Справа № 676/3383/19
Провадження № 1-кп/676/124/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд,

Хмельницької області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

у відкритому судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайсуду розглянув обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000213 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлодар, Республіки Казахстан, жителя по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, судимого:
- вироком Кам`янець-Подільського міськрайсуду Хмельницької області від 13.02.2019 року за ч.2. ст. 286 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку на три роки, ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків - НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

Судовим слідством суд

в с т а н о в и в :

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він близько 11 год. 09 травня 2019 року знаходячись на проїзній частині навпроти житлового господарства по АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту на грунті довготривалих неприязних відносин з ОСОБА_4 , з якою проживає однією сім`єю, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілій три удари коліном правої ноги в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синяка в області спинки носа з розповсюдженням на верхні і нижні повіка та підочні ділянки обох очей, ліву та праву виличні ділянки та 3-х садин в області носа, нижньої губи в середньому відділі, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Також за вказаних обставин наніс удар правою ногою, взутою в черевик, в область лівої руки потерпілої, чим спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді перелому лівої кістки, які відносяться до середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

ОСОБА_5 за вказаних обставин обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, що виразились в умисному спричиненні тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України не визнав та пояснив, що дійсно близько 11 год. 9 травня 2019 року між ним та потерпілою ОСОБА_4 була словесна перепалка, з приводу того, що остання залишила без нагляду його матір, в ході сварки шарпав потерпілу, яка почала втікати по дорозі, спотикнулась і впала обличчям до землі. Він підняв потерпілу і побачив у неї розбите обличчя, продовжуючи перепалку пішли додому, заперечує факт застосування фізичного насильства по відношенню до ОСОБА_4 . В ході досудового слідства показів не давав, а підписав лише ті документи, які йому вказала слідча, щоб скоріш закрити справу. Просить його виправдати, а справу закрити.

Дослідивши безпосередньо в ході судового розгляду докази сторін, відповідно до ст. 23 КПК України суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід виправдати у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст. 122 КК України, виходячи з наступних підстав.
Так, сторона обвинувачення свій висновок щодо винуватості ОСОБА_5 в інкримінованих йому діяннях обґрунтувала сукупністю наступних доказів:

Допитом потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні показала, що станом на 09.05.2019 року доглядала матір обвинуваченого по АДРЕСА_3 , якій ОСОБА_5 мав привезти привіз памперси для його матері, однак не привіз та два дні був відсутнім вдома. Напередодні 09.05.2019 року вона пораючись по господарству лізла на горище по драбині, яка зламалась і вона впала з висоти 1.5 м. на дошки, що були складені поруч стіни, вдарилась рукою та головою. В результаті падіння боліла рука та ушкодила обличчя, текла кров з чола, про що телефоном повідомила дочку. Наступного дня збиралась до магазину, було побите лице, зустріла сусідку ОСОБА_7 від якої поверталась до будинку по АДРЕСА_3 . На подвір`ї знаходився ОСОБА_5 , який почав на неї кричати, чому вона залишила саму його матір, почалась суперечка в ході, якої штовхнув її, вона втікаючи від нього переступилась та впала обличчям до землі. Категорично заперечує той факт, що обвинувачений бив її та спричинив тілесні ушкодження. Будучи обуреною його поведінкою, з метою налякати, наговорила на нього в поліцію, що її побив. Про дане повідомляла слідчу, що вона не бажає порушувати кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , а тільки бажає його налякати. Таких показів, на які посилається прокурор вона слідчій в ході досудового розслідування не говорила. Просить закрити провадження відносно ОСОБА_5 .

Допитом свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які в судовому засіданні показали, що близько 11 год. 9 травня 2019 року чули та бачила на вулиці сварку між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але не бачили щоб останній бив потерпілу. На обличчі ОСОБА_4 була кров, на що вона їм повідомила, що впала. На досудовому слідстві слідчій розповідали теж, саме що і в суді, протокол підписали не читаючи, довіряючи слідчому.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що проводила досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим знає сторін. На скільки пам`ятає у потерпілої біла зламана рука і синяк на обличчі, ОСОБА_4 стверджувала, що обвинувачений її постійно б`є і просила його покарати. Обставини справи їй були відомі з показів обвинуваченого, потерпілої та свідків. Дійсно потерпіла просила її налякати обвинуваченого.

а також наступними доказами сторони обвинувачення, які були оглянуті та дослідженні в судовому засіданні, а саме:
- витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000213 про реєстрацію кримінального провадження від 09.05.20219 року, що послужило підставою для збирання доказів по даному кримінальному провадженню (т.3 а.с. 1; 2), проведення досудового розслідування якого доручено слідчому Кам`янець-Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 (т.3 а.с. 4) та групі слідчих Кам`янець-Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 , ОСОБА_10 (т.3 а.с. 15), процесуальними прокурорами призначено ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (т.3 а.с. 7).

- рапортом оперативного чергового Кам`янець-Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 09.05.2019 року про отримання о 11.38 год. на лінію «102» повідомлення ОСОБА_4 , що ОСОБА_5 спричинив їй тілесні ушкодження, тече кров з носа, від медичної допомоги відмовилась (т.3 а.с.8)

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 09.05.2019 року від ОСОБА_4 , про спричинення їй ОСОБА_5 об 11 год. 09.05.2019 року тілесних ушкоджень (т.3 а.с. 9), факт отримання тілесних ушкоджень підтверджується довідкою №3128 від 09.05.2019 року Кам`янець-Подільського травматологічного пункту про виявленні тілесні ушкодження у ОСОБА_4 - перелом кісток носа, З.перелом третини лівої ліктьової кістки (т.3 а.с. 10).
- висновком судово-медичного експерта №167 від 14.05.2019 року згідно якого у потерпілої ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження: а) у вигляді синяка в області спинки носа з розповсюдженням на верхні і нижні повіки та підочні ділянки обох очей, ліву та праву виличні ділянки та 3-х садин в області носа, нижньої губи в середньому відділі, які по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я - могли утворитись внаслідок дії тупого твердого предмету по механізму «удар», можливо коліном та взутою ногою, якщо слідчими діями підтвердиться факт нанесення 3-х ударів ногою та коліном в область обличчя (тобто водне і теж саме місце в швидкій послідовності одне за іншим), то така кількість ударів не виключається експертизою і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. б)Тілесне ушкодження у ОСОБА_4 у вигляді перелому ліктьової кістки, яке по степені тяжкості відноситься до середніх тілесних ушкоджень, що призвело до тривалого розладу здоров`я, більше 21 дня та могло утворитись внаслідок удару тупим твердим предметом, можливо взутою ногою (т.3 а.с.13-14). В судовому засіданні експерт ОСОБА_15 не виключає можливості отримання потерпілою ОСОБА_4 перелому ліктьової кістки, при падінні з драбини висотою 1.5 на дошки, однак поставив під сумнів пояснення потерпілої про отримання тілесних ушкоджень на обличчі внаслідок падіння з висоти власного тіла на дорогу.
- протоколом слідчого експерименту від 16.05.2019 року з потерпілою ОСОБА_4 та фототаблицею до нього, яка на думку сторони обвинувачення показала та підтвердила обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень близько 11 год. 09.05.2019 року на проїзній частині навпроти житлового господарства по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 (т.3 а.с. 50-58).
- протоколом слідчого експерименту від 16.05.2019 року з обвинуваченим ОСОБА_5 , який на думку сторони обвинувачення показав та підтвердив обставини заподіяння ним тілесних ушкоджень близько 11 год. 09.05.2019 року на проїзній частині навпроти житлового господарства по АДРЕСА_2 потерпілій ОСОБА_4 (т.3 а.с. 71-78).
Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захист докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст. ст. 17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст. 321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст. 337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про необхідність виправдування обвинуваченого ОСОБА_5 за висунутим йому обвинуваченням, виходячи з наступних підстав.
Зокрема, судом визнається недопустимими доказами дані протоколу слідчого експерименту від 16.05.2019 року з потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , які фактично є додатковим допитом вказаних осіб, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не досягнуто мети слідчого експерименту визначених ст.ст. 104, 223, 240 КПК України, тобто перевірки і уточнення отриманих відомостей. Поряд з наведеним в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , заперечила факт спричинення їй вказаних тілесних ушкоджень обвинуваченим, настоює, що на слідчому експерименті показувала, те що їй говорила слідча, протоколу не читала і показів таких не давала, довіряла слідчій, обвинуваченого оговорила, щоб налякати. Обвинувачений ОСОБА_5 , аналогічним чином заперечив факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, на слідчому експерименті показував те, що просила слідча, яка йому пояснювала, що це необхідно для закриття кримінального провадження. Зазначені протоколи свідчать про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування та суперечать фактичним обставинам справи встановлених в ході судового розгляду. Прокурор посилається на те, що потерпіла, обвинувачений, свідки в судовому засіданні умисно змінили свої покази на користь обвинуваченого, хоча в ході досудового розслідування надавали інші покази, але заяви сторони обвинувачення належним чином не доведені, інших переконливих доказів, що обвинувачений ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 суду не надано і вичерпано можливості їх отримати.
Допитана в судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_16 показала, що є дочкою потерпілої, батьки не проживають спільно більше 10 років, проживають окремо. Батько не застосовував фізичного насильства відносно матері. Зі слів матері в травні 2019 року, їй було відомо, що та впала з драбини, батька в той час не було. Мати має «зуб» на батька, який на думку матері має іншу жінку, тому вирішила йому відомстити, наговорити в поліції на нього про те, що він її побив. Вона була присутня з матір`ю в поліції, коли мати говорила слідчій, що бажає батька тільки налякати, а не притягувати до кримінальної відповідальності.
Не доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованому злочині і дані наведених прокурором відповідно до висновку судово-медичного експерта №167 від 14.05.2019 року згідно якого експертом у потерпілої ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження: а) у вигляді синяка в області спинки носа з розповсюдженням на верхні і нижні повіки та підочні ділянки обох очей, ліву та праву виличні ділянки та 3-х садин в області носа, нижньої губи в середньому відділі, які по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я - могли утворитись внаслідок дії тупого твердого предмету по механізму «удар», можливо коліном та взутою ногою, при цьому експерт вказує, якщо слідчими діями підтвердиться факт нанесення 3-х ударів ногою та коліном в область обличчя (тобто водне і теж саме місце в швидкій послідовності одне за іншим), то така кількість ударів не виключається експертизою.
б)Тілесне ушкодження у ОСОБА_4 у вигляді перелому ліктьової кістки, яке по степені тяжкості відноситься до середніх тілесних ушкоджень, що призвело до тривалого розладу здоров`я, більше 21 дня та могло утворитись внаслідок удару тупим твердим предметом, можливо взутою ногою (т.3 а.с. 13-14).
Однак, слідчими діями дані обставини не підтверджені, також взуття, яким на думку експерта була взута нога під час нанесення удару потерпілій органом досудового розслідування не відшукане і не надано експерту на дослідження, щоб довести чи спростувати отримані дані. Наявність тілесних ушкоджень на тілі потерпілої ОСОБА_4 , підтверджують фактичну наявність таких тілесних ушкоджень та не є доказом того, що їх спричинив саме обвинувачений ОСОБА_5 .
Таким чином, судом не встановлено належних, допустимих та достовірних доказів, які б в сукупності поза розумним сумнівом підтверджували ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 спричиненні тілесні ушкоджень середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, у зв`язку з чим за вказаними обвинувачення останнього необхідно виправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.
Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України ).
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Частинами 2, 4 ст. 17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, якщо їх неможливо усунути, тлумачаться на користь такої особи.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до статей 8 та 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права. Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.
Згідно ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.ч.1,2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в передбачених законодавством випадках на потерпілого.
Суд вважає стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, у зв`язку з чим його слід виправдати за обвинувачення на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження слід скасувати.
Питання про долю речових доказів та документів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а судові витрати слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
Виправдати ОСОБА_5 на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю того, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 - не обирався.

Речових доказів по справі - немає.

Судових витрат по справі - немає.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1