Справа № 559/3348/21
Провадження № 1-кп/559/87/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000269 (ЄРДР від 25.07.2021) відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка, Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, без освіти, який не працює, неодруженого, раніше судимого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , - за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
за участі: зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 , зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , а також за згодою потерпілої ОСОБА_6 ,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22.02.2021, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 2 роки, належних висновків для себе не зробив і 24.07.2021, в період часу з 23:40 до 24.00 годин, перебуваючи на території господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, умисно, таємно, шляхом відкриття вікна, проник у житловий будинок, звідки таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «Samsung A025F Galaxy A02s», вартістю 3606 гривень 06 копійок і грошові кошти в сумі 2750 гривень, які належать ОСОБА_6 .
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі. Пояснив, що зараз дуже розкаюється. Влітку 2021 року на свято День Ольги приїхав у Мирогощу, привітав бабу ОСОБА_7 (День святої Ольги за церковним календарем відзначаєся 24 липня). Вночі зібрався додому й пішов на маршрутку. По дорозі помітив хату, в якій горіли вікна. Зайшов у хвіртку на подвір`я, загавкала собака, але він обійшов навколо хати та подивився, що ніби нікого не було. Побачив привідкрите вікно і як потерпіла жінка поклала на підвіконня першого поверху гаманець та телефон, і кудись пішла. Тоді через відчинене вікно засунув руку всередину будинку та з підвіконня, що висотою десь по груди, забрав чужі телефон "Самсунг" і гаманець з 2700 грн. у ньому (обвинувачений показав на прикладі вікна в залі судового засідання механізм вчинення злочину). Приїхав додому, купив на викрадені кошти дитячу суміш і ліки. А телефон разом із «Бородачем» (прізвисько судимого ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) здали в ломбард. Він сам ром і паспорта не робив, а ОСОБА_9 , який вже помер, покликав свою знайому жінку й вона під власні документи для них здала телефон у ломбард. Потерпілу він знає, бо якийсь час жив у ОСОБА_10 й там же живе його сестра, яка має дитину з інвалідністю та він їм допомагав. Потерпілій частково відшкодував завдані збитки в розмірі 1500 грн. Фактичні обставини справи не оспорює. Сам він неодноразово судимий і на іспитовому терміні. Живе з цивільною дружиною вже 4 роки, з якою має троє дітей, у них його по-батькові, але офіційно батьком не записаний: не має документів. Зараз вона знову вагітна вже четвертою дитиною. Він офіційно не працює, але підробляє їздив збирати горіхи, металолом. Його співмешканка хвора на ВІЛ-інфекцію та у них спільні діти, тож він також хворий, відчуває слабкість, але на обліки не ставав, бо паспорт не виготовляв. Дає слово, що більше не буде красти хоче з дітьми сидіти, а не у в`язниці.
Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Матеріальні збитки їй відшкодовано частково, тому буде звертатись у порядку цивільного судочинства. При цьому не заперечує щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України та при обранні міри покарання покладається на розсуд суду (а.с. 36, т.1).
У подальшому за клопотанням учасників суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються й ніхто проти цього не заперечує. Всі правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності позиції немає, а також суд роз`яснив усім, що в такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. На підставі ч.3 ст.349 КПК України судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 .
За клопотанням сторони захисту, з метою надання характеризуючи даних відносно ОСОБА_3 , допитано як свідка його співмешканку ОСОБА_11 та, з її згоди, долучено медичну довідку про стан здоров`я. Так, ОСОБА_11 показала, що ОСОБА_3 - це її чоловік, з яким має двоє спільних дітей доньок ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а син ОСОБА_14 не його. Зараз вона знову вагітна, хвора на ВІЛ. Живуть нормально.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, вчинену повторно, а тому ці дії правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином;
-дані про особу винного, який без освіти, раніше неодноразово судимий, загалом у місцях позбавлення волі провів понад 10 років і звільнився 19.04.2018. Востаннє засуджений вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22.02.2021 за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на 2 роки. Тобто вчинив новий корисливий умисний злочин під час випробування, змарнувавши шанс для доведення свого виправлення, що йому надав суд (а.с. 83-85, 88-91, т.2). Проживає в будинку, що винаймає разом із співмешканкою та трьома малолітніми дітьми, двоє з яких за свідченнями ОСОБА_11 від нього: ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно довідки №123 від 20.05.2022, виданої КНП «Пологовий будинок» Дубенської міської ради, ОСОБА_11 знаходиться на «Д» обліку в жіночій консультації м. Дубно з приводу вагітності терміном 13-14 тижнів. Скарг за місцем проживання на ОСОБА_3 не надходило, до адміністративної відповідальності не притягався (а.с.60-63, 89, т.1, 86 т.2). На обліку в лікарів нарколога та психіатра чи як Віл-інфікований в КП «РОЦПЗН» Рівненської обласної ради, КНП «Дубенська міська лікарня» та КНП «Міська поліклініка» Дубенської міської ради не перебуває (а.с. 81, 88 т.1, 87, т.2). Згідно висновку уповноваженого органу пробації ОСОБА_3 має дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також дуже високий ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, дуже високу ймовірність вчинення повторно правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неможливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк і може становити дуже високу небезпеку для суспільства (а.с. 84-87);
-обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: 1) щире каяття, 2) активне сприяння розкриттю злочину, 3) часткове відшкодування завданих збитків згідно п.1-2 ч.1 ст.66 КК України. Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено, оскільки рецидив відсутній згідно визначення ст. 34 КК України. ОСОБА_3 після засудження за умисний корисливий злочин під час іспитового строку вчинено новий корисливий злочин, всі попередні непогашені судимості також за корисливі злочини. Тому утворюється повторність згідно примітки 1 до ст.185, ч.1, ч.3 ст.32 КК України, яка є кваліфікуючою ознакою та інкримінується особі, тому як обтяжуюча обставина врахована бути не може.
Також суд зазначає, що хоч захисник просить призначити ОСОБА_3 4 роки і 3 місяці обмеження, а не позбавлення волі, але це неможливо в силу положень ст.71 КК України згідно правил призначення покарання за сукупністю вироків. Так, за ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, тобто в цій ситуації вже наявні 4 роки позбавлення волі. А відповідно до ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Тобто необхідно призначити покарання за новий злочин, додати невідбуте покарання за попередній злочин, а остаточне покарання має бути більшим за обидва.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин під час випробувального терміну на іспитовому строці, враховуючи всі викладені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що його виправлення без ізоляції від суспільства неможливе. Тому необхідно призначити реальну міру покарання в виді позбавлення волі та взяти під варту в залі суду для забезпечення виконання вироку в умовах воєнного стану, оголошеного 24.02.2022 відповідним Указом Президента України №64/2022, оскільки перебування на волі ОСОБА_15 становить дуже високу небезпеку для суспільства. Обираючи спосіб остаточного визначення покарань, суд враховує пом`якшуючі обставини, дані про особу ОСОБА_3 , його соціальні зв`язки та вважає за необхідне застосувати часткове, а не повне складання покарань. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нового злочину, та відповідає меті покарання, визначеній ст. 50 КК України, що полягає не лише в карі, а й виправленні особи.
Судові витрати за проведення судових товарознавчих експертиз, відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.100, ст.124, 127, ст. 349, ст.366-371, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років і 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_3 шляхом часткового складання покарань із попереднім вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22.02.2021 за ч.2 ст.186 КК України, - призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та 3 (три) місяці.
Взяти ОСОБА_3 під варту в залі суду. Початок строку відбування покарання рахувати з дня взяття під варту 24.05.2022.
Речові докази в справі: слід пальця рук, сліди рук, дактилокарту та зразок крові ОСОБА_15 , змив плям темно-бурого кольору, контроль до змиву, що в камері зберігання речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, - знищити.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь державного бюджету 1716 (тисячу сімсот шістнадцять) грн. 20 коп. за проведення судових експертиз.
На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду впродовж 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1