Єдиний унікальний номер 317/1765/21
Провадження № 1-кп/317/91/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретарів судового засідання: ОСОБА_2

ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4

ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у режимі відеоконференції з використанням адвокатом ОСОБА_8 власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «Easycon» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 07.04.2021 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щасливе Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні сімох неповнолітніх дітей, працевлаштованого помічником чергового чергової частини Ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Запорізькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2021, приблизно о 10 годині, ОСОБА_7 , знаходячись біля калитки, що веде на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, через наявний між ним та потерпілим ОСОБА_6 конфлікт, маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в правій навколо-очній ділянці, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 спочатку вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, пославшись на те, що не визнає наявність умислу, вчинив дії з необережності. Суду обвинувачений пояснив, що 07.04.2021 він попросив своїх дітей ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , щоб вони принесли хмизу. Десь через пів години на подвір`я забігли ОСОБА_12 та ОСОБА_11 і сказали, щоб він йшов швидше, якийсь дядько б`є Вітю. Потім прийшов ОСОБА_9 . Він спитав у ОСОБА_9 що трапилось. Той сказав, що ніс деревину, до нього підійшов ОСОБА_6 з телефоном і почав фотографувати, наніс удар у груди, по голові, а коли уходив, то штовхнув у спину.
Обвинувачений зазначив, що він пішов до потерпілого, начебто свиснув, щоб він вийшов. Далі він спитав що трапилось, але ОСОБА_6 почав махати руками. Він його вдарив лівою рукою в область ока, розвернувся і пішов додому. Поруч з ним, в метрах 10-15 по праву сторону стояв його син ОСОБА_9 , приблизно біля краю паркану. Те, що ОСОБА_6 вдарив його сина нічим не підтверджується. На синові не було видимих тілесних ушкоджень. Він бачив лише його емоційний стан. До лікаря із сином він не звертався. Потерпілий хотів вдарити його по обличчю, тому він наніс йому удар. Шкодує, що наніс удар, знав про наслідки. Подія була приблизно о 10 годині біля двору потерпілого. У вчиненому розкаюється. Не вибачався перед потерпілим раніше, потерпілий не йде на контакт.
У ході допиту ОСОБА_7 зазначив, що визнає свою вину у повному обсязі. Удар він наніс умисно, оскільки не хотів, щоб ОСОБА_6 наніс йому удар. Він вдарив його машинально, щоб той зупинився. Дружина ОСОБА_6 була на подвір`ї. Він чув її, вона вийшла вже після конфлікту. Конфлікт був хвилини дві-три. Тілесних ушкоджень у нього не було.
Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_7 , його винуватість у пред`явленому обвинуваченні доведена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що з 2014 року він є інвалідом 3-ї групи. До цієї події вони знайомі з обвинуваченим не були. 06.04.2021 він знаходився у себе у дворі, побачив, що діти ОСОБА_7 рубають акацію. Він підійшов до забору і запитав хто їм дозволив рубати дерево. Він сказав, що ОСОБА_13 забороняє рубати дерева. Діти пішли. 07.04.2021 вони прийшли знову. Коли він їх побачив, то вони вже спиляли дерево. Він вийшов на дорогу і сфотографував ОСОБА_14 , який ніс колоду. Він підійшов ближче і сказав, що цю фотографію побачать у Широківській громаді і зняв у нього колоду з плеча. ОСОБА_9 сказав, що покличе батька. Через 5 хвилин прийшов обвинувачений з сином ОСОБА_9 та викликав його на вулицю. Як тільки він відкрив хвіртку, ОСОБА_7 наніс йому удар в голову, від якого він похитнувся. Якби не тримався за хвіртку, то впав би. Потім обвинувачений почав кричати: «Зачем ты фотографировал моего сына? Ты труп» (рос. мов). Все це бачила сусідка, яка проживає навпроти. Якби не крики сусідки та його дружини, то він продовжив би його бити. Потім сусідка сказала: « ОСОБА_15 зараз викличу поліцію». ОСОБА_7 відповів: « ОСОБА_16 » (рос. мов.). ОСОБА_7 продовжив кричати та намагався його вдарити. Потім ОСОБА_7 з сином розвернулись та пішли. Вони з дружиною зайшли до будинку та зателефонували до Широківської громади. Приїхав дільничний та екологічна служба, яка робила заміри спиляних дерев.
Також потерпілий уточнив, що ОСОБА_7 вдарив його лівою рукою у скроню, в праву сторону. Удар був один, але намагання вдарити були ще. У нього був синець навколо ока. На лікуванні він не перебував. Пробачення обвинувачений не просив. ОСОБА_17 тілесних ушкоджень він не наносив, образливих слів не казав. Сусідку, яка бачила подію, звуть ОСОБА_18 . Подія була 07.04.2021, приблизно о 10 годині по АДРЕСА_3 . 08.04.2021 він заїхав до поліції і йому дали направлення на СМЕ, яку він пройшов того ж дня.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що ОСОБА_6 є її чоловіком, а ОСОБА_7 односелець. Все почалось 6 квітня. Діти ОСОБА_7 спиляли акацію біля їх двору. Її чоловік пішов і сказав їм: «Що ви робите, Широківська громада не дозволяє». Вони сказали, що їм потрібні дрова.
Коли ОСОБА_9 , син ОСОБА_7 , ніс колоду, потерпілий сфотографував його. В одній руці у ОСОБА_9 була колода, в іншій пилка. ОСОБА_9 сказав, що зараз приведе батька. Потім вона бачила, що прийшли ОСОБА_20 з сином ОСОБА_9 . Федір відкрив хвіртку, тримався рукою. ОСОБА_21 наніс удар без слів. Федір тримав руки біля грудей, оскільки був після операції. ОСОБА_21 кричав: «Зачем ты фотографировал моего сына. Ты труп. До утра не доживешь» (рос. мов.). Свідок ОСОБА_18 почала кричати, що викличе поліцію. ОСОБА_21 сказав викликати та пішов. Вона завела ОСОБА_22 до будинку та почала обробляти рану. Потім вона зателефонувала ОСОБА_23 , депутату їх громади, та сказала, що ОСОБА_7 побив її чоловіка. Спочатку приїхала Широківська поліція, потім зі 102. Також приїжджали з роботи ОСОБА_7 .
Тілесні ушкодження ОСОБА_6 були нанесені 07.04.2021, приблизно о 10 годині. Коли ОСОБА_7 підійшов до хвіртки, то вони з чоловіком були у будинку. Вони побачили ОСОБА_7 з сином та вийшли потерпілий перший, а вона за ним. Федір відкрив хвіртку і вона одразу побачила удар. Якою рукою був нанесений удар не пам`ятає. Удар був у скроню, брову. Голова ОСОБА_22 похитнулась назад, але він утримався. Удар був один. Коли ОСОБА_7 наніс удар вона кричала: «Не трогай его. Что ты делаешь» (рос. мов.). ОСОБА_7 цілеспрямовано прийшов бити. Поліцію викликав їх дільничний, а дільничного викликала вона. ОСОБА_18 вона почула, коли ОСОБА_7 вдарив потерпілого.
Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснила, що подія була у квітні. Вона була на кухні. Її дім знаходиться напроти будинку потерпілого. ОСОБА_21 підійшов до хвіртки ОСОБА_22 та почав свистіти. Коли вийшов Федір, то він не встиг ще відкрити хвіртку, як ОСОБА_21 його вдарив. Якщо б ОСОБА_24 не зачепився за хвіртку, то впав би. Це було до обіду, годині о дев`ятій. Було ясно. Між вікном її кухні до хвіртки сусідів відстань метрів шість. ОСОБА_7 наніс один удар. Куди саме він наніс удар не бачила. Коли вийшла, то побачила, що удар був у око. Вона вийшла і сказала, що викличе поліцію. ОСОБА_7 сказав викликати. Дружина ОСОБА_6 викликала поліцію. Потерпілий не намагався бити обвинуваченого. Він склав руки, щоб обвинувачений не вдарив його у груди. Олексій стояв до неї спиною. Про що вони говорили не чула. Подія була за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_21 вдарив ОСОБА_22 кулаком лівої руки. У потерпілого була розбита права брова. Вже потім дружина потерпілого розповіла їй, що це було через дрова. Коли вона побачила удар, то вискочила на вулицю, почала кричати: «Що ти твориш. Я викличу поліцію». ОСОБА_21 сказав викликати і пішов додому. Дружина ОСОБА_6 кричала: «Перестаньте, перестаньте». Більше ніхто не був очевидцем цієї події. Начебто, у стороні, у кінці паркану стояв син ОСОБА_21 , років десяти.
Також судом досліджені й інші докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_7 .
Протоколом огляду місця події від 07.04.2021 та фототаблицею до нього зафіксовано, що місцем огляду є ділянка місцевості, розташована біля хвіртки на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Територія огороджена металевим парканом, на територію ведуть металеві ворота та металева хвіртка, яка зачинена на час огляду. Біля огорожі та хвіртки наявне асфальтоване покриття. На час огляду прилеглої до паркану території розташована дорога асфальтована, з правого та лівого боку від воріт газон з насадженнями. Під час огляду на асфальтованому покритті будь-яких слідів немає.
У відповідності до висновку експерта № 551/п від 08.04.2021 синець та садно в правій навколо-очній ділянці у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п. 2.3.2 б «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Дані ушкодження утворились від дії тупого предмета. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи та зі слів освідуваного.
Як видно з протоколу слідчого експерименту від 07.05.2021 та відеозапису до нього, під час слідчого експерименту потерпілий детально розказав обставини щодо спричинення йому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за адресою: АДРЕСА_3 , показав механізм їх нанесення.
Відомості зафіксовані протоколом слідчого експерименту від 07.05.2021 узгоджуються із показаннями, які надав потерпілий у судовому засіданні.
Ці докази узгоджуються між собою як окремо, так і в сукупності, та повністю підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку.
Докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого, суд вважає належними, допустимими, достовірними, а всі вони у своїй сукупності є достатніми для висновку про те, що в діях обвинуваченого наявний склад інкримінованого йому кримінального проступку, тож суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, його наслідки, особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обвинувачений раніше не судимий, одружений, має на утриманні сімох неповнолітніх дітей. Він офіційно працевлаштований, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин кримінального проступку, зважаючи на думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, для досягнення цілей, встановлених статтею 50 КК України, зважаючи на наслідки кримінального проступку, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства і йому доцільно призначити покарання у вигляді штрафу.
Обставини вчиненого кримінального проступку, особистість ОСОБА_7 , відсутність небезпеки від нього для суспільства в цілому, вказують на те, що покарання у вигляді штрафу буде мати необхідний і достатній виховний ефект. Застосування такого покарання буде суттєво сприяти внесенню корективів в його соціально-психологічні властивості, буде сприяти нейтралізуванню негативних настанов, прищепленню поваги до закону.
Визначене судом покарання у достатній мірі забезпечить досягнення цілей, встановлених статтею 50 КК України.
Суд вважає, що призначення ОСОБА_7 остаточного покарання у вигляді штрафу та у визначеному судом розмірі буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.
Клопотання прокурором про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлялось, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 суд за власною ініціативою не обирає.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн. 00 коп. (шістсот вісімдесят грн. 00 коп.).

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання скарги через Запорізький районний суд Запорізької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1