Справа № 357/5550/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2022 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001189, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гребінки Білоцерківського району Київської області, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм в СТОВ «Гребінківське», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

04.06.2022 поліцейський відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області сержант поліції ОСОБА_7 та інспектор відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_8 будучи згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на 12-годинну зміну патрулювання в Білоцерківському районі у складі екіпажу «БАТУТ-35», відповідно до розстановки сил та засобів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, затвердженої начальником Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, та несли службу на службовому автомобілі Рено Докер спеціальні номерні знаки НОМЕР_1 , здійснюючи виїзди на повідомлення, згідно книги розстановки нарядів Білоцерківського РУП.

04.06.2022 близько 20.54 год., на лінію 102 до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що по смт. Гребінки Білоцерківського району пересувається водій на автомобілі в стані алкогольного сп`яніння.

04.06.2022 близько 21.45 год. перебуваючи напроти буд. №166 по вул. Святопокровська в с. Гребінки Білоцерківського району сержант поліції ОСОБА_7 , лейтенант поліції ОСОБА_8 здійснювали перевірку автомобіля ВАЗ 21099, н.з. НОМЕР_2 . В цей час до вказаних осіб підійшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які являються добровольцями добровольчого формування Гребінківської селищної територіальної громади та несли службу на блокпосту на відстані близько 100 м. від місця зупинки автомобіля ВАЗ 21099, серед яких був ОСОБА_3 , який не ніс службу на блок посту. ОСОБА_3 розпочав вчиняти провокативні дії відносно працівників поліції, на що сержант поліції ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_3 , що він перебуває в п`яному вигляді в громадському місці, вчиняє сварку з працівниками поліції та відмовляється пред`явити документи, що засвідчують його особу, у зв`язку з чим його буде затримано. Добровольці територіальної оборонив цей час спостерігали за подіями та активних дій не вчиняли.

З метою припинення неправомірних дій ОСОБА_3 поліцейський ВРПП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області сержант поліції ОСОБА_7 , з метою адміністративного затримання ОСОБА_3 та припинення адміністративного правопорушення наблизився до останнього та намагався застосувати прийом рукопашного бою. В цей час ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, уникаючи затримання, вирвався, при чому продовжував порушувати громадський порядок та ображати працівників поліції.

В подальшому ОСОБА_3 перебуваючи у безпосередній близькості до працівника поліції ОСОБА_7 , будучи позаду добровольців добровольчого формування Гребінківської селищної територіальної громади, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_7 при виконанні ним службових обов`язків, умисно наніс удар долонею правої руки в ліву частину обличчя останнього, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області було надано укладену 20.07.2022 між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 угоду при визнання винуватості.

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення за кваліфікацією за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України - 3 роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України сторони угоди погоджуються на звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обовязків, визначених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вказав на те, що при укладанні угоди про визнання винуватості були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що він надавав згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та не заперечує проти її затвердження судом. Претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладена угода відповідає вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при її укладенні враховано вимоги ст. 470 КПК України. За своїм змістом укладена угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України і має всі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе виннуватим, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відтак дослідивши умови угоди та заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що вказана угода може бути затверджена.

При цьому на переконання суду кваліфікація діянь обвинуваченого за ознаками ч. 2 ст. 345 КК України визначена правильно та суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, тому згідно ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремої особи.

Потерпілий ОСОБА_7 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

При укладені угоди враховано обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України: щире каяття винного та обтяжуючі покарання обставини: вчинення злочину з використанням умов воєного стану, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, являється добровольцем територіальної оборони добровольчого формування Гребінківської селищної територіальної громади №1.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України сторони узгодили обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 3345 КК України у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням за з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно зі ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Відповідно до ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У такому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_3 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, призначене у межах санкції ч.2 ст. 345 КК України - у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1.2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне до вступу вироку в законну силу продовжити щодо обвинуваченого строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив скасувати обраний стосовно обвинуваченого запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника та пояснив, що наразі в країні жнива, він працюючи водієм, бере безпосередню участь у збиранні врожаю, а саме доставляє зерно з поля у місце його обробки, тому не зможе виконувати покладені на нього ухвалою суду обмеження. Просив скасувати обраний стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2022 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло: будинок АДРЕСА_1 з 22 год до 06 год наступного дня. Строк дії ухвали до 06.08.2022. Зі змісту ухвали вбачається, що слідчим суддею було встановлено ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків.

Висловлюючись про необхідність продовження стосовно обвинуваченого обраного раніше запобіжного заходу у виді домашнього арешту прокурор не обгрунтував свою позицію, не довів недостатність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів та не навів обставин, які виправдовують подальше застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

За викладених обставин, суд вважає що подальше тримання обвинуваченого під домашнім арештом у певний період доби на даному етапі кримінального провадження є невиправданим, та вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_3 раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на останнього певних обов`язків, до набрання вироком законної сили, але не більше як на два місяці.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.07.2022, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку обов`язки: з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Змінити рашіне обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, але не більше як на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, але не більше як на два місяці, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Речові докази:

-відеозаписи з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_7 , які перекопійовано на компакт диск, після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження, що перебувають у прокурора;

- зброя та боєприпаси до неї: АК 74 с/н 2 магазина, 60 патронів калібру 5.45 мм;

АКМ 47 с/н НОМЕР_3 , 2 магазина, 60 патронів калібру 7.62 мм;

АКМ 47 с/н НОМЕР_4 , підсумок, 3 магазина, 90 патронів калібру 7.62 мм;

АК 74 с/н НОМЕР_5 , 4 магазина, 120 патронів калібру 5.45 мм;

АК 74 с/н НОМЕР_6 , 4 магазина, 120 патронів калібру 5.45 мм;

АК 74 с/н НОМЕР_7 , 4 магазина, 120 патронів калібру 5.45 мм, які згідно розписки від 07.06.2022 повернуті командиру добровольчого формування територіальної громади № 1 Гребінківської селищної територіальної громади ОСОБА_15 після набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя Тетяна КЛЕПА