Справа № 478/438/22 Провадження № 1-кп/478/42/2022
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
13 липня 2022 року . Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого : ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Казанка, Баштанського (колишнього Казанювського) району, Миколаївської області, громадянина України, iз неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 25.01.2022 року приблизно о 02: 45 годині на автомобілі, яким він користуеться марки «FORD TRANSIT» р/н НОМЕР_1 приїхав на територію балки розташованої між вулицею Горіхова та вулицею Богдана Хмельницького в смт. Казанка, Баштанського району, Миколаївської області, де на узбіччі залишив вищевказаний автомобіль, а сам попрямував через город на територію домоволодшня АДРЕСА_2 , де за допомогою невідомого предмета збив навісний металевий замок на металевих воротах господарчої будівлі (гаражу) та проник в примпцення, звідки викрав металеву трубу. Пюля цього ОСОБА_5 вийшов з приміщення гаражу та з території подвір`я викрав металевий котел для опалення, металеву конструкцию у формі корита, три металевих шматки металу та дві металеві труби, які належали потерпілому ОСОБА_4 , які ОСОБА_5 почергово через город за допомогою санчат вивіз до балки, де залишив автомобіль, на якому він приїхав. Викрадене майно ОСОБА_5 почергово завантажив у зазначений автомобіль з метою подальшого вивезення. Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_5 тим же шляхом повернувся на територію вищевказаного домоволодіння, де з подвір`я викрав металeвi ваги в демонтованому стані, металеву хвіртку та 5 (п`ять) металевих секцій у формі піддонів, які почав виносити через город в напрямку місця знаходження автомобіля, яким він користується, з метою завантажити вci речі до його салону, але був затриманий на місці події співробітниками поліції, та у зв`язку з цим, тобто, з причин, що не залежали від його волі, не довів злочин до кінця, хоча виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Таким чином ОСОБА_5 намагався викрасти металеві предмета, які належали ОСОБА_4 загальною вагою 605,7 кг., вартістю 6,33 гривш за 1 кг., загальною вартістю 3 834 гривні 081 копійки.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у закінченому замахі на таємне викрадення чужого майна (крядіжка), поєднаний з проникненням до іншого приміщення, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
24.06.2022 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України та згідно умов якої, сторони погоджуються, що:
- обвинувачений беззастережно визнав свою вину в інкримінованому злочині;
- обвинуваченому має бути призначене покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- сторони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за яке передбачено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до вимог ст. 474 КПК України у обвинуваченого з`ясовано, що він цілком розуміє свої права, наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання ним угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
До суду надана заява потерпілого ОСОБА_4 , який не заперечує проти укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 . Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, думку потерпілого ОСОБА_4 , висловлену ними в заяві, яка надана до суду, якіий не заперечує проти укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , суд приходить до переконання, що вона може бути затверджена.
Укладена угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підписана сторонами добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.
Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів.
Права ОСОБА_5 під час укладення угоди дотримані, судом не встановлені очевидні ризики невиконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Дії ОСОБА_5 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, суд вважає можливим призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувався.
Питання щодо процесуальних витрат по справі суд вирішує, відповідно до вимог ст. 126 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїзджати за межи України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1029,72 гривень витрати, пов`язані із проведенням експертизи.
Речові докази по справі : металеві ваги з платформою вагою 132,90 кг., металеву хвіртку та п`ять секцій з металу загальною вагою 121,15 кг, які передано працівниками поліції під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому, як законному володільцю, автомобіль марки «FORD TRANSIT», легковий-загальний вантажопасажирський, білого кольору, р/н НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реестрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , яки передано працівниками поліції під зберігальну розписку ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_7 , як законному володільцю.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя : ОСОБА_1