№ 207/2193/20
№ 1-кп/207/94/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000876 від 03.07.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню загальну освіту, розлученого, маючого на утримані малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності:

- 25.04.2006 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 25.06.2008 умовно достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 3 місяці 18 днів;

- 29.06.2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.04.2006 1 місяць позбавлення волі та остаточно до відбуття 4 роки 4 місяці позбавлення волі. Звільнений 04.03.2013 року по відбуттю строку покарання;

- 25.02.2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 10.02.2017 року по відбуттю строку покарання;

- 10.06.2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.10.2019, ч.2 ст.376 КПК України вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.06.2019 змінено відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у зв`язку з повним відбуттям покарання ОСОБА_4 звільнений з зали суду;

- 25.11.2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.06.2019, який змінено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25.10.2019 та призначено остаточно покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Зараховано у строк відбуття повністю відбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.06.2019. На підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25.10.2019 ОСОБА_4 відбув покарання;

- 02.12.2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинуто покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.06.2019, який змінено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25.10.2019 та остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ч.2 ст. 75 КК України ОСОБА_4 відбув покарання;

- 10.12.2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинуто покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.06.2019, який змінено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25.10.2019 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Строк покарання розрахований на підставі ч.5 ст.72 КК України 1*2 дні позбавлення волі. ОСОБА_4 відбув покарання,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за корисливі злочини, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знов скоїв корисливий злочин за наступних обставин.

Повторно, 02.07.2020 року приблизно о 20:30 год., ОСОБА_4 перебував у сквері, який розташований неподалік будинку №7 по вул. Ухтомського у м. Кам`янське, разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В цей же день, приблизно о 20:45 год., малолітній ОСОБА_7 попросив дозволу у матері ОСОБА_6 піти за місцем їх мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , на що вона дала згоду. ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 провести її малолітнього сина до місця їх мешкання, отримавши згоду на це, прямував разом з малолітнім ОСОБА_7 до будинку АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло.

02.07.2020 року близько 21:00 год., малолітній ОСОБА_7 своїми ключами відчинив вхідні двері квартири АДРЕСА_3 . В цей час, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, проник до цієї квартири та реалізуючи свій прямий умисел, діючи відкрито, умисно, керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, погрожуючи малолітньому ОСОБА_7 застосуванням насильства, перебуваючи у кімнаті квартири за вищевказаною адресою, відкрито викрав велосипед марки «ARKUS FORESTER 24», s/n: JS/0136616, 2015 року випуску, ринкова вартість якого становить 2000,00 грн., який належить малолітньому потерпілому ОСОБА_7 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав малолітньому потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), з погрозою застосування насильства, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин визнав свою вину повністю. У вчиненому щиро розкаявся. Матеріальну шкоду відшкодував повністю, просив суворо не карати.

Від законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд кримінального провадження за її відсутності та відсутності малолітнього потерпілого ОСОБА_7 . Підтвердила відшкодування їй матеріальної шкоди. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляли, покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:
- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.07.2020 року про реєстрацію кримінального правопорушення № 0000876 (т.1 а.с.1);
- протоколом огляду місця події від 03.07.2020 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.9-11);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/619 від 24.07.2020 року, у підсумках якої зазначено, що станом на 02.07.2020 року ринкова вартість гірського велосипеда марки «ARKUS FORESTER 24», s/n: JS/0136616, 2015 року випуску, в робочому стані, без пошкоджень, становить 2000,00 грн. (т.1 а.с.15-18);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.08.2020 року з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 вказав на ОСОБА_4 як на особу, яка заволоділа його велосипедом (т.1 а.с.43-46);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 10.08.2020 року, під час якого ОСОБА_7 розказував та показував у який спосіб та за яких обставин у нього було викрадено велосипед із квартири (т.1 а.с.47-50);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 21.08.2020 року, під час якого він розказував та показував у який спосіб та за яких обставин ним було викрадено велосипед потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.с.83-84).
Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому провадженні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з погрозою застосування насильства, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, рецидив злочину.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного злочину, відповідно до вимог ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується задовільно, знаходиться в реєстрі у лікаря нарколога з 2008 року з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності, з 2017 року ухиляється від обстеження та лікування, в реєстрі у лікаря психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував, щиро кається у вчиненому.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням йому міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 186 КК України, не визначаючи максимальну міру покарання.
Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369 371, 373 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 04 (чотирьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання за цим вироком суду та приведення його до виконання.

Зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 09 листопада 2021 року по 19 липня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/619 від 24.07.2020 року у розмірі 653 гривні 80 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1