Справа № 502/1042/20
Провадження № 1-кс/946/1307/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

06.04.2022 заявник (потерпілий) ОСОБА_3 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінальної справи № 502/1042/20 щодо розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 21.12.2018р. відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначає, що в провадженні Кілійського районного суду Одеської області у складі судді ОСОБА_4 знаходиться справа №502/1042/20 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 21.12.2018 р. відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. Він є потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки внаслідок вчиненого злочину, йому не було повернуто належну йому на праві власності сільгосптехніку. Обвинувачення по справі №502/1042/20 ґрунтується на незаконних діях слідчого СВ Кілійського ВП ОСОБА_5 , вчинених у жовтні - листопаді 2018 року, внаслідок яких, він, потерпілий, залишився без належної йому на праві власності сільгосптехніки. При цьому, незаконні дії стосовно нього та його родини після звільнення ОСОБА_5 з посади слідчого не припинилися, а продовжуються з того часу і по цей день. Ці обставини доводять його до думки, що ОСОБА_5 вчинила службовий злочин не із власної ініціативи, а внаслідок тиску на неї «керівництва» (як слідчого відділу, так і прокуратури). Суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 брав участь у розгляді справи № 502/1574/18 у якості слідчого судді за його, ОСОБА_3 , скаргою про визнання протиправними дії та бездіяльності слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 . Тобто, суддя ОСОБА_4 вже розглядав справу, де учасниками є він та слідчий ОСОБА_5 , та яка безпосередньо стосується справи №502/1042/20. Вважає, наведені обставини цілком підпадають під визначення інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, які є підставою для відводу судді в порядку ст. 75 КПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.04.2022 вирішено заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду кримінальної справи № 502/1042/20 щодо розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 21.12.2018р. відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України направити для розгляду до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2022 року, справу №946/1042/20 розподілена та передана на розгляд судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

В судове засідання заявник ОСОБА_3 та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, однак до суду надійшла заява про розгляд заяви про відвід за відсутності потерпілого та його представника.

Від обвинуваченої ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд заяви про відвід судді без її участі, та вирішення вказаного питання вона залишила на розгляд суду. В судове засідання обвинувачена не з`явилася.

В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, однак до суду надійшла заява про розгляд заяви про відвід судді за відсутності прокурора, де зазначено, що проти задоволення заяви він не заперечує.

Суддя ОСОБА_4 не виявив бажання надати пояснення з приводу заявленої заяви.

Розглянувши заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Підстави для відводу судді визначені у ст.75 КПК України. Так, згідно із вказаною статтею, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Доводи заявника в підтвердження наявності підстав для відводу судді зводяться до того, що суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 брав участь у розгляді справи № 502/1574/18 у якості слідчого судді за його, ОСОБА_3 , скаргою про визнання протиправними дії та бездіяльності слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 . Тобто, суддя ОСОБА_4 вже розглядав справу, де учасниками є він та слідчий ОСОБА_5 , та яка безпосередньо стосується справи №502/1042/20. Вважає, наведені обставини цілком підпадають під визначення інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, які є підставою для відводу судді в порядку ст. 75 КПК України, що викликає недовіру до судді ОСОБА_4 та ставить під сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 під час розгляду обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 21.12.2018 р. відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 по справі №502/1574/18 за скаргою ОСОБА_3 про визнання протиправними дії та бездіяльності слідчого визнано протиправною бездіяльність слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 пов`язану з невиконанням ухвали слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_7 від 09.10.2018 та зобов`язано слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 виконати ухвалу слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_7 від 09.10.2018 та передати на відповідальне зберігання ОСОБА_3 арештоване майно.

В провадженні судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 перебуває обвинувальний акт в рамках кримінального провадження №0000021 від 21.12.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Так, як зазначено у вказаному вище обвинувальному акті, слідчий СВ Кілійського ВГІ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , діючи умисно та достовірно знаючи про наявність судових рішень Кілійського районного суду від 19.10.2018 та 21.11.2018 у справі № 502/1574/18, що набрали законної сили, маючи на меті умисел щодо їх невиконання, не вжила належних заходів щодо виконання ухвал Кілійського районного суду від 19.10.2018 та 21.11.2018 у справі № 502/1574/18 про передачу на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_3 арештованого майна, тобто не забезпечила його належне зберігання.

Так, слідчим суддею Кілійського районного суду ОСОБА_4 09.10.2018 у справі 502/1574/18 зобов`язано слідчого ОСОБА_5 негайно передати на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_3 арештоване майно (трактор Т-150 білого та синього кольору, візуально перефарбований, державний номерний знак НОМЕР_1 ; металеву таблицю з номером двигуна 16-07851; дискові борони в кількості 2 штук сірого та синього кольорів; плуг п`ятикорпусний до трактора Т-150; комплектуюче обладнання до трактора Т-150, а саме продовжувач навісного обладнання) та ухвала слідчого судді Кідійського районного суду від 09.10.2018 у цей же день набрала законної сили.

Також, 21.11.2018 у справі № 502/1574/18 визнано протиправною бездіяльність слідчого СВ Кілійського ВП ОСОБА_5 , пов`язану з невиконанням ухвали слідчого судді Кілійського районного суду від 09.10.2018, та повторно зобов`язано останню виконати цю ухвалу, ухвала слідчого судді Кілійського районного суду від 21.11.2018 у цей же день набрала законної сили.

На виконання судових рішень Кілійського районного суду від 09.10.2018 та 21.11.2018 ОСОБА_3 , 22.11.2018 втретє звернувся до слідчого СВ Кілійського ВП ОСОБА_8 із заявою про виконання вказаних судових рішень щодо передачі йому на відповідальне зберігання арештованого майна, які також слідчим не виконано.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Як встановлено слідчим суддею, суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 , як слідчий суддя, зобов`язав ухвалою №502/1574/18 від 21.11.2018 виконати певні дії слідчого ОСОБА_8 та саме за невиконання цієї ухвали складено обвинувальний акт в рамках кримінального провадження №0000021 від 21.12.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. Також слідчим суддею ОСОБА_4 у своїй ухвалі встановлювався факт протиправної поведінки з боку обвинуваченої.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, та з метою недопущення сумніву щодо об`єктивного та неупередженого розгляду вищевказаного обвинувального акту, суддя дійшов висновку про те, що під час розгляду даної справи суддею Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 у сторонніх спостерігачів та учасників кримінального провадження є об`єктивно обґрунтовані підстави вважати, що прийняття рішення суддею ОСОБА_4 , за невиконання рішення слідчого судді ОСОБА_4 , можуть позначитися на безсторонності судді під час розгляду вказаного кримінального провадження. Вказане є об`єктивним критерієм недотримання безсторонності суду, що є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовно підриває довіру, як суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Таким чином, заява ОСОБА_3 про відвід судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду кримінальної справи № 502/1042/20 щодо розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 21.12.2018р. відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, потерпілим в якому є ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1