Справа № 714/213/21
Провадження № 1-кп/714/15/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2022 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Герца Чернівецької області кримінальне провадження за № 0000169 від 16.11.2020 року за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, румуна за національністю, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інваліда ІІ групи, раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
представника потерпілого: ОСОБА_8
законного представника: ОСОБА_9
захисника: ОСОБА_10
особи, у відношенні якої вирішується питання
про застосування примусових заходів
медичного характеру: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Слідчий відділення № 2 (м.Герца) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області звернувся до суду з клопотанням, затверджене прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.
На обґрунтування клопотання зазначив, що 11.11.2020 року приблизно о 13:00 год. ОСОБА_11 , діючи умисно, маючи злочинний намір, направлений на незаконну порубку дерев, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в обході № 9 у кварталі № 19, виділах № 28 та № 30 ДП «Герцаївське державне спеціалізоване лісництво АПК», територія якого відноситься до 3-ої категорії лісів, захисні і знаходяться в адміністративних межах Хряцьківської сільської ради, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, за допомогою бензопили, не маючи спеціального дозволу, вчинив незаконну порубку 13 сироростучих дерев на корені, а саме: 1 породи «Граб» діаметром 21 см; 3 породи «Явір» діаметрами: 20 см, 20 см та 30 см; 4 породи Клен» діаметрами: 13 см та 12 см; 4 породи «Ясен» діаметрами: 27 см, 34 см, 31 см, 40 см; 1 породи «Дуб» діаметром 24 см та 6 сухостійних дерев на корені, а саме: 4 породи «Явір» діаметрами: 27 см, 20 см та 24 см; 1 породи «Ясен» діаметром 26 см та 1 породи «Черешня» діаметром 28 см, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду державі, згідно до проведених розрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» на загальну суму 49316 гривень 53 копійок.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 с.246 КК України, як незаконна порубка лісу, а саме незаконна порубка дерев, що заподіяло істотну шкоду.
Зважаючи на те, що в період інкримінованого діяння, так і на теперішній час, ОСОБА_3 страждав та страждає хронічним психічним захворюванням у формі помірно вираженого розладу особистості змішаного ґенезу у особи з легкою розумовою відсталістю. За своїм психічним станом не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах психіатричного кабінету медичного закладу за місцем проживання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та зазначив, що органом дізнання зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.1 ст.246 КК України. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, просив суд клопотання задовольнити та застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру про які зазначено у клопотанні.
Захисник ОСОБА_10 , особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , його законний представник ОСОБА_9 , у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання органу дізнання та застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах психіатричного кабінету медичного закладу за місцем проживання.
Представник потерпілого ОСОБА_8 вважав за необхідне призначити ОСОБА_3 міру покарання в межах санкції статті Кримінального кодексу за вчинене останнім суспільно-небезпечного діяння.
Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши надані до клопотання письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.
Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.
Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів: висновку судово-психіатричного експерта № 222 від 23.02.2021 року, рапортом від 16.11.2020 року про те, що невідомі особи самовільно зрубали дерева, протоколом огляду місця події від 19.01.2021 року, акту про лісо порушення № 1 від 11.11.2020 року, показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , надані в судовому засіданні, які підтвердили, що в лісі було зрубано невідомими особами дерева, та ОСОБА_13 допомагав їх грузити на трактор.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що суспільно-небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_3 , підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, оскільки він заподіяв державі матеріальну шкоду.
Між тим, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 222 від 02.06.2021 року, ОСОБА_3 в період часу, відповідний до інкримінованого правопорушення виявляв ознаки психічного захворювання у формі помірно вираженого розладу особистості змішаного ґенезу у особи з легкою розумовою відсталістю. За своїм психічним станом не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах психіатричного кабінету медичного закладу за місцем проживання.
У відповідності до абзацу 3 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й вмотивованості, оскільки ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.
У ч.2 ст.19 КК України встановлено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.
За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані осудності злочини; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
У відповідності до вимог ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, судом може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Пленум Верховного Суду України у п.15 (абзаци 1, 2) своєї постанови № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» зазначив, що визначаючи відповідно до частин 3-5 статті 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (частина 1 статті 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння передбаченого ч.1 ст.246 КК України мало місце і вчинено ОСОБА_3 у стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Тому, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах психіатричного кабінету медичного закладу за місцем проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 93, 94 КК України, ст.ст.512, 513 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого відділення поліції № 2 (м.Герца) Чернівецького районного відділення поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_14 , затвердженого прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродження та мешканця АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах психіатричного кабінету медичного закладу за місцем проживання.
Речовий доказ бензопилу без марки з шиною марки «Husqvarn, яка перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 4 (м.Герца) знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя :