КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

15 вересня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року,
ВСТАНОВИВ
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього майна;
- за ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді позбавлення волі строком на 08 (вісім) років без конфіскації майна;
- за ч. 2 ст. 260 КК України у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим ОСОБА_2 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з повною конфіскацією всього майна належного на праві власності.

Не погоджуючись з вироком суду в частині відрахування строку відбування покарання, адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд змінити вирок і рахувати строк відбування покарання ОСОБА_2 з дня фактичного його затримання, тобто з 27.04.2022.

Так, подаючи апеляційну скаргу, адвокатом ОСОБА_3 вимог ст. 396 КПК України дотримано не було.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, в числі інших визначених законом обставин, повинно бути відображено вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Нехтуючи положеннями п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, у вищезазначеній апеляційній скарзі відсутнє чітке та зрозуміле обґрунтування апеляційних вимог.

Враховуючи вищевикладене, так як апеляційний суд був позбавлений можливості вирішити подальший процесуальний рух даної справи, ухвалою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 було залишено без руху зі встановленням достатнього часу 05 (п`яти днів) для виконання ним вимог ст. 396 КПК України та усуненням вказаних недоліків, зазначених в ухвалі від 30 серпня 2022 року.

Отримавши вказану ухвалу суду, адвокат ОСОБА_3 09 вересня 2022 року, не пропустивши строку на усунення недоліків, подав нову (уточнену) апеляційну скаргу.
Перевіривши нову (уточнену) апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , приходжу до висновку про її повернення з огляду на наступне.

У новій (уточненій) апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 висуває вимоги щодо зміни вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 30.06.2022, а саме в частині початку відраховування строку відбування покарання ОСОБА_2 з дня його фактичного затримання - 27.04.2022. При цьому, перевіривши матеріали кримінального провадження та зміст уточненої апеляційної скарги адвоката, суддя встановив, що тільки 02.06.2022 та 13.06.2022 відбулось внесення відомостей до ЄРДР відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 111 КК України, згодом 15.06.2022 матеріали кримінальних проваджень були об`єднанні. Тобто вказані вимоги адвоката ОСОБА_3 щодо його затримання саме 27.04.2022 не відповідають дійсності, оскільки затримання особи - це процесуальна дія, яка не могла бути проведена до внесення відомостей до ЄРДР, тобто 27.04.2022, оскільки всі процесуальні дії проводилися лише з червня 2022 року, а 27.04.2022 ОСОБА_2 потрапив у полон, але фактично в процесуальному порядку затриманий не був. Окрім того , як встановлено з матеріалів справи і змісту апеляційної скарги адвоката з 27.04.2022 ОСОБА_2 тримається як військовополонений на підставі Женевської Конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949, ратифікованою Україною 03.07.1954, а не на підставі затримання в процесуальному порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином апеляційна скарга в частині апеляційних вимог залишилась необґрунтованою і за таких обставин, оскільки недоліки, вказані в ухвалі Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року про залишення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 без руху, останнім фактично усунуті не були, то така апеляційна скарга підлягає поверненню одноособово суддею доповідачем за правилами п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, що не позбавляє права на повторне звернення з дотриманням вимог статей глави 31 КПК України.

Керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року - повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі на неї касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя ОСОБА_1