Справа № 438/429/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1114/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 438/429/20 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400, 00 гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у справі. Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 залишено без розгляду. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у справі.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 18 травня 2019 року близько 21 год. 28 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись вулицею Данила Галицького у м. Бориславі Львівської області в напрямку до вул. В. Великого м. Борислава, Львівської області, при проїзді її ділянки в районі будинку № 6, порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: п.1.2 згідно якого «в Україні установлений правосторонній рух транспортних засобів», п.13.1 згідно якого «водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу», вимоги дорожньої розмітки 1.1. Розділу 34 «Дорожня розмітка», які виразилися у тому, що під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Audi 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 ..
Внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 , водій автомобіля марки «Audi 80» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження: садно на передній поверхні грудної клітки справа в підключичній ділянці до пахвинної западини, синець на внутрішній поверхні середньої третини лівого стегна, забійна рана в лівій тім`яній ділянці голови, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, закритий перелом основи І, II, III, IV, V плюснових кісток лівої стопи, закрите пошкодження зв`язок шийного, поперекового відділів хребта. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути одномоментно 18.05.2019 незадовго до моменту госпіталізації в Бориславську ЦМЛ при дії (удар) тупого (их) предмета (ів), якими могли бути елементи внутрішньої обшивки салону автомобіля, зокрема як у особи всередині автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді і мають характер тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, а саме: не призначати йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений зазначає, що автомобіль йому потрібний для того, щоб добиратися до місця роботи Бориславської міської лікарні. Також, щоб забезпечити сім`ю, він працює ще на одній роботі у Центрі відновного лікування у м. Трускавці.

Окрім цього автомобіль йому необхідний для того, щоб привозити ліки, продукти та інші необхідні речі для дитини та дружини, яка перебуває у декретній відпустці.

Звертає увагу, що він позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, про що до матеріалів справи долучені відповідні характеристики, відшкодував потерпілому моральну шкоду в сумі 40 000 грн, при цьому потерпілий не наполягав на позбавленні його права керувати транспортними засобами.

Стверджує, що факт його перебування в момент ДТП в стані алкогольного сп`яніння недоведений. Звертає увагу, що він не погодився з показами «Драгера» та просив доставити його у будь-яку лікарню для відібрання аналізу крові, проте йому було відмовлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини свого неприбуття не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України за таких обставин неприбуття обвинуваченого не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Апеляційний суд переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги на підставі ч. 1 ст. 404 КПК України.

Доведеність вини та кваліфікація дій в апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_5 не оспорюються.

Щодо додаткового покарання, з яким не погоджується апелянт слід зазначити наступне.

Під час призначення покарання суд першої інстанції правильно застосував положення кримінального закону, в тому числі й у частині призначення додаткового покарання.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК передбачено наявність як основного, так і додаткового виду покарання.

На переконання колегії суддів, суд, обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, у межах своїх дискреційних повноважень мав підстави для призначення засудженому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Під час призначення покарання судом було враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а саме те, що він вчинив злочин з необережності, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка перебуває у декретній відпустці. Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння як безпідставні.

Як вбачається з рапорта інспектора СРПП № 1 Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 (Т.1, а.с. 153), ним у приміщенні КНП ЦМЛ м. Борислава, двічі застосовувався спеціальний технічний пристрій Драгер до водія автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 . Результат виявився позитивним в обох випадках: 18.05.0019 о 23:58 год. 0,37 ‰ та 19.05.2019 о 00:21 год. 0,26 ‰. Зазначене підтверджується роздруківками приладу Драгер (Т.1 а.с. 155,156).

При цьому слід зазначити, що норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню й оцінці, виходячи із положень статей 84, 92, 94 КПК, шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01.12.2021 (справа № 672/1402/17).

А тому твердження ОСОБА_5 про те, що факт його перебування в момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння є недоведеним, оскільки працівниками поліції не дотримано порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставним.

Також суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що судом не взято до уваги думку потерпілого, який не наполягав на призначені додаткового покарання обвинуваченому. Вибір виду та розміру покарання належить до дискреційних повноважень суду.
При цьому, апеляційний суд враховує й те, що судом призначено ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, що з врахуванням положень ч. 1 ст. 55 КК є мінімальним. Адже це додаткове покарання відповідно до кримінального закону призначається на строк від одного до трьох років.
Підстав вважати призначене обвинуваченому покарання явно несправедливим через суворість або призначеним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність апеляційний суд не вбачає не вбачає.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок суду законним, обґрунтованим та вмотивованим, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні, у зв`язку з чим його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4