Справа № 592/2187/22
Провадження № 1-кс/592/949/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2022 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000059 від 28.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання, погоджене з прокурором, обґрунтовує тим, що здійснює досудове розслідування по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України. Досудовим розслідування встановлено, що клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , будучи директором ТОВ «Сумчани СД», обґрунтовано підозрюється у вчиненні шахрайства, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом зловживання довірою, кваліфікуючими ознаками якого є вчинене у великих та особливо великих розмірах та повторно. Зокрема, 03.09.2019 між ОСОБА_5 , 17.04.2019 між ОСОБА_6 , 03.10.2019 між ОСОБА_7 , 21.10.2019 між ОСОБА_8 , 27.06.2019 між ОСОБА_9 , 21.01. 2020 між ОСОБА_10 , 20.12.2019 між ОСОБА_11 , 30.09.2019 між ОСОБА_12 , 27.06.2019 між ОСОБА_13 та ТОВ «Сумчани СД» в особі директора ОСОБА_4 , укладено ряд договорів, предметом яких стали взаємовідносини сторін щодо укладання в майбутньому договорів купівлі-продажу майна. ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність потужностей на підприємстві для будівництва трьох 11-ти поверхових багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом, зловживаючи довірою громадян заволодів їх грошовими коштами внесеними на виконання умов укладених договорів. Підозрюваним у вказаному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працює на посаді директора ТОВ «Сумчани СД (). Враховуючи той факт, що в результаті злочинних дій ОСОБА_4 спричинено матеріальних збитків, а також з метою забезпечення відшкодування шкоди по кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на майно, що належить на праві власності та праві користування ОСОБА_4 , який на даний час має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, а саме: 1) земельну ділянку кадастровий номер: :04:001:0768, площею 0,0518 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером 247 номер запису про право власності/довірчої власності: 32455256, форма власності приватна з розміром частки 1, що зареєстровано на праві власності за ОСОБА_14 , яка являється дружиною ОСОБА_4 ; 2) садовий будинок з реєстраційним номером 247, за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності/довірчої власності: 32455256, форма власності приватна з розміром частки 1, що зареєстровано на праві власності за ОСОБА_14 , яка являється дружиною ОСОБА_4 ; 3) частку ОСОБА_4 у статутному капіталі ТОВ «Стройградофф» розміром 30%.

Вивчивши матеріали провадження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, вбачається, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчому судді дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчому судді дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Ураховуючи зазначене немає законних підстав для вжиття заходів кримінального провадження слідчим суддею у виді арешту майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 167, 196, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000059 від 28.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційної суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1