Справа № 214/5039/22
1-кп/214/779/22
У Х В А Л А
Іменем України

30 вересня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000371 від 20.05.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця призваного під час мобілізації, який перебуває на посаді головного сержанта взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2022 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та угодою про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 28.09.2022, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_4 узгоджено покарання із застосуванням ст.69 та ст.53 КК України за ч.1 ст.121 КК України у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 28.09.2022 та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості від 28.09.2022.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості затвердженню не підлягає по наступним підставам.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 2,4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши зміст наданої сторонами угоди про визнання винуватості, суд доходить до висновку про те, що прокурором під час укладення угоди про визнання винуватості не в повній мірі були враховані, як обставини, визначені у ст. 470 КПК України, так і істотні умови угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 472 КПК України, оскільки в угоді про визнання винуватості не в повній мірі враховано істотні для відповідного кримінального провадження обставини, зокрема, передбачені у наданій суду угоді про визнання винуватості обов`язки обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри суперечать умовам даної угоди та свідчить про неможливість їх виконання з огляду на те, що угода про визнання винуватості була укладена після складення обвинувального акта, а отже офіційним документом, який визначає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення, є обвинувальний акт, а не підозра, як зазначено у наданій суду угоді.

Так, дослідивши матеріали наданої угоди про визнання винуватості, судом вбачається, що умови даної угоди суперечать вимогам закону, не відповідають інтересам суспільства, оскільки ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження не відповідає тому пом`якшенню покарання, про яке домовилися сторони, з урахуванням даних про особу обвинуваченого.

Зокрема, санкцією ч.1 ст.121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначаючи покарання, окрім іншого, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зі змісту обвинувального акту слідує, що обставинами, які відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 є: не щире каяття та активне сприяння злочину. Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання не встановлені.

Разом з цим, при узгодженні міри покарання для обвинуваченого сторонами визначено покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, тобто більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.121 КК України, з урахуванням наявності двох обставин, які пом`якшують покарання, та із застосуванням ст.53 КК України, у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 20 400 гривень.

Крім того, зі змісту угоди про визнання винуватості слідує, що при узгодженні міри покарання для обвинуваченого сторонами не було враховано, що потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, було 61 рік, тобто останній є особою похилого віку. При цьому, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю або особи, яка перебуває в безпорадному стані, або особи, яка страждає на психічний розлад, зокрема на недоумство, має вади розумового розвитку, а також вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини або у присутності дитини, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.67 КК України, є обставиною, яка обтяжує покарання.

Отже, на переконання суду, умови даної угоди вочевидь не відповідають інтересам суспільства, тобто за своїм видом та/або розміром не відповідають характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного, в разі доведеності винуватості ОСОБА_4 , та суперечать вимогам КК України.

Статтею 2 КПК України визначено, що одними із завдань кримінального провадження є захист суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_4 суперечать як вимогам КПК України, так і КК України, а тому не відповідають інтересам суспільства, що згідно п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови в затвердженні угоди.

У такому разі, відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, судове провадження у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повинно бути продовжено у загальному порядку.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що, згідно ч.7 ст.474 КПК України, повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись ст. 110, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372, 474 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості досягнутої 28 вересня 2022 року між заступником керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Судове провадження по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000371 від 20.05.2022 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України продовжити в загальному порядку.

Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03 жовтня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1