В И Р О К
іменем України

Справа №377/754/21

Провадження №1-кп/377/6/22

02 червня 2022 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000397 від 31 жовтня 2021 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутича, Київської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Славутицького міського суду Київської області від 03 листопада 2021 року за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України, з урахуванням частини 1 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки,-
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,-
У С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 на стадії притягнення до кримінальної відповідальності, а саме в період розгляду відносно нього Славутицьким міським судом Київської області кримінального провадження № 0000098 від 10.09.2021 року за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України, на шлях виправлення не став, а вчинив крадіжку чужого майна, повторно, за наступних обставин.
24 жовтня 2021 року, приблизно в період часу з 22 до 23 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вирішив вчинити крадіжку будь-якого цінного майна.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу у вищевказаний період часу викрав з комп`ютерного столу, розташованого в спальній кімнаті зазначеної квартири, планшет марки «Samsung SM- T560NZWASEK», який належить потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 1 100 гривень 00 копійок.
В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Відповідальність ОСОБА_5 за цей злочин передбачена частиною 2 статті 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав повністю і показав, що 24 жовтня 2021 року у вечірній час перебував у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_9 , з якою вони розпивали спиртні напої. В одній із кімнат він побачив на столі планшет та вирішив його викрасти. В той час, коли його не бачила ОСОБА_9 , він взяв планшет із стола кімнати, поклав його під футболку і вийшов з квартири. Вийшовши з квартири, направився до ломбарду, щоб здати планшет та отримати кошти. По дорозі до ломбарду він зустрів раніше знайомого ОСОБА_10 , якого попросив, щоб він оформив договір про укладення застави на своє ім`я та здав планшет, на що останній погодився. ОСОБА_10 за планшет в ломбарді отримав 1100 гривень, які віддав йому. З отриманих грошей він віддав 100 гривень ОСОБА_10 за надану послугу, а 1000 гривень залишив собі та використав на власний розсуд. Через два дні після вчинення крадіжки він відшкодував потерпілій шкоду в повному обсязі. В скоєному щиро розкаюється та жаліє з приводу вчиненого, зробив відповідні висновки та запевнив, що вчиняти кримінальні правопорушення не буде. З 24 лютого 2022 року він став членом добровольчого формування територіальної громади м. Славутича, щоб захищати рідне місто від ворогів. На даний час знаходиться на обліку в Славутицькому міському центрі зайнятості та має намір влаштуватися на роботу, щоб утримувати малолітню дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. До суду надала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд кримінального провадження за її відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає, оскільки шкоду їй відшкодовано. При призначенні покарання просить розглянути можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням. Враховуючи, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, то вирішено питання про проведення судового розгляду без потерпілої.
З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію злочину, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого і мають значення для вирішення долі речових доказів.
Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність призначення йому покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених статтею 65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Суд бере до уваги, що обвинувачений вчинив злочин, який згідно із статтею 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області не перебуває, раніше судимий вироком Славутицького міського суду Київської області від 03 листопада 2021 року за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України з урахуванням частини 1 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, проте інкримінований злочин було вчинено до постановлення вказаного вироку. Обвинувачений має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про її народження, копія якого долучена до матеріалів кримінального провадження. На час розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 не працює, однак повідомив, що перебуває на обліку в Славутицькому міському центрі зайнятості. Згідно з довідкою № 5 командира добровольчого формування територіальної громади м. Славутича Вишгородського району Київської області № 1 від 20.05.2022 ОСОБА_5 з 24.02.2022 по 30.04.2022 приймав участь в добровольчому формуванні територіальної громади м. Славутича Вишгородського району Київської області № 1.
Суд, з урахуванням наведеного та виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, дійшов висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі в межах санкції частини 2 статті 185 КК України, яке буде сприяти виправленню ОСОБА_5 та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Як встановлено судом, вироком Славутицького міського суду Київської області від 03 листопада 2021 року, який набрав законної сили 03 грудня 2021 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України, і призначено покарання з урахуванням частини 1 статті 70 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
В межах даного кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, вчиненого 24 жовтня 2021 року, тобто до ухвалення вироку Славутицького міського суду Київської області від 03 листопада 2021 року.
Згідно з вимогами частини 4 статті 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Виходячи з того, що інкримінований злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку, то при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати положення частини 4 статті 70 КК України та призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, встановлених новим та попереднім вироком, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Славутицького міського суду Київської області від 03 листопада 2021 року.
Обговоривши питання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне зазначити.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17 кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами частини 4 статті 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених статтею 75 КК України.

За таких обставин, врахувавши об`єктивні чинники, що стосуються тяжкості злочину, особу винного, який хоча і є раніше судимим, проте на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, а також обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілої, викладену в поданій до суду заяві, враховуючи, що з 24.02.2022 по 30.04.2022 він приймав участь в добровольчому формуванні територіальної громади м. Славутича Вишгородського району Київської області № 1, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та про звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням статті 75 КК України, встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язків, передбачених пунктом 1, пунктом 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України. При цьому суд не враховує висновок досудової доповіді Вишгородського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області, складеної станом на 20.12.2021, про те, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, оскільки вищенаведені обставини, встановлені на час судового розгляду кримінального провадження, свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити за правилами статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Славутицького міського суду Київської області від 03 листопада 2021 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені пунктом 1, пунктом 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку ОСОБА_5 слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази:
- два фіскальні чеки про придбання планшету марки «Samsung» білого кольору, що видані потерпілою ОСОБА_8 01.11.2021 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 01 листопада 2021 року, - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження № 0000397;
- специфікацію та один договір про укладання застави планшету Samsung T560 Galaxy Tab від 25 жовтня 2021 року ОСОБА_10 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 09 листопада 2021 року, - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження № 0000397.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1