Справа № 727/6463/22
Провадження № 1-кп/727/355/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2022 року
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Чернівці, кримінальне провадження № 0001703 від 10.06.2022 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, утриманців не маючого, безробітного, останній раз судимого вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 08.12.2017 року за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 07.06.2019 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , повторно , 09 червня 2022 року, близько 10 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Крош», розташованого по вул. Комарова, 23, в м. Чернівці, усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан та в умовах його дії, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, таємно викрав з розстібнутої сумки-гаманця на ручці дитячого візку білого кольору грошові кошти в сумі 2000 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_5 , чим заподіяв їй матеріальну шкоду на зазначену суму.
У ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення свою вину визнав повністю. Суду пояснив, що 09.06.2022 року, приблизно о 10-30 год., він зайшов до комісійного магазину «Крош» по вулиці Комарова,23 в м.Чернівці, щоб здати речі на продаж. Проте, побачивши там на ручці дитячого візка білого кольору відкриту сумку-гаманець із грошима і, переконавшись, що його ніхто не бачить, витяг з неї 2000 грн., сховав їх до своєї кишені та вийшов з цього приміщення. Гроші витратив на власні потреби, але у подальшому повністю відшкодував потерпілій заподіяну їй вчиненим ним злочином матеріальну шкоду.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, проте, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, а тому суд, у порядку ст. 325 КПК України, вирішив провести судовий розгляд у її відсутність.
Обвинувачений погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження щодо його особи, пояснивши, що таке рішення є добровільним і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, йому зрозумілі.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо їх правдивості.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють їх зміст та за відсутністю сумнівів у добровільності такої позиції. Окрім того, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких підстав суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, і він повинен нести кримінальну відповідальність за скоєне.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.
У відповідності із ст.12 КК України скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення належить до категорії тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, скоїв кримінальне правопорушення в період непогашеної судимості, тобто, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, що вказує на стійкість антисоціальних проявів його поведінки і свідчить про стійку схильність до злочинної діяльності, небезпеку для оточуючих і суспільства, вину свою повністю визнав, заподіяну злочином шкоду відшкодував, зареєстрований у 2014,2016 роках у лікаря-нарколога з діагнозом: «Гостра інтоксикація внаслідок поєднаного вживання марихуани, амфетамінів, опіоідів», у 2020 році з діагнозом: «Синдром залежності до опіоідів. Активна залежність», на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, утриманців не має, офіційно не працює, не одружений, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, є осудним .
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі за критеріями його доцільності та співмірності скоєному, оскільки саме таке покарання є необхідним, справедливим та буде достатнім для виправлення обвинуваченого, яке неможливе без ізоляції його від суспільства, а також для попередження вчинення нових злочинів та, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, відповідатиме завданням, загальним засадам призначення покарання та його меті.
При цьому, підстав для застосування ст.69 КК України, з огляду на перелічені вище дані щодо особи обвинуваченого, суд не вбачає, оскільки обставини, що пом`якшують йому покарання, не свідчать у даному випадку з урахуванням особи винного про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину.
Натомість, зазначені судом обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також визнання обвинуваченим своєї вини у своїй сукупності є підставою для застосування положень ст. 69-1 КК України.
Запобіжний захід слідчим суддею Першотравневого районного суду м.Чернівці відносно обвинуваченого ОСОБА_4 30.06.2022 року було обрано у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 29.08.2022 року, підстав для його застосування на даний час суд не вбачає.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженим рахувати з моменту його фактичного затримання після звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.
Речовий доказ: DVD+R диск із відеозаписом з магазину «Крош», розташованого в м.Чернівці, вул.Комарова,23 (а.п.59) - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
В іншій частині відповідно до ст. 395 КПК України вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1