Єдиний унікальний номер 341/146/22
Номер провадження 1-кп/341/121/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисниці ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2021 під № 0000107 та 31.01.2022 під № 0000021 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Бурштин, Івано-Франківська область, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з вищою освітою, не одружений, працює, раніше не судимий,
та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бурштин, Івано-Франківської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, з вищою незакінченою освітою, одружений, безробітний, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України.
встановив:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили хуліганство групою осіб, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за наступних установлених судом обставин.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 03.12.2021 близько 23 години 30 хвилин разом з компанією своїх знайомих знаходилися у приміщенні автозаправної станції на АЗС «ОККО» за адресою: вул. Бандери, 38-а, м. Бурштин, у якому розпивали алкогольні напої.
04.12.2021 близько 00 годин 20 хвилин у приміщення АЗС «ОККО» зайшов потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які придбали каву та через короткий проміжок часу вийшли на вулицю, де у той час, поблизу входу у приміщення перебував ОСОБА_4 .
Побачивши ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_4 сказав останній образливі слова. Така поведінка ОСОБА_4 не сподобалась ОСОБА_7 і між вказаними особами розпочався словесний конфлікт.
Під час конфлікту обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що знаходиться у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, відчуваючи свою перевагу над потерпілим, діючи з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, у присутності сторонніх осіб, умисно та безпричинно наніс потерпілому один удар ногою у праву ногу.
У цей час із приміщення заправної станції вийшов обвинувачений ОСОБА_5 . При цьому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою нанесення удару потерпілому, активно приєднався до хуліганських дій обвинуваченого ОСОБА_4 та, маючи намір спричинити ОСОБА_7 тілесні ушкодження, намагався нанести йому удар кулаком у голову. Проте ОСОБА_7 ухилився від цього удару і відразу наніс обвинуваченому у відповідь один удар кулаком у голову, після чого, розуміючи що конфлікт загострюється, з метою його уникнення потерпілий спробував втекти від вказаних осіб.
З цією метою він, не помітивши позаду себе ОСОБА_4 , розвернувся та почав бігти, однак при цьому збив з ніг ОСОБА_4 , який впав на землю. ОСОБА_7 після зіткнення з ОСОБА_4 не втримався на ногах і впав за декілька метрів поруч із останнім.
В цей час до лежачого на землі потерпілого підбіг обвинувачений ОСОБА_5 , який сів на потерпілого зверху та утримуючи ОСОБА_7 , не даючи йому можливості піднятись із землі, у присутності сторонніх осіб, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно та безпричинно наніс лежачому на землі ОСОБА_7 декілька ударів рукою по верхній частині тулуба, спричинивши йому фізичний біль.
Обвинувачений ОСОБА_4 у цей час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальновизнані в суспільстві правила поведінки і моралі, діючи з особливою зухвалістю та бажаючи завдати шкоди здоров`ю потерпілого, наніс ОСОБА_7 декілька ударів ногою по голові, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден у ділянках голови, які належать до легких тілесних ушкоджень.
З огляду на викладене, суд визнає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України, оскільки вони вчинили хуліганство групою осіб, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

При цьому, розгляд провадження здійснювався стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в межах пред`явлених їм обвинувачень.
Оскільки, обвинувачені в судовому засіданні вину визнали, підтвердили викладені в обвинувальних актах обставини та надали суду показання, аналогічні пред`явленим обвинуваченням, які відповідають фактичним обставинам справи і такі ними не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів у цьому кримінальному провадженні, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинувачених, сумнівів у добровільності та істинності позиції яких у суду немає, з`ясуванням позиції потерпілого, дослідженням медичного висновку експерта, документів, які стосуються характеризуючих даних обвинувачених, речових доказів. Водночас згода обвинувачених щодо застосування положень частини третьої статті 349 КПК України зафіксована за допомогою технічного запису процесу засідання та письмовими розписками осіб, заявою потерпілого.

Установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.
Показаннями допитаного в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, щиро розкаявся та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті, зокрема стан алкогольного сп`яніння. Водночас зазначив, що завдані збитки потерпілому відшкодовані і до нього потерпілий жодних претензій не має. Погодився з покаранням у виді штрафу, який просив прокурор, проте просив призначити менший розмір.
Показаннями допитаного в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, щиро розкаявся та підтвердив, що дійсно він спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 04.12.2021 вчинили конфлікт із потерпілим, в результаті якого нанесли останньому декілька ударів рукою по тулубу і декілька ударів ногою по голові. На цей час потерпілому завдані збитки відшкодував і до нього претензії відсутні. Зазначив, що зробив для себе належні висновки, у майбутньому більше такого вчиняти не буде. Погодився з покаранням у виді штрафу, який просив прокурор, проте просив призначити менший розмір.
Висновком експерта від 16.12.2021 № 733, згідно з яким у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження: садна в ділянках голови, які могли утворитися від ударів тупими предметами, якими могли бути руки та ноги, і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Потерпілий ОСОБА_7 у своїй письмовій заяві просив, щоб судові засідання у кримінальному провадженні проводити за його відсутності. Просить призначити обвинуваченим не сувору міру покарання. Жодних претензій до обвинувачених не має.

Отже, суд дійшов висновку про доведення повністю винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України.
У судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченим міру покарання із застосуванням положення ст. 69 КК України та переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини другої статті 296 КК України за це кримінальне правопорушення, у виді штрафу.
Під час призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке кваліфікується за частиною другою статті 296 КК України, відсутність судимості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинувачених за місцем проживання та те, що обвинувачені на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, думку потерпілої сторони про призначення покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до статті 67 КК України, суд не встановив.
Відповідно до змісту висновків досудових доповідей Івано-Франківського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , історію правопорушень, а також середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та аналогічний рівень ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цих осіб без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

З огляду на викладене, зважаючи на позицію потерпілого і сторони обвинувачення, наявність двох пом`якшуючих обставин та однієї обтяжуючої обставини, врахувавши характер кримінального правопорушення та безпосередньо дії, які вчиняв обвинувачений ОСОБА_4 , який розпочав конфлікт і бив ногою лежачого потерпілого по голові, відсутність судимості, позитивну характеристику за місцем проживання, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування положень статті 69 КК України та переходу до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції частини другої статті 296 КК України за це кримінальне правопорушення.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує позицію потерпілого і сторони обвинувачення, наявність трьох пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, характер безпосередньо вчинених дій щодо потерпілого, відсутність судимості і позитивну характеристику, і дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування положень статті 69 КК України та переходу до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції частини другої статті 296 КК України за це кримінальне правопорушення.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 100, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 67, 69, 296 Кримінального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини другої статті 296 КК України, у виді штрафу в розмірі 1300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 22100 (двадцять дві тисячі сто) гривень.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини другої статті 296 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази:
-догоспітальний клінічний протокол на ім`я ОСОБА_7 вважати повернутим до КНП «Бурштинська лікарня»;
-куртку чорного кольору, джинси синього кольору, кросівки чорного кольору, які належать потерпілому ОСОБА_7 та передані на зберігання у кімнату речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич), повернути потерпілому ОСОБА_7 ;
-паперовий конверт із DVD-диском із відеозаписом з камер спостереження з АЗС «ОККО», зберігати у матеріалах кримінального провадження, які залишились у сторони обвинувачення.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

СуддяОСОБА_9