Справа № 346/458/21
Провадження № 1-кп/346/198/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жукотин, Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта середня спеціальна, працює регулювальником швидкості руху вагонів станції Хриплин виробничого структурного підрозділу "Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень регіональної філії "Львівська залізниця", не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 спричинив потерпілим умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 близько 09 год. 00 хв. 12.12.2020 р. перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав словесний конфлікт зі своєю дружиною потерпілою ОСОБА_4 в ході якого діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи на меті умисне заподіяння тілесних ушкоджень, стиснув рукою за обличчя потерпілу ОСОБА_4 та відштовхнув її до стіни, внаслідок чого остання вдарилась лівим плечем об стіну та впала на підлогу. Протиправними діями обвинуваченого Івасютина потерпілій ОСОБА_4 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках підборіддя, грудної клітки та правого стегна, закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці Згідно висновку експерта №275 від 08.01.2021 виявлені у потерпілої ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках підборіддя, грудної клітки відносяться до легких тілесних ушкоджень, перелом лівої ключиці відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості.

В подальшому, потерпіла ОСОБА_5 , намагаючись захистити матір потерпілу ОСОБА_4 , розпочала словесний конфлікт із обвинуваченим ОСОБА_8 в ході якого останій продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, близько 09 год. 05 хв. 12.12.2020 р. завдав дев`ять ударів кулаком по верхній ділянці голови своїй доньці потерпілій ОСОБА_5 .

В ході нанесення ударів обвинувачений ще наніс удар ногою по правій стопі ноги потерпілій ОСОБА_5 та відштовхнув її до дверей ванної кімнати. Вдарившись спиною об двері, потерпіла ОСОБА_5 впала на підлогу. В результаті нанесення обвинуваченим ударів потерпілій ОСОБА_5 , останній були спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна в межах правої орбітальної ділянки, синці в ділянках лівого стегна, поперекової ділянки ліворуч та першого пальця правої стопи, садна в поперековій ділянці, перелому дистального епіфізу основної фаланги 1-го пальця правої стопи. Відповідно до висновку експерта №276 від 23.12.2020 р. виявлені у потерпілої ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді саден та синців відносяться до легких тілесних ушкоджень, перелом основної фаланги 1-го пальця правої стопи відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково і дав суду показання, що дійсно близько 09 год. 00 хв. 12.12.2020 р. мав місце конфлікт по місцю проживання з потерпілими його дружиною ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_5 в ході якого зі злості штовхнув свою дружину, яка впала, однак одразу ж допоміг їй піднятись. Вказав, що дружина сама його провокувала до конфлікту, замахнувшись на нього баняком. Через деякий час перебуваючи у коридорі будинку поцікавився у дружини щодо її самопочуття, однак до нього підбігла дочка ОСОБА_9 , накинулась на нього та почала нігтями драпати по обличчю. Він накинув їй на голову капюшон та дав запотиличник, більше ударів не наносив. Стверджує, що палець на нозі ОСОБА_9 зламала, коли ногою хотіла відчинити дубові двері, які він зачинив перед нею. Розкаюється у вчиненому та просить суворо не карати.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 вказала, що 12.12.2020 р. близько 09:00 год. в літній кухні вона попросила обвинуваченого допомогти їй по господарству. У відповідь обвинувачений агресивно на неї накинувся, зловив за обличчя, почав лаятись нецензурними словами та сильно штовхнув її, внаслідок чого вона упала на підлогу та отримала тілесні ушкодження, відчула сильний біль і зрозуміла, що у неї вивих або перелом ключиці. Зазначає, що з підлоги вона піднялась самостійно і пішла до хати. Зайшовши в коридор, до неї підійшла дочка ОСОБА_9 , яка почала розпитувати у неї та обвинуваченого, що сталося. Після чого обвинувачений наступив ногою на пальці дочки та наніс кулаками дочці ОСОБА_10 біля 9-10 ударів по голові. Інша дочка ОСОБА_11 почала відтягувати від ОСОБА_10 обвинуваченого. Коли ОСОБА_9 вже лежала на підлозі, то обвинувачений втік на вулицю, а вона потерпіла ОСОБА_4 викликала поліцію і написала заяву. Від отриманих ударів дочка отримала перелом пальця та струс головного мозку. Просила покарати обвинуваченого ОСОБА_7 суворо, щоб обвинувачений відповів за свої вчинки, оскільки постійно її б`є, вчиняє домашнє насильство.

Потерпіла ОСОБА_5 , яка є дочкою потерпілої ОСОБА_4 суду пояснила, що 12.12.2020 року близько 09:00 год. зайшовши з кімнати до коридору, побачила як мама зайшла в будинок плачучи і сказала, що її побив батько. Через деякий час в будинок зайшов обвинувачений. На її запитання, що він зробив з мамою, обвинувачений накинувся на неї, ображав нецензурними словами, наступив ногою на пальці ноги та почав бити кулаками по голові, наніс близько 9 ударів. Батько штовхнув її на двері ванної кімнати, внаслідок чого вона впала та отримала тілесні ушкодження. Все припинилося, коли прийшла сестра ОСОБА_11 та почала відтягувати обвинуваченого. В результаті вона, потерпіла ОСОБА_5 отримала перелом пальця правої ноги, синці, садна і з часу спричинених обвинуваченим їй тілесних ушкоджень частими стали скарги на біль голови. Просила карати обвинуваченого суворо, оскільки батько є агресивний і злий, після конфлікту продовжував її і матір ображати словесно.

Свідок ОСОБА_12 підтвердила вищевказані обставини та зазначила, що 12.12.2020 р. зранку десь між 8 та 9 годиною вона пробудилася, почувши сильний плач і стогін. Її мама потерпіла ОСОБА_4 забігла в коридор, підтримуючи праву руку, сильно плакала. Вона запитала в матері, що сталося, однак в той момент в коридор будинку забіг батько. Також, почувши плач матері, відразу в коридор вийшла її сестра, потерпіла ОСОБА_5 , і спитала в батька, що сталося. У відповідь батько почав висловлюватися в сторону сестри нецензурними словами та погрожувати, а потім почав її бити двома руками, кулаками, наносив удари по тім`яній частині голови, топтався сестрі по ногах. Вона намагалась розборонити обвинуваченого та сестру, однак батько продовжував бити ОСОБА_13 кулаками по голові. В цей час мама стояла в коридорі під стіною та плакала і просила не бити сестру, допомогти ніяк не могла, оскільки у неї сильно боліла рука. Обвинувачений наніс потерпілій ОСОБА_5 приблизно 10 ударів по тім`яній частині голови, топтався по ногах, а коли побачив, що сестра лежить на підлозі і не реагує, то вибіг на вулицю.

Крім цього винуватість обвинувченого Івасютина вбачається з інших досліджених і перевірених судом письмових доказах наявних у матеріалах справи, зокрема: - витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000279 від 12.12.2020 р., з якого вбачається, що 12.12.2020 р. внесено відомості в ЄРДР за ч.1 ст. 122 КК України за заявою ОСОБА_4 про те, що її чоловік ОСОБА_7 в ході словесного конфлікту спричинив їй тілесні ушкодження. Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, наніс близько 9-ти ударів у верхню ділянку голови своїй доньці ОСОБА_5 , після чого наступив їй на праву стопу ноги та відштовхнув її в сторону дверей ванної кімнати (а.с.65); -протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.12.2020 року за заявою ОСОБА_4 (а.с. 68); - висновком експерта № 276 від 23.12.2020 року, відповідно до якого на момент проведення судово-медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_5 були наявні тілесні ушкодження легкого ступеня у виді садна в межах правої орбітальної ділянки, синців в ділянках лівого стегна та садна в поперековій ділянці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження; перелом фаланги 1-го пальця правої стопи (з синцем на шкірі та травматичним набряком м`яких тканин) відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 добу. Можливість утворення всіх наявних тілесних ушкоджень внаслідок одномоментного падіння потерпілої з вертикального чи близького до нього, положення тіла на площині, з ударом до її твердої поверхні (чи предметів на ній), виключається (а.с. 69-70); -висновком експерта № 275 від 08.01.2021 р. відповідно до якого на момент проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 були наявні тілесні ушкодження у виді синців в ділянках підборіддя, грудної клітки та правого стегна, закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці. Кожен з синців, наявний у ОСОБА_4 відноситься до легкого тілесного ушкодження; перелом лівої ключиці відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 добу. Можливість утворення всіх наявних тілесних ушкоджень внаслідок одномоментного падіння потерпілої з вертикального чи близького до нього, положення тіла на площині, з ударом до її твердої поверхні (чи предметів на ній), виключається (а.с. 71-72); - протоколом проведення слідчого експерименту від 20 січня 2021 року та фото таблицею до нього, в ході якого потерпіла ОСОБА_4 продемонструвала за яких обставин їй та потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження обвинуваченим (а.с.75-85); - протоколом проведення слідчого експерименту від 20 січня 2021 року та фото таблицею до нього, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 продемонструвала за яких обставин їй спричинено тілесні ушкодження обвинуваченим (а.с. 86-92); - протоколом проведення слідчого експерименту від 20 січня 2021 року та фото таблицею до нього, в ході якого свідок ОСОБА_12 продемонструвала за яких обставин потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження обвинуваченим (а.с. 93-99).

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілих та свідків у даному провадженні.

В ході судового розгляду сторони кримінального провадження погодились з дослідженим судом обсягом доказів, оскільки клопотань про дослідження доказів, що не були предметом розгляду не надходило, заперечень щодо неповноти з`ясування обставин під час розгляду в умовах закінчення з`ясування обставин кримінального провадження сторони також не заявляли.

З цих же підстав суд вважає неправдивими і показання обвинуваченого щодо ненасенення вищезгаданих тілесних ушкоджень потерпілим так як такі направлені на уникнення кримінальної відповідальності.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого знайшла своє підтвердження у судовому засіданні,і його умисні дії, які виразились у спричинені тілесного ушкодження середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я,суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються позитивна характеристика з місця проживання та роботи, що на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах, не перебуває, що до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді Коломийський міськрайонний відділ з питань пробації дійшов висновку, що з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого Івасютина , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб ( а.с.49-52).

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З врахуванням положень ч.2 ст.50, ст.65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховуються при призначенні покарання, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання в межах санкції даної статті у виді виправних робіт, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370,374, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців за місцем роботи з відрахуванням із суми заробітку щомісячно в доход держави двадцяти відсотків.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів обвинуваченим з часу отримання копії вироку, іншими учасниками з часу проголошення.

Суддя ОСОБА_1