справа №176/641/22
провадження №1-і/176/2/22
УХВАЛА
Іменем України

16 березня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратуру Херсонської області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 152 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2021 року за №0000313,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратуру Херсонської області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 152 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2021 року за №0000313.

Дане клопотання мотивоване тим, що на розгляді Білозерського районного суду Херсонської області перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000313 від 11 вересня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 152 КК України.

За вказаним обвинувальним актом ОСОБА_5 висувається обвинувачення, що 10 вересня 2021 року у вечірній час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зловживання довірою, користуючись родинними стосунками, запросив до свого автомобіля марки ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , малолітню потерпілу ОСОБА_7 під приводом поїздки до с. Широка Балка. Однак, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою Херсонська область Херсонський район с. Молодецьке, біля продуктового магазину, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи що порушує права особи на волю, честь та гідність, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді тримання та переміщення дитини протягом тривалого часу у своєму автомобілі, де вона не бажала знаходитись та не мала змоги вільно залишити транспортний засіб через своє малолітство, хоча бажала цього, позбавивши дитину можливості повідомити членів сім`ї про своє місцезнаходження, оскільки забрав та вимкнув її мобільний телефон, насильно утримував останню з 21.00 годин 10 вересня 2021 року до 05.00 годин 11 вересня 2021 року до виявлення її місцезнаходження працівниками поліції в полі поблизу селища Надеждівка на території Білозерської об`єднаної територіальної громади Херсонського району Херсонської області за координатами: широта 46 4215.0, довгота 32 26 29.6 Е.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі вчинене щодо малолітнього, що здійснювалося протягом тривалого часу.

Окрім того, ОСОБА_5 у той же проміжок часу з 21.30 години 10 вересня 2021 року до 05.00 години ранку 11 вересня 2021 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в полі поблизу селища Надеждівка на території Білозерської об`єднаної територіальної громади Херсонського району Херсонської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не установлено, перебуваючи у транспортному засобі марки ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , і реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті природним та неприроднім способом, достовірно знаючи, що остання не досягла чотирнадцятирічного віку, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій у вигляді порушення статевої недоторканості малолітньої особи та нормального психічного і фізичного розвитку малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та бажаючи їх настання, використовуючи її безпорадний стан через малолітство, внаслідок якого остання не могла чинити активний опір, застосовуючи фізичну силу відносно дитини, що виразилась в насильницькому утриманні потерпілої в своєму автомобілі, силоміць роздягнув малолітню ОСОБА_7 , знявши з неї нижню частину одягу та білизну, з використанням своїх генеталій, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним та вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , чим задовольнив свою статеву пристрасть та спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді саден в області правої лопатки, правої сідниці, нижніх кінцівок, синця живота які виникли не більше ніж від 5 травматичних впливів тупими предметні після чого покинув місце вказаного кримінального правопорушення, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №663 від 11 жовтня 2021 року.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 152 КК України, як вчинення дні сексуального характеру, пов`язаних із оральним та вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинений щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.
На даному етапі судового розгляду кримінального провадження, наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 140, ч. 4 от, 152 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, які будуть досліджені у суді під час судового розгляду по суті.
В порядку статті 208 КПК України 11 вересня 2021 рокуо 08 годині 13 хвилин (фактичне затриманні 06 година 50 хвилин 11 вересня 2021 року) було затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та того ж дня письмово повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 13 вересня 2021 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартого строком до 09 листопада 2021 року включно.
У подальшому строки дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою були продовжені як під час досудового слідства так і при розгляді обвинувального акту у суді.
В останнє, під час підготовчого судового розгляду кримінального провадження, ухвалою Білозерського районного суду від 24 січня 2022 року продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_5 до 21 березня 2022 року (включно).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
На даному етапі досудового розслідування ризики відповідно до статті 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені двох тяжких злочинів, один з яких є особливо тяжким та за яке передбачено максимальне покарання строком від 10 до 15 років позбавлення волі, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з урахуванням міри покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винними у інкримінованому злочині). Окрім того, ОСОБА_5 є мешканцем, іншої області, за місцем мешкання проживає без реєстрації не тривалий час, що дає підстави вважати про його можливість втечі та переховування від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, прокурор звертала увагу на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема на можливість обвинуваченого незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки потерпіла є онучкою його цивільної дружини, а всі свідки мешкають за тією ж самою адресою у різних будинках, що й обвинувачений до затримання в порядку ст. 208 КПК України. Одночасно ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності у майбутньому може схиляти потерпілу до неправдивих свідчень, здійснювати на неї психологічних та емоційний тиск, яка через малолітній свій вік зможе спотворити наявні обставини вчиненого кримінального правопорушення під впливом дорослих.
Також прокурор вказувала, що ОСОБА_5 був раніше засудженою особою за злочин проти статевої свободи та недоторканості, а тому наявний ризик повторення протиправної поведінки (п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України) чи продовжити кримінальне правопорушення (та п. 5 ч, 1 ст. 177 КПК України).
За таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_4 клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 підтримала із зазначених в даному клопотанні підстав та просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, вказували, що обвинувачений має хвору матів, яка потребує його допомоги, а також має бажання стати на захист України у військовому конфлікті з Російською Федерацією.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , приходить до таких висновків.

Так, дане клопотання прокурора, відповідно до розпорядження Верховного суду України від 06 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану, на підставі ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, у кримінальних провадженнях, що були під територіальною юрисдикцією Білозерського районного суду Херсонської області, підсудне Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області.

Згідно положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому вирішення даного питання судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Аналізуючи вказану норму Закону, суд доходе висновку, що запобіжний захід скасовується або змінюється в судовому розгляді, якщо відпадає необхідність у застосуванні запобіжного заходу або в раніше обраному запобіжному заході. При цьому, на більш м`який запобіжний захід змінюється, якщо обвинувачення змінюється на менш тяжке або ступінь вірогідності неналежної поведінки обвинуваченого стає незначним.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, суд враховує вимоги Європейського суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» вказував на те, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Із викладеного слідує, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за яке передбачено максимальне покарання строком від 10 до 15 років позбавлення волі, суд погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що потерпіла особа є онучкою цивільної дружини обвинуваченого ОСОБА_5 , при цьому всі свідки мешкають за тією ж самою адресою у різних будинках, що й обвинувачений до затримання в порядку ст. 208 КПК України, а тому ОСОБА_5 може намагатися незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, обвинувачений може схиляти потерпілу до неправдивих свідчень, здійснювати на неї психологічних та емоційний тиск, яка через малолітній свій вік зможе спотворити наявні обставини вчиненого кримінального правопорушення під впливом дорослих
Крім того, оскільки ОСОБА_5 був раніше засудженою особою за злочин проти статевої свободи та недоторканості, а тому наявний ризик повторення протиправної поведінки (п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України) чи продовжити кримінальне правопорушення (та п. 5 ч, 1 ст. 177 КПК України).
Таким чином, прокурором загалом доведено та обґрунтовано клопотання в частині наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і як наслідок необхідності продовження ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на даний час не здатні забезпечити виконання своїх процесуальних обов`язків підозрюваним обвинуваченим.

За викладених обставин, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора, продовживши обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 травня 2022 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 314-316, 331, 334, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратуру Херсонської області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 152 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2021 року за №0000313, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю села Новоолександрівка Сахновщинського району Харківської області, громадянину України, строк тримання під вартою до 14 травня 2022 року включно.

Копії ухвали вручити учасникам судового провадження для відома та направити до Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» для належного виконання.
Ухвала суду, в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_10