справа № 366/3127/21
провадження № 1-і/361/6/22
УХВАЛА
Іменем України
11 травня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , 1961 р.н. у кримінальному провадженні №0000427,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області під головуванням судді ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0000427 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 12 травня 2022 року.

05.05.2022 р. до суду надійшло клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.

Відповідно до п. 20-5 Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому ч.3 ст. 35 цього Кодексу.

На даний час розгляд даного кримінального провадження по суті не може відбутися в зв`язку з перебуванням головуючої судді ОСОБА_6 у відпустці, а тому на підставі Закону України «Про внесення змін до п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2022 р. судді ОСОБА_1 передано для розгляду клопотання прокурора про продовження дії міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

У своєму клопотанні прокурор зазначає, що на даний час підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, оскільки на його переконання наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання заперечував, прохав застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки він офіційно працює директором ТОВ «Іванківський рибсільгосп», має постійне місце проживання за адресою: с. Сукачі Вишгородського району Київської області, де проживає разом з своєю сім`єю, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, 2009 р.н., наміру впливати на потерпілого та свідків він не має.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, на які вказує у своєму клопотанні прокурор, прохав відмовити в задоволенні клопотання. Вказав на те, що обвинувачений офіційно працевлаштований, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, про що надав відповідні документи.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд вважає, що в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_5 не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому вважає за можливе застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З огляду на викладене, суд враховує тяжкість та обставини кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , а також його особу, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно працює, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

З урахуванням того, що обвинувачений проживає в с. Сукачі Вишгородського району Київської області, де Постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану» запроваджено комендантську годину в умовах оголошеного воєнного стану, вважаю за обґрунтованим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме в період часу з 23 год 00 хв. до 05 год. 00 хв., строком на 60 днів, з одночасним покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи та те, що підстав вважати, що обвинувачений на волі не буде перешкоджати проведенню розгляду справи та не буде уникати виконання процесуальних обов`язків, тому суд вважає, що зміна запобіжного заходу щодо обвинуваченого з утримання під вартою на домашній арешт строком 2 місяці є можливим і це не зашкодить успішному проведенню судового розгляду справи в подальшому.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , 1961 р.н. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, а саме: з 23 год 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, тобто до 09 липня 2022 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , 1961 р.н. з під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , 1961 р.н. наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;

- не відлучатися за територію Вишгородського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- заборонити спілкування із потерпілими та свідками у зазначеному кримінальному провадженні на час дії цього запобіжного заходу;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 та інші документи, що дають право на виїзд з України у разі наявності таких документів.

Контроль за виконанням ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_5 , 1961 р.н. покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.

Строк дії ухвали вважати два місця з дати її постановлення, а саме по 09.07.2022 року (включно).

Ухвала щодо зміни запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 17 травня 2022 р. о 14 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1