ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1716/22 Справа № 621/2813/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
представника Служби у справах дітей ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2022 року про визнання неможливим розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою та визнання клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою таким, що не підлягає задоволенню, щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.06.2020 року вироком Зміївського району Харківської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2022 року визнано неможливість розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 в установленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку та визнано клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 таким, що не полягає задоволенню.
Судом встановлено, що 30.08.2021 року ОСОБА_10 Зміївським районним судом Харківської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжено. Останній раз до 07.04.2022 року. Після чого , відповідно до положень ч.6 ст. 615 КПК України, строк тримання під вартою ОСОБА_10 продовжено до 06.06.2022 року.
На даний час ОСОБА_10 перебуває у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в м. Харків
Провести судове засідання суду першої інстанції за участю прокурора, захисника та представника Служби у справах дітей в режимі відеоконференції не видалось можливим з технічних причин.
Відеоконференція з обвинуваченим не відбулась, оскільки ДУ «Харківський слідчий ізолятор» позбавлений можливості вийти на відеозв`язок у зв`язку з відсутністю Інтернету.
Враховуючи відсутність матеріалів кримінального провадження, неможливості встановлення думки учасників провадження та безпосередньо з`ясувати аргументи обвинуваченого ОСОБА_10 , суд прийшов до висновку про відсутність можливості провести судовий розгляд.
Крім того, прокурору роз`яснено положення ч.6 ст. 615 КПК України в редакції Закону України № 2201-ІХ від 14.04.2022 року, згідно яких у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливій розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку, обраний запобіжний захід вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Прокурор не погодилась з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 строком на 60 днів.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що матеріали судової справи щодо ОСОБА_10 офіційно направити із Балаклійського районного суду Харківської області до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області немає можливості через перебування Балаклійського районного суду Харківської області на тимчасово окупованій території.
Вказує, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: останні може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи, що ОСОБА_10 раніше судимий, вчинив інкриміновані злочини під час іспитового строку, що, на думку прокурора, свідчить про схильність обвинуваченого до скоєння злочинів.
Відносно ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому 07.07.2021 року було змінено на домашній арешт та не зважаючи на перебування на обліку та здійснення уповноваженими особами відповідної роботи щодо виконання вимог законодавства, ОСОБА_10 допустив порушення умов обраного запобіжного заходу, та останньому 29.07.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який вчинено 22.07.2021 року, тобто в період застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Тому прокурор вважає, що зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим, репутацію обвинуваченого, застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.
Зазначає, що завчасно, 20.05.2022 року на електронну адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області прокурором було направлено клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , разом із заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції зі Зміївським районним судом Харківської області. Також прокурором було забезпечено участь законного представника обвинуваченого, захисника та представника Служби у справах дітей в режимі відеоконференції.
Однак, з невідомих причин, в день судового засідання, відповідальні особи Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не вийшли на зв`язок.
Також зазначає, що разом з клопотанням про продовження строку тримання під вартою до суду першої інстанції було направлено копії обвинувальних актів щодо ОСОБА_10 , реєстрів з розписками та матеріалів кримінального провадження.
Вказує, що обвинувачений ОСОБА_10 утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», прокурором було надано суду інформацію про те, що у вказаній установі доступ до глобальної мережі Інтернет відсутній у зв`язку з пошкодженням кабельної лінії. Крім того, територія Харківської міської територіальної громади відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року включена до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), і зв`язку з проведенням бойових дій на території м. Харкова, можливість доставлення обвинуваченого ОСОБА_10 до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду клопотання прокурора відсутня.

Згідно повідомлення ДУ Харківський слідчий ізолятор, станом на 02.06.2022 року обвинувачений ОСОБА_10 знаходиться в установі. В зв`язку з пошкодженням кабельної лінії, проведення судового засідання в режимі відеоконференції не виявляється можливим.
Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_10 , про судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 11.00 годину 02.06.2022 року, йому відомо, проти проведення судового засідання за його відсутності не заперечує.
Враховуючи думки прокурора, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 та представника Служби у справах дітей ОСОБА_9 , які не заперечували проти розгляду апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора за відсутності неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 .

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала вимоги своєї апеляційної скарги, просила їх задовольнити.
Захисник обвинуваченого та законний представник неповнолітнього обвинуваченого заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення.
Представник Служби у справах дітей залишити вирішення питання про задоволення апеляційної скарги на розсуд суду.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Судове рішення, відповідно до ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебувало кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 , за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186 КК України, яке надійшло до суду з обвинувальним актом.
Відповідно до розпорядження Верховного суду від 18.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей) змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
23.05.2022 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 .
Враховуючи, що провести судове засідання, призначене на 10.45 годин 26.02.2022 року за участю прокурора, неповнолітнього обвинуваченого, його захисника, законного представника неповнолітнього обвинуваченого та представника Служби у справах дітей не виявилось можливим з технічних причин, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність визнати неможливість розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_10 в установленому Кримінальний процесуальним кодексом України порядку.
З даним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в України запроваджено воєнний стан, а Указом Президента України від 17 травня 2022 року
за № 341/2022, дію воєнного стану продовжено.
Відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року зі змінами до нього, рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 року, а також листа Верховного Суду №1/0/2-22 від 03.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» суди, здійснюючи правосуддя в умовах воєнного стану, мають зважати на те, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України.
З урахуванням норм чинного законодавства України та вищезазначених приписів методично-інформаційної допомоги відкладення судових засідань, на яких має розглядатись питання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою належить вважати за неможливе. У цих випадках суд (слідчий суддя) діє на підставі положень чинного кримінального процесуального законодавства, а також насамперед зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. До вказаних обставин (ризиків) безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.
Якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток, можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків.
Також, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного (обвинуваченого), беручи до уваги окремі складнощі, які виникають із повноцінною реалізацією положень кримінального процесуального законодавства в умовах воєнного стану та збройної агресії, з метою забезпечення стабільного функціонування системи кримінальної юстиції на час відсічі збройної агресії і належного реагування на випадки вчинення кримінально караних діянь у цих умовах, а також задля уникнення надмірного формалізму під час розгляду судами вищезазначених питань та дотримання розумних строків судового розгляду.
Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції про неможливість розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 в установленому Кримінальним процесуальним кодексом України, через неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції з технічних причин, є таким, що не ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає безумовному скасуванню.
Вирішуючи питання щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_10 , колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебувало кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 ,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186 КК України, яке надійшло до суду з обвинувальним актом.
Відповідно до розпорядження Верховного суду від 18.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей) змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
30.08.2021 року ОСОБА_10 Зміївським районним судом Харківської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжено, останній раз ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області - до 07.04.2022 року. Після цього, відповідно до положень ч.6 ст.615 КПК України, строк тримання під вартою ОСОБА_10 продовжено до 06.06.2022 року.
На даний час ОСОБА_10 перебуває у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Відповідно до положень ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися інші ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що обставини, які стали підставою для взяття ОСОБА_10 під варту, на даний час не змінилися, ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу і під час вирішення питання про продовження його дії, не зменшились, не перестали існувати та мають місце, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки встановлено, що ОСОБА_10 , будучи раніше судимим, вчинив нові тяжкі злочини під час іспитового строк; 07.07.2021 року ОСОБА_10 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешту, однак не зважаючи на перебування на обліку та здійснення уповноваженими особами відповідної роботи щодо виконання вимог законодавства, обвинувачений допустив порушення умов обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та йому 29.07.2021 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, вчиненого 22.07.2021 року, тобто в період застосування домашнього арешту.
Апеляційний суд враховує і тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі. Разом з цим, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
Таким чином, враховуючи, що встановлені при обранні запобіжного заходу обставини та ризики не зменшились, і запобігання їх настанню можливо виключно шляхом продовження тримання ОСОБА_10 під вартою, з огляду на дані про особу останнього, апеляційний суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2022 року підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 слід задовольнити частково, продовживши строк тримання ОСОБА_10 під вартою на 30 днів.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 331, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2022 року про визнання неможливим розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою та визнання клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою таким, що не підлягає задоволенню щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186 КК України, - скасувати.

Ухвалити нову, якою клопотання прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , - задовольнити частково та продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів, тобто до 01 липня 2022 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4