахована одноразова грошова допомога в сумі 7308,00 грн.
Тоді ж, 14 травня 2014 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, а саме бюджетними грошовими коштами у вигляді одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів, шляхом обману, достовірно знаючи порядок та підстави отримання одноразової грошової допомоги, усвідомлюючи відсутність у неї законних підстав для таких виплат, перебуваючи у приміщенні АІ «Ощадбанк» за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 41-6, заволоділа чужим майном шляхом обману, а саме: бюджетними коштами в сумі 7308,00 грн., чим вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману.
Окрім того, 14 транвя 2014 року, усвідомлюючи протиправність своїх дії та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в приміщенні Комунального закладу Київської обласної ради «Васильківський професійний ліцей», що за адресою: Київська обл., м Васильків, вулиця Декабристів, 39, звернулась до директора Комунального закладу Київської обласної ради «Васильківський професійний ліцей» із заявою про виплату останній одноразової грошової допомоги при працевлаштуванні, до якої додала підроблену довідку про працевлаштування у приватному підприємстві виробничо-комерційна фірма «Агат», на посаді маляр-штукатур, чим вчинила використання завідомо підробленого документа.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 4 статті 358 та частиною 1 статті 190 КК України відповідно.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та пояснила, що не заперечує фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, що викладені в обвинувальному акті, та їх кваліфікацію; розуміє підстави та наслідки закриття провадження щодо неї на підставі статті 49 КК України, просить задовольнити клопотання, врахувати, що нею повністю добровільно відшкодовано завдану шкоду.
Прокурор підтримав заявлене клопотання.
Представник потерпілого подав до суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд без його участі, у всіх питаннях покладається на думку суду, не заперечує проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України. Цивільний позов у провадженні не заявлено.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши надані сторонами матеріали, дійшов наступних висновків.
Оскільки вказане клопотання заявлене до початку судового розгляду, суд не перевіряє фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 358 та частиною 1 статті 190 КК України шляхом дослідження доказів, а лише може перевірити наявність підстав для застосування статті 49 КК України та вирішити питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої до початку судового розгляду без дослідження доказів.
Відповідно до усталеної судової практики (постанови Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 463/5277/16-к, від 16 серпня 2021 року у справі № 644/7193/17 та ін.), положеннями статті 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин, тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону. Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у статтях 285-289 КПК України. Зокрема, частина 2 статті 285 КПК України зобов`язує суд роз`яснити особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, право на таке звільнення. А на підставі частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Відсутність же клопотання сторін про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, згідно з положеннями частини 4 статті 286 КПК України, позбавляє суд можливості самостійно ініціювати вирішення відповідного питання.
При цьому звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Положеннями пункту 2 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 358 та частиною 1 статті 190 КК України, відповідно до статті 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, за які передбачено покарання у виді обмеження волі.
Згідно з обвинувальним актом і реєстром матеріалів кримінального провадження, а також позиції сторони обвинувачення, у провадженні відсутні обставини, передбачені частинами 2, 3 статті 49 КК України (особа з червня 2014 року не вчиняла нових злочинів та не ухилялася від досудового розслідування або суду), і на підставі частини 3 статті 49 КК України строк давності притягнення особи до відповідальності за частиною 4 статті 358 КК України не переривався, оскільки 14 червня 2014 року скоїла кримінальний проступок, а не злочин (частина 1 статті 190 КК України).
Таким чином, враховуючи, що обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 358 та частиною 1 статті 190 КК України, що відносяться до кримінальних проступків, і на момент розгляду клопотання 30 серпня 2022 року минуло більше, ніж три роки, а також відсутність, обставин, передбачених частинами 2-3 статті 49 КК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його задоволення.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись статтею 49 КК України, частиною 2 статті 284, статтями 285, 288 КПК України, суд
ухвалив:
1. Задовольнити клопотання.
2. Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за частиною 4 статті 358, частиною 1 статті 190 КК України на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 цього Кодексу.
3. Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2022 року за № 00000075 щодо ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених частиною 1 статті 190, частиною 4 статті 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1