Провадження №1-кс/369/42/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна за матеріалами кримінального провадження №0000070, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного постановою старшого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області, молодшого радника юстиції ОСОБА_4 від 06.01.2012, на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0110, площею 0,9999 га відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 12079337.
Речовий доказ, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0110 повернути законному власнику - ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що він є добросовісним набувачем та законним власником земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0110, площею 0,9999 га, що знаходиться на території Дмитрівської сільської ради, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 281060565 від 25.10.2021 року.
Постановою старшого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області, молодшого радника юстиції ОСОБА_4 від 06.01.2012 року б/н у кримінальній справі № 98-047 накладено арешт на вказану земельну ділянку відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 12079337.
13.03.2013 об`єднана провадженням кримінальна справа № 47-1333, в тому числі з кримінальною справою № 98-047, була внесена до ЄРДР за №0000070.
Згідно інформації, наведеної у Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку зазначено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0110.
Заявник вважає, що відсутня сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що земельна ділянка є доказом кримінального правопорушення, підлягає конфіскації, спеціальній конфіскації, арешт, накладений постановою від 06.01.2021 року б/н, не виконує завдань арешту, визначених у частині першій статті 170 КПК України, не виконує мети накладення арешту, визначеною частиною другою статті 170 КПК України, не забезпечує збереження речових доказів у кримінальному провадженні, в якому вже винесено вирок.
Він є добросовісним набувачем, законним власником земельної ділянки, не має ніякого відношення до кримінального провадження, яку стосувалося посадових осіб управління земельних ресурсів у Києво- Святошинському районі Київської області, в межах якого винесено постанову про накладення арешту на земельну ділянку від 06.01.2012 року б/н.
Проте, внаслідок необгрунтовано, незаконно накладеного арешту він має перешкоди у реалізації законних прав щодо мирного, безперешкодного володіння, користування, розпорядження своєю земельною ділянкою.
Крім того, вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.07.2014 року у справі №369/6256/14-к, винесеним за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000070, колишнього виконуючого обов`язки начальника управління земельних ресурсів у Києво- Святошинському районі Київської області було засуджено за частиною другою статті 367 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 3 (три) роки та зі штрафом в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. На підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» вказану посадову особу було звільнено від відбування основного та додаткового покарань. Вирок суду не оскаржувався та набрав законної сили 05.08.2014 року.
Згідно вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.07.2014 року, суд зазначив, що: «Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КК України».
Враховуючи викладене, оскільки в межах кримінального провадження №0000070 винесено вирок, не було заявлено цивільний позов, відтак не може бути звернено стягнення на арештовану земельну ділянку, враховуючи відсутність потреби у зберіганні земельної ділянки, як речового доказу оскільки я є добросовісним набувачем земельної ділянки, яка законно набута на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, арешт накладений на земельну ділянку підлягає скасуванню.
Аналогічних висновків щодо необхідності скасування арешту земельної ділянки в межах кримінального провадження №0000070 дійшов Києво- Святошинський районний суд Київської області в ухвалах від 11.09.2017 року від 09.10.2017 року у справі № 369/6256/14-к (роздруківки з ЄДРСР додаються).
Таким чином, оскільки арешт земельної ділянки порушує його права щодо володіння, розпорядження, користування належній мені земельній ділянці, оскільки постановою від 06.01.2012 року б/н необгрунтовано накладено арешт на земельну ділянку, враховуючи добросовісність набуття мною на праві власності на земельну ділянку, а також те, що у подальшому арешті земельної ділянки немає жодної потреби арешт, накладений на земельну ділянку, підлягає скасуванню.
З урахуванням зазначеного, заявник ОСОБА_3 просив скасувати вказаний арешт майна.
У судове засідання заявник ОСОБА_5 не з`явився, до суду направив заяву у якій клопотання підтримав, просив задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, для можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК суд скасовує арешт майна одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, зокрема, у випадку непризначення покарання у виді конфіскації майна.
Обвинувачений, його захисник, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.1 ст. 174 КПК).
Отже, за змістом наведених вище положень КПК,особі, яка звернулася з клопотанням про скасування арешту на майно, слід довести, що арешт накладено необґрунтовано або, що в подальшому його застосуванні відпала потреба.
З матеріалів, доданих до клопотання заявником не додано постанови старшого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області, молодшого радника юстиції ОСОБА_4 від 06.01.2012 року б/н у кримінальній справі № 98-047 накладено арешт на вказану земельну ділянку відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 12079337.
Бучанським ВП ГУ НП у Київській області та Києво-Святошинською окружною прокуратурою Київської області на запит суду не надано матеріалів кримінального провадження.
За таких обставин, оскільки заявником не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження необґрунтованості накладеного арешту на його майно чи щодо недоцільності подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, відсутні правові підстави для задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту.
Керуючись ст. 3, 170, 174, 369-372, 375 КПК, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна за матеріалами кримінального провадження №0000070 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1