Справа № 183/6836/19
№ 1-кс/183/433/22

У Х В А Л А
27 червня 2022 року м. Новомосковськ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого зі слів: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого: останній раз: 30.07.2012 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області слідчим Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_7 подано клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
30 жовтня 2019 року підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 грудня 2019 року. 04 листопада 2019 року підозрюваний ОСОБА_5 був звільнений з під варти під заставу у розмірі 40 140 гривень.
09 грудня 2019 року досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було зупинено. Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у розшук у зв`язку з невідомим місцезнаходженням останнього
В ході подальшого проведення досудового розслідування місцезнаходження ОСОБА_5 встановити не виявилось можливим, окрім цього встановлено, що ОСОБА_5 06 грудня 2019 року оголошений у розшук Лозівським ВП ГУНП в Харківській області.
В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, попередньо кваліфікованого за ч. 3 ст. 185 КК України.
Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним слідчим у клопотанні письмово. Вказала, що наявний ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтування якого наведено слідчим в клопотанні, а вказівка на п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наведена помилково. Вказала, що ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, схильний до кримінальних правопорушень проти власності. ОСОБА_5 було відомо про підозру, яку йому вручено 29 жовтня 2019 року та під час звільнення з під варти, після внесення застави за ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року, доведено обов`язки, які на нього покладені. Після звільнення з під варти ОСОБА_5 порушив покладені на нього обов`язки, до органів досудового розслідування за викликами не з`являвся, за місцем проживання не знаходився. Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2022 року застава звернута у дохід держави. Крім того, вказала, що на території України введено правовий режим воєнного стану, ведуться бойові дії і ОСОБА_5 може використати ситуацію на власну користь та втекти.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Вказав, що він сам з`явився до органів досудового розслідування Лозівського ВП ГУНП в Харківській області після того, як дізнався про його розшук. Вказав на те, що ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22 червня до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу, яку він вніс, після чого його було затримано співробітниками Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. Зазначив, що проживав в м. Краматорську, однак повістки про виклик до нього не приходили, слідчий Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області його не викликав. Про необхідність явки, оголошення у розшук його не повідомляли. Він має місце проживання, яке винаймає в м. Дніпро і може являтися до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, внаслідок чого просив застосувати більш м`який запобіжний захід. Вказав на те, що отримав копію клопотання про обрання запобіжного заходу о 16:00 год. 27 червня 2022 року.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки підозрюваний винаймає житло за адресою: АДРЕСА_2 і може з`являтися за викликами слідчого, прокурора, суду. Крім того, підозрюваний не був повідомлений про необхідність явки до органів досудового розслідування, не переховувався. Внаслідок воєнних дій виїхав з постійного місця проживання.
Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, виходжу з такого.
30 жовтня 2019 року ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 грудня 2019 року. 04 листопада 2019 року підозрюваний ОСОБА_5 був звільнений з під варти під заставу у розмірі 40 140 гривень.
Як визнано підозрюваним та підтверджено протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 27 червня 2022 року, о 13:20 год. ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2022 року. При цьому, копію клопотання про застосування запобіжного заходу вручено підозрюваному 27 червня 2022 року о 14:30 год., про що свідчить підпис підозрюваного на наданій прокурором копії, який спростовує твердження підозрюваного про вручення йому копії клопотання безпосередньо перед початком розгляду слідчим суддею.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок слідчого судді, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
З протоколу прийняття заяви про злочин від 28 жовтня 2019 року; протоколу огляду місця події від 28 жовтня 2019 року, показів потерпілого ОСОБА_8 ; протоколу огляду речей від 28 жовтня 2019 року, у їх сукупності вбачається наявність підстав для обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою та для відхилення аргументів сторони захисту щодо необґрунтованості підозри.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Метою і підставою тримання під вартою є, зокрема, запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. 3, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством
Так, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого та прокурора, щодо імовірності виникнення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про його наявність свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких та усвідомлюючи, що у разі визнання його в подальшому судом винним, йому може бути призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі строком від 3 до 6 років, може вчиняти дії щодо переховування від органів досудового розслідування та суду з метою запобігання притягненню його до кримінальної відповідальності за скоєння зазначеного кримінального правопорушення. На наявність вказаного ризику вказує і те, що ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про підозру і про необхідність явки до органу досудового розслідування, ухилився від явки до органу досудового розслідування, порушив зобов`язання, покладені ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року.
При цьому, доводи підозрюваного про те, що його не повідомляли про необхідність з`явлення до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, не порушення ним умов застави, спростовуються обставинами, встановленими ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2022 року.
Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя враховує, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, має зареєстроване місце проживання на території, на якій ведуться бойові дії, не працює, офіційного джерела доходу не має, не одружений, у зв`язку з чим стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні. Посилання підозрюваного на наявність на його утриманні дітей нічим, об`єктивно, не підтверджені. Крім того, слідчому судді не надано жодних доказів на підтвердження права користування житловим приміщенням у м. Дніпро. Таким чином, з урахуванням реальної наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та належної поведінки можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки запобігання вищезазначеному ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
При цьому, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, виходячи з обставин ухилення обвинуваченого від явки до органів досудового розслідування та неможливість забезпечити запобігання наявному ризику більш м`якими запобіжними заходами.
Визначаючи строк дії запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що строк досудового розслідування неодноразово зупинявся для розшуку підозрюваного. Так, 29 жовтня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру і постановою слідчого від 09 грудня 2019 року досудове розслідування зупинено. Кримінальне провадження постановами слідчого від: 09 грудня 2019 року відновлено, 09 грудня 2019 року зупинено; 25 вересня 2020 року відновлено та 29 вересня 2020 року зупинено; 16 квітня 2021 року відновлено та 22 квітня 2021 року зупинено; 11 червня 2021 року відновлено та 12 червня 2021 року зупинено; 08 листопада 2021 року відновлено та 09 листопада 2021 року зупинено; 11 травня 2022 року відновлено та 12 травня 2022 року зупинено, 27 червня 2022 року відновлено. Підозрюваного затримано 27 червня 2022 року. Таким чином строк досудового розслідування з моменту оголошення про підозру та враховуючи положення ч. 5 ст. 219 КПК України у даному кримінальному провадженні становить 1 місяць, 24 дні. Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановити в межах строку досудового розслідування - до 02 липня 2022 року включно.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.
Водночас, за п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2022 року встановлено, що після внесення застави 04 листопада 2019 року, підозрюваного звільнено із ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» та повідомлено про відповідальність за невиконання покладених на нього обов`язків. Однак, підчас досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання відсутній, на допит не з`являється. Відповідно рапорту працівника Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 06 грудня 2019 року встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не виявилось можливим, за інформацією співробітників Краматорського ВП, ОСОБА_5 відсутній за місцем свого мешкання. В ході подальшого проведення досудового розслідування місцезнаходження ОСОБА_5 встановити не виявилось можливим, окрім цього встановлено, що ОСОБА_5 06 грудня 2019 року оголошений у розшук Лозівським ВП ГУНП в Харківській області.
Таким чином, вбачається, що у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений ОСОБА_5 , внаслідок чого слідчий суддя вважає недоречним визначати заставу до підозрюваного.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 197 КПК України,
застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 липня 2022 року включно, взявши його під варту в залі суду.
Копію ухвали суду надати підозрюваному ОСОБА_5 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено о 12:45 годині 28.06.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1