Справа № 454/1069/22
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Сокаль 20.05.2022 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :
секретаря ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сокаль кримінальне провадження за №0000120 від 19.05.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого за ч. 4 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.03.2022 № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 р. № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від № 2212-IX від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб.

Так, 19 травня 2022 року близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи по АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, без застосування насильства, відкрито заволодів велосипедом марки «Pulse» вартістю 6800 гривень, котрий належить ОСОБА_6 та яким користується її неповнолітній син ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму. В подальшому ОСОБА_5 , незважаючи на зауваження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не забирати велосипед, оскільки такий належить їх другу ОСОБА_7 , ігноруючи вимоги таких осіб залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Жвирка Червоноградського району Львівської області, зареєстрованому та проживаючому по АДРЕСА_2 , громадянину України, із середньою спеціальною освітою, не працюючий, який не являється адвокатом, нотаріусом, депутатом місцевих рад, раніше судимий, відносно якого на розгляді в Сокальському районному суді перебувають обвинувальні акти щодо вчинення кримінальних правопорушень за ч.2 ст.186 КК України, ч.2 ст.126, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України.

20 травня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

20 травня 2022, о 00 годині 47 хвилин, підозрюваного ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

- протокол допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 19.05.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 19.05.2022;

- протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_8 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протокол огляду місця події від 20.05.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.05.2022;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч.4 ст.186 КК України.

Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обгрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вважаю, що зібрані в ході досудового розслідування докази у їх сукупності дають підстави вважати підозру обґрунтованою.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що:

- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі;

- відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі відсутність в нього утриманців;

- відсутність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання;

- на розгляді в Сокальському районному суді перебувають обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.186 КК України, ч.2 ст.126, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, та підозрювана особа на шлях виправлення не стала та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним тяжке кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, і це може стимулювати підозрюваного до втечі, а також останній ніде офіційно не працює, не має постійного легального джерела доходу та міцних соціальних зв`язків за місцем проживання;

- незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань, або не дачі показань у кримінальному провадженні, оскільки ряд свідків є неповнолітніми, в. т.ч. на свідків, які ще не допитані в ході досудового розслідування.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Цей ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відносно якого обвинувальні акти скеровано до суду і ОСОБА_5 продовжує вчиняти кримінальні правопорушення.

У відповідності до п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року застосування тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно вимог ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із урахуванням вищевказаного, а також того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній відносяться до категорії тяжких злочинів, вчинено умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, відтак порушує основоположні цінності суспільства, а тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , щодо виконання ним процесуальних обов`язків та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти вище зазначеним ризикам.

Підозрюваний та його захисник ОСОБА_4 заперечили в судовому засіданнім щодо застосування йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили змінити його на домашній арешт.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав, просить застосувати щодо ОСОБА_5 тримання під вартою оскільки підстави для тримання під вартою не відпали, але визначивши розмір застави у виді вісімдесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд дійшов до висновку, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до до 10 років, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність, тобто продовжують мати місце ризики враховані при обранні останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя і ухиленню від суду.

Таким чином, суд вважає, що підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 тримання під вартою, не відпали, а тому наявна необхідність у обранні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку та визначивши розмір застави у виді вісімдесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.331 КПК України, суд,

у х в а л и в:

клопотання задоволити. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів а саме від 20.05.2022 року до 18.07.2022 року включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_5 - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 198480 грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі протягом її дії.

У разі внесення такої застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати на виклик суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ГУДКСУ у Львівській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1