ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/534/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1005/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 13 квітня 2022 року, якою задоволено подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про встановлення у відношенні засудженого ОСОБА_7 адміністративного нагляду на строк 24 місяці, -

В С Т А Н О В И Л А:

11 квітня 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про встановлення у відношенні засудженого ОСОБА_7 адміністративного нагляду, з покладенням на нього певних обмежень: заборонити вихід з будинку з 21 години до 5 години ранку наступного дня без отримання на те письмового дозволу відповідного органу поліції; заборонити перебувати у розважальних закладах, де реалізуються алкогольні напої; заборонити виїзд за межі населеного пункту в особистих справах без дозволу посадових осіб, які здійснюють адміністративний нагляд; реєструватися у відділенні поліції один раз на місяць.

Своє рішення про задоволення подання про встановлення адміністративного нагляду суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 був засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, а за період відбування покарання не довів свого виправлення,

В апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає зміні.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у суду не було достовірних та достатніх підстав вважати, що засуджений ОСОБА_7 не бажає стати на шлях виправлення, не усвідомив свої неправомірні дії, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також не погоджується зі встановленням адміністративного нагляду строком на 24 місяці.

Вважає, що рішення суду порушує права та законні інтереси ОСОБА_7 у визначених обмеженнях, а саме: не зазначено конкретно адресу, за якою застосовується адміністративний нагляд, тобто можна припустити, що будь-яка адреса, де останній буде знаходитись у визначений проміжок часу з 21.00 години до 05.00 години наступного дня буде вважатися порушенням.

До того ж, наразі запроваджений на території України воєнний стан, тому ухвала обмежує права ОСОБА_7 негайно йти до найближчого укриття.

Звертає увагу, що якщо припустити, що в ухвалі суду мається на увазі місце реєстрації ОСОБА_7 у с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, то в такому разі, ОСОБА_7 має дуже обмежену можливість влаштуватися на роботу в місці населеного пункту за фахом, а влаштування поза межами с. Біленьке вже буде вважатися порушенням (або ж на кожну поїздку необхідно мати дозвіл), що є також ускладненням, оскільки можуть виникнути негайні питання, що стосуватимуться стану здоров`я, евакуації, реєстрації у відділі поліції у м. Запоріжжі один раз на місяць.

Крім того, у селі за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 наявне домашнє господарство та присадибна ділянка, тому заборона виходити з будинку за місцем проживання з 21 години фактично позбавляє ОСОБА_7 можливості здійснювати догляд та утримання свійських тварин, а також позбавляє можливості здійснювати догляд та утримувати город, прибудинкову територію, що є несправедливим втручанням в спосіб життя ОСОБА_7 .

Вважає, що заборона ОСОБА_7 виїжджати за межі міста без дозволу органів поліції буде порушувати його спосіб життя та можливості працевлаштування та заробітку.

Просить ухвалу змінити та встановити засудженому ОСОБА_7 адміністративний нагляд на строк 12 місяців, зазначити адресу місця адміністративного нагляду, врахувати виключення щодо воєнного стану та права на працевлаштування і заробіток.

Заслухавши доповідь судді по справі, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який рішення суду вважав законним, обґрунтованим та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційний скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, відбував покарання в Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2017 року, яким він визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України та засуджений на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна (а.с. 9-11).

Кінець строку відбування покарання припадав на 15 травня 2022 року (а.с. 2).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місця позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Згідно з п. «б» ст. 3 вищевказаного Закону, адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

При цьому, про вперте небажання особи стати на шлях виправлення та небезпеку засудженого для суспільства свідчить його незадовільна поведінка, порушення вимог режиму, невиконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, порушення дисципліни.

Для встановлення необхідності застосування до звільненої особи адміністративного нагляду повинна враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання, а також дані про його попередні судимості та характеристика з місць позбавлення волі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі знаходився з 25 жовтня 2017 року.

Під час тримання у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» з 25 жовтня 2017 року по 7 вересня 2018 року характеризувався негативно, допускав порушення вимог режиму тримання, отримав 4 стягнення, заохочень не мав.

У Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» відбуває покарання з 7 вересня 2018 року, за період відбування покарання характеризувалась вкрай негативно, допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що тримав 51 стягнення.

При апеляційному розгляді встановлено, що під час відбування покарання в Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», засуджений ОСОБА_7 у цілому характеризувалась негативно.

Так, згідно наявної в матеріалах провадження характеристики від 31 березня 2022 року, засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання допустив 51 порушення встановленого порядку відбування покарання, які виразились у зберіганні заборонених речей, нетактовній поведінці по відношенню до представників адміністрації, порушенні розпорядку дня, порушенні форми одягу, невиконанні законних вимог, перешкоджанні виконанню службових обов`язків представників адміністрації, підбурюванні інших засуджених до протиправних дій, чиненні опору представникам адміністрації, порушенні локалізації, палінні у невстановленому місці.

Був працевлаштований на дільниці «Поліетилен», має чотири заохочення, однак потребує періодичного спонукання до праці. На теперішній час на виробництві установи не працює.

У взаємовідносинах з іншими засудженими підтримує рівні стосунки, дружні відносини підтримує як з негативно так і з позитивно налаштованими засудженими. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, може проявляти грубість. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має посередній рівень навичок. До виконання робіт з благоустрою ставиться посередньо. Участі в організації виховних заходів у відділенні СПС, роботі самодіяльних організацій засуджених, реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. Перебуває на профілактичному обліку як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, як схильний до вчинення злісних порушень установленого порядку відбування покарання (а.с. 4).

Крім того, згідно довідки начальника відділення СПС від 15 лютого 2022 року, на ОСОБА_7 під час відбування покарання було накладено 55 стягнень, а також отримано лише 4 заохочення (а.с. 5-6).

Відсутність будь-яких заохочень у 2018, 2020, 2021 та 2022 роках, а також вказані вище стягнення, їх вид та кількість, свідчать про відсутність позитивної сумлінної поведінки засудженого протягом всього часу відбування покарання.

Також колегія суддів не може не врахувати, що ОСОБА_7 раніше вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого корисливого злочину, раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків він для себе не зробив та на шлях виправлення ставати не бажає.

Враховуючи попередній кримінальний досвід та поведінку засудженого за весь період відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечними для суспільства, тому відносно нього необхідно встановити адміністративний нагляд на максимальний термін, передбачений статтею 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Даний висновок суду ґрунтується на досліджених в процесі судового розгляду матеріалах особової справи засудженого.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки судом першої інстанції було враховано всі обставини при вирішенні питання про встановлення у відношенні засудженого ОСОБА_7 адміністративного нагляду.

Крім того, колегія суддів враховує і те, що доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з покладеними на ОСОБА_7 судовим рішенням обов`язками та обмеженнями, а також до того, що йому незручно їх дотримуватись.

Разом з тим, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду, заборона виходу з будинку з 21 години до 5 години ранку наступного дня не є абсолютною, оскільки ОСОБА_7 забороняється виходити з будинку у цей час «без письмового дозволу відповідного органу поліції».

Тобто засуджений ОСОБА_7 не позбавлений можливості звернутися до органу поліції, який здійснює адміністративний нагляд за ним, з метою отримання письмового дозволу, який може встановлювати виключення із застосованого до нього обмеження (у тому числі в разі необхідності прослідувати в укриття під час воєнного стану).

Також не є порушенням той факт, що суд першої інстанції у своїй ухвалі не зазначив конкретну адресу будинку, з якого ОСОБА_7 заборонено виходити з 21 години до 5 години ранку наступного дня, оскільки ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» не містить такої вимоги і навпаки відповідно до п. а) ст. 9 вказаного Закону особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, зобов`язана прибути у визначений установою виконання покарань термін в обране ними місце проживання і зареєструватися в органі Національної поліції;

Крім того, колегія суддів не вважає несправедливим втручанням та порушенням прав ОСОБА_7 встановлену для нього заборону виїзду за межі населеного пункту в особистих справах, оскільки ОСОБА_7 має право отримати дозвіл для цього у посадових осіб, які здійснюють адміністративний нагляд, що не перешкоджає йому працювати, отримувати заробітну плату, здійснювати догляд та утримання домогосподарства і прибудинкової території.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та надавши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого з покладенням на нього відповідних обмежень та обов`язків строком на 2 роки, а тому судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 13 квітня 2022 року, якою задоволено подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про встановлення у відношенні засудженого ОСОБА_7 адміністративного нагляду на строк 24 місяці, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 317/534/22