Дата документу 14.09.2022 Справа № 554/7248/22
У Х В А Л А
Іменем України

14 вересня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши клопотання відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу прокуратури Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000352 від 25.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про накладення арешту,-

в с т а н о в и в :

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого про арешт майна, погоджене прокурором, у якому прохали накласти арешт на вилучений 06.09.2022 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний термінал мобільний термінал «Astro A 177, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім карта МТС НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , планшет Samsung чорного кольору SM T110, JDQ39.T110XXUANI7, планшет Samsung білого кольору СЕ 0168.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000352 від 25.06.2022 року з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 332 КК України.
До відділу СУ ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали з УСБУ в Полтавській області про те, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 налагодив канал незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
ОСОБА_5 будучи фізичною особою підприємцем, який здійснює свою діяльність у сфері пасажирських перевезень, використовуючи наявну в нього ліцензію на здійснення міжнародних перевезень пасажирів автобусами №784956 видану Головною державною інспекцією на транспорті 01.10.2012 та має можливість вносити відомості до бази даних «Шлях» щодо осіб чоловіків водіїв для подальшого перетину останніми державного кордону України.
Згідно з отриманими в ході досудового розслідування відомостями встановлено, що 16.06.2022 року ОСОБА_5 вніс до бази даних «Шлях» відомості щодо необхідності перетину державного кордону 17.06.2022 року в пункті пропуску «Краківець» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості водіїв належного йому автобусу VAN HOOL 815 реєстраційний номер НОМЕР_5 . Після внесені відомостей ОСОБА_5 до бази даних «Шлях» 17.06.2022 року в період з 16-00 до 17-00 год ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в пункті пропуску «Краківець» на автомобілі Citroen реєстраційний номер НОМЕР_6 , належить ТОВ «ОТП-Лізинг», перетнули державний кордон.
З відповіді, отриманої від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області встановлено, що станом на 29.06.22 року ОСОБА_6 має посвідчення водія категорії «В1 та В», ОСОБА_4 має посвідчення водія категорії «В1,В,С1,С». Таким чином встановлено, що керувати автобусом VAN HOOL 815 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не могли, оскільки для цього необхідне посвідчення водія з категорією «D».
06.09.2022 у період часу з 07 год. 01 хв. по 08 год. 29 хв. старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 від 17.08.2022, справа №554/7248/22, провадження №1-кс/554/8958/2022 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено мобільний термінал «Astro A 177, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім карта МТС НОМЕР_7 які поміщено до сейф пакету 300207950, планшет Samsung чорного кольору SM T110, JDQ39.T110XXUANI7, планшет Samsung білого кольору СЕ 0168, які поміщено до сейф пакету 500281772.
Вилучені під час обшуку речі та предмети приєднані до матеріалів кримінального провадження та визнані речовими доказами.

Слідчий вказує, що на даний час у кримінальному провадженні існує обґрунтована необхідність запобіганню можливості пошкодження, перетворення та відчуження майна, яке може бути реалізовано тільки шляхом накладення арешту на це майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, направив заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав.

В судове засідання власник майна не з`явився.

Враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя проводить судовий розгляд даного клопотання у відсутність учасників процесу.

Відповідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою ст. 170 КПК України визначені випадки, у яких допускається арешт майна, а саме з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів виключно у випадку наявності достатніх підстав для їх віднесення до кримінально-процесуальної категорії речових доказів (відповідності критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчий суддя вважає, що матеріали поданого клопотання не містять обґрунтування та доказів того, що вказане майно є речовим доказом, а також слідчим та прокурором не доведено, що існує наявність розумних підозр вважати, що дані матеріальні об`єкти є доказом злочину у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено наявність необхідності накладення арешту, а тому в задоволенні поданого клопотання слід відмовити, як необґрунтованого.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.107, 170-171, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власник майна, котрий був відсутній у судовому засіданні має право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1