Справа №359/6116/22
Провадження №1-кс/359/1285/2022
УХВАЛА

9 вересня 2022 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні №0000069 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.367, ч.3, ч.4 ст.358 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернулась з вказаним клопотанням та просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до довіреності, посвідченої 6 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованої в реєстрі за №171, а також документів, на підставі яких ця довіреність була посвідчена, та аркушів журналу реєстрації нотаріальних дій, на яких міститься запис про нотаріальне посвідчення довіреності №171 від 6 березня 2020 року. Крім того, слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 просить надати дозвіл на вилучення копій вказаних документів.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 15 «Тимчасовий доступ до речей і документів» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.131, ч.1 ст.159 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів. Він полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч.2 ст.160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Зі змісту витягу з ЄРДР (а.с.2-4) вбачається, що невстановлені особи змінили кадастрові номери земельних ділянок, що належали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , об`єднали ці об`єкти нерухомого майна в одну земельну ділянку та відчужили її у власність ОСОБА_7 за грошові кошти в розмірі 57000 доларів США. Дії невстанов-лених осіб попередньо кваліфіковані за ч.4 ст.190, ч.1 ст.367, ч.3, ч.4 ст.358 КК України.

В матеріалах клопотання міститься копія довіреності, посвідченої 6 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрована в реєстрі за №171 (а.с.10-11). Слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 не обґрунтувала потребу у вилученні ще однієї копії вказаного документу. Зокрема, в ході досудового розслідування вже проведено судову почеркознавчу експертизу, в результаті якої було встановлено, що підпис в довіреності №171 від 6 березня 2020 року було виконано не ОСОБА_5 , а іншою особою. Ці обставини свідчать про те, що клопотання подано з порушенням вимог, передбачених п.6, п.7 ч.2 ст.160 КПК України.

Крім того, до клопотання навіть не приєднано копію договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного на підставі довіреності №171 від 6 березня 2020 року. Ця обставина свідчить про те, що слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 не довела того, що довіреність та аркуші журналу реєстрації нотаріальних дій з записами про її нотаріальне посвідчення взагалі мають значення для досудового розслідування та можуть використовуватись як докази у кримінальному провадження. Ці обставини свідчать про те, що клопотання також не відповідає вимогам, передбаченим п.5 ч.2 ст.160 КПК України.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для тимчасового доступу до довіреності, посвідченої 6 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованої в реєстрі за №171, а також документів, на підставі яких ця довіреність була посвідчена, та аркушів журналу реєстрації нотаріальних дій, на яких міститься запис про нотаріальне посвідчення довіреності №171 від 6 березня 2020 року. Тому у задоволенні клопотання, поданого слідчим СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , належить відмовити.

Керуючись ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1