УХВАЛА
Іменем України

13 вересня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000020 від 16.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.199, ч.3 ст.204 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про арешт майна, погоджене прокурором, у якому прохали накласти арешт на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 200» 2019 року випуску, чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , із забороною права користування, розпорядження, відчуження та проведення обліково реєстраційних операцій із вказаним автомобілем. Передати вилучений автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 200» 2019 року випуску, чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 на зберігання КЕЗ ЦЗ ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Половка, 105.

В судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя проводить судовий розгляд даного клопотання у відсутність учасників процесу.

Відповідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Слідчими слідчого управління ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 16.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.3 ст.204 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що протягом 2020-2022 років на території Полтавської області, група осіб здійснюють незаконну діяльність в сфері обігу підакцизної групи товарів: алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме займаються незаконним придбанням, зберіганням та транспортуванням з метою збуту, а також збутом незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Зокрема, на виконання доручення в порядку ст.40,41 КПК України, співробітниками УСР в Полтавській області ДСР Національної поліції України встановлено факти незаконного обігу фальсифікованих тютюнових виробів, що виготовляються у законспірованих підпільних виробництвах на території Полтавської області.

Вказана протиправна діяльність здійснюється на системній основі групою осіб, до складу якої входять: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які діючи за попередньою змовою між собою та іншими невстановленими на даний час особами - постачальниками сировини (тютюну), що в свою чергу використовується для виготовлення фальсифікованих тютюнових виробів, з метою особистого збагачення, із використанням власних транспортних засобів, а також невстановлених перевізників та кур`єрських служб доставки, закуповують, транспортують та в подальшому зберігають тютюн з метою його використання при виготовленні тютюнових виробів в спеціально обладнаному підпільному цеху законспірованому під приватне домоволодіння із обладнаною системою відеонагляду за периметром та навколишньою обстановкою за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

В ході досудового розслідування, 31.08.2022 о 9 год. 30 хв. було розпочато низку обшуків, в т.ч. за місцем здійснення незаконної діяльності, по місцю проживання фігурантів кримінального провадження, а також належних їм на праві власності транспортних засобах.

Проте, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про факт проведення обшуків та, як наслідок вилучення відповідного майна, в т.ч. самих транспортних засобів, з метою уникнення можливих наслідків притягнення до кримінальної відповідальності у вигляді конфіскації належного їй автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» 2019 року випуску, чорного кольору, д.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_2 , свідомо здійснила перереєстрацію вказаного транспортного засобу, а саме, 31.08.2022 перереєструвала автомобіль на нового власника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого було змінено номерний знак автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 200» 2019 року випуску, чорного кольору, д.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_2 на номерний знак НОМЕР_4 .

Надалі, 03.09.2022 вказаний автомобіль було перереєстровано вже на громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований : АДРЕСА_3 , внаслідок чого змінено номерний знак автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 200» 2019 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , д.н. НОМЕР_4 на номерний знак НОМЕР_1 .

Слідчий вказує, що існує сукупність підстав і підозр вважати, що зазначений автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 200» 2019 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 є доказом злочину речовим доказом, а саме матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим не доведено правової підстави для застосування арешту, а саме те, що вилучене майно є доказом злочину, тому слідчий суддя не вбачає процесуальних підстав для ухвалення рішення на користь доводів клопотання.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1