Справа № 545/2740/22
Провадження № 1-в/545/739/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтава у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області справу за клопотанням засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, за національністю українець, громадянин України, з середньою- спеціальною освітою, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 12.10.1995 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 140 ч.3 81 ч.3 42 КК України до 4 років. На підставі ст. 45 КК України засуджений до умовно-іспитового строку на 2 роки.

2) 01.09.1997 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 81 ч.3, 17 ч.2, 81 ч.3. 42. 43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскаціє Ѕ частини майна. Звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 9 місяців 10 днів.

3) 17.02.2003 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 187 ч.3, 69 КК України до 4 років з конфіскацією майна.

4) 17.02.2004 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 121 ч.2, 70 КК України до 8 років з конфіскацією майна. Звільнений 02.12.2010 року умовно-достроково на невідбутй строк покарання 11 місяців 1 день.

5) 16.06.2017 року Печерським районним судом м. Києва за ст. 187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_4 із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що ним відбута частину призначеного покарання і він став на шлях виправлення.

Від засудженого до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання заперечував, виходячи з того, що засуджений не досяг необхідного рівня виправлення, тому відсутні підстави для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є засудженим: 11.09.2017 року Новозаводським районним судом м. Чернігів за ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.2, 70 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарань призначених за цим вироком та вироком Печерського районного суду м. Києва від 16.06.2017 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 1 місяць з конфіскацією майна.

Відповідно до ст.72 ч.2 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13.10.2016 року по 20.06.2017 року (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду України від 07.11.2018 року, на підставі ст. 72 ч.5 КК України, засудженому, ОСОБА_4 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року до 27.11.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання з 13.10.2016 року, кінець строку, 29.09.2023 року

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення вол знаходиться з 17.10.2016 року та характеризується наступним чином:

За час тримання в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» характеризувався негативно за допущенне порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності один раз, дисциплінарне стягнення погашенне у встановленому законом порядку, заохочень не мав, до праці не залучався.

З 22.03.2018 року відбував покарання в державній установі «Бердичівська виправна колонія (№70)» характеризувався посередньо, з метою стимулювання право слухняної поведінки заохочувався три рази, стягнень не має.

З 15.02.2020 року тримався в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. до праці не залучався.

З 28.02.2020 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№1000» характеризується посередньо, за допущенне порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності один раз, дисциплінарне стягнення погашене у встановленому законом порядку, з метою стимулювання право слухняної поведінки адміністрацією установи заохочувався чотири рази.

До промислової зони установи не працевлаштований.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професій», до реалізації програми ставиться без зацікавленості.

Питання про можливе застосування ст. 100, 101 КВК України, за відбуттям призначеного строку покарання, було розглянуто комісією установи 18.10.2019 року, вирішено відмовити в застосуванні даних статей, як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Питання про застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким згідно статті 82 Кримінального кодексу України було розглянуто 17.09.2020 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення згідно статті 81 Кримінального кодексу України, за відбуттям призначеного строку покарання, було розглянуто 17.02.2021 рок, відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми як особі, яка не довела свого виправлення.

Згідно Характеристики затвердженої начальником ДУ ТВК № 100, встановлено, що засуджений, ОСОБА_4 , не заслуговує на умовно - дострокове звільнення від відбування покарання згідно статті 81 КК України.

Також слід зазначити, що гр. ОСОБА_4 , неодноразово засуджувався, однак належних висновків не зробив і вчинив новий злочин.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України .

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ).

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд враховує особу засудженого, відомості щодо його посередньої поведінки, та виходячи з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань є виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання у процесі відбування покарання.

За таких підстав суд вважає, що засуджений своєю посередньою поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення і у суду відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженого, - слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженого, ОСОБА_4 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя
Полтавського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1