Категорія:запобіжний захід - тримання під вартою Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілих ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 , представника ОСОБА_13 в інтересах потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 (ЄРДР №0000146),

В С Т А Н О В И В

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором в кримінальному провадженні - прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2022 року в задоволенні клопотання слідчого відмовлено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці до 14 жовтня 2022 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- не залишати місце свого проживання - АДРЕСА_1 , - цілодобово, окрім часу оголошення на території Волинської області повітряної тривоги;
- з`являтися на виклики органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою у визначений та попередньо погоджений час день на протязі терміну розслідування кримінального провадження, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену (их) посадову (их) особу (осіб);
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та експертами у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області свій паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України (в разі наявності);
- носити електронний засіб контролю.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що матеріалами клопотання доведено наявність підстав обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, однак не доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, які у даному конкретному випадку є недостатніми для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. В клопотанні не обгрунтовано реальних підстав вважати, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а одна лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим не є безумовною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні.
У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а клопотання про обрання запобіжного заходу безпідставно відхилено. Прокурор стверджує про існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5, ч.1 ст.177 КПК України. З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_8 вчинив дорожньо- транспортну пригоду, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в результаті якого настала смерть потерпілої, зник з місця події, залишивши потерпілу ОСОБА_15 у безпорадному стані. Відповідно до бази даних органів поліції ІТС ІПНН встановлено, що ОСОБА_8 , притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил в сфері безпеки дорожнього руху за ст. 124, 122-4 КУпАП.
Не погоджуючись із судовим рішенням, представник потерпілих оскаржує судове рішення з мотивів його незаконності. Вказує на те, що суд першої інстанції не врахував ризики, які передбачені ст.177 КПК України та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Разом з тим, зазначає про можливість ОСОБА_8 перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності та здійснювати тиск або вплив на потерпілих, в тому числі здійснювати примус змінити показання останніх на його користь. Ухвалу слідчого судді просить скасувати та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача, який виклав суть рішення слідчого судді та доводи апеляційних скарг, представника потерпілих ОСОБА_12 та прокурора, які кожен зокрема підтримали подані ними апеляційні скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які заперечили проти задоволення поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.
В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно норм ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею були дотримані.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя правильно застосував вимоги ч.4 ст.194 КПК України, відповідно до якої якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків згідно ст.177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Клопотанням прокурора та наданими до нього матеріалами підтверджено, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000146 від 14 серпня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

14 серпня 2022 року в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_8

15 серпня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1 та ч.1 ст.135 КК України.

Під час судового розгляду слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України;

- відсутність реальних підстав вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати даному кримінальному провадженні іншим чином.

Відповідно до норм ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

В ході розгляду клопотання слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя встановив, що матеріали клопотання не містять даних щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, також матеріали не містять переконливого обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Саме лише посилання у клопотанні на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також ймовірне в майбутньому покарання у вигляді позбавлення волі не свідчить про безумовне недотримання ним процесуальних обов`язків, які на його думку можуть бути покладені при обранні іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення ЄСПЛ «Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Під час розгляду в суді першої інстанції та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, одружений, раніше не судимий, являється пенсіонером, має міцні соціальні зв`язки та за місцем проживання характеризується виключно позитивно.

При розгляді апеляційної скарги, ОСОБА_8 свою вину визнав повністю та не заперечував свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди.

Також в судовому засіданні підозрюваним було надано висновок лікарсько-консультативної комісії «Торчинської районної лікарні Торчинської селищної ради» від 18 серпня 2022 року про стан здоров`я підозрюваного, з якого вбачається про ймовірне оперативне лікування.

З урахуванням неведених обставин, апеляційний суд вважає запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе належним чином забезпечити необхідні процесуальні обов`язки підозрюваного та запобігти доведеним прокурором ризикам.

З огляду на викладене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому зазначені в клопотанні слідчого підстави, в яких він просить застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційни суд

П О С Т А Н О В И В
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 та представника потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді