Справа № 442/8750/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1 Провадження № 11-кп/811/90/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2022 року про відмову у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 в порядку вимог ст.ст. 537-539 КПК України, щодо зарахування в строк покарання строк його попереднього ув`язнення відмовлено.
Ухвала суду обґрунтована тим, що оскільки засуджений ОСОБА_7 згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 02.10.2017 року вчинив кримінальне правопорушення 02.08.2017 року, тобто до 20.06.2017 року, а початок строку покарання є з 19.02.2018 року (тобто з моменту взяття його під варту), відтак підстав для задоволення його клопотання немає.
На ухвалу суду захисник засудженого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає дану ухвалу незаконною, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування покликається на те, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Вважає, що у даному випадку заходи попереднього ув`язнення застосовувалися до засудженого у межах кримінальної справи №464/710/18, а злочин у справі №464/6273/17 засуджений вчинив у 2017 році. А тому вважає, що є достатні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідача, доводи засудженого та захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, а також доводи прокурора на заперечення апеляційної скарги та підтримання висновків оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40).
Так, вироком Сихівського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_7 засуджений до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком тривалістю 1 рік;
За вироком Сихівського районного суду міста Львова від 21 жовтня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу затримання, тобто з 19.02.2018. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили.
З даного вироку вбачається, що відповідно до ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 02.10.2017.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18.05.2020 вирок Сихівського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2019 року залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 10.12.2021 вирок Сихівського районного суду міста Львова від 21 жовтня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 травня 2020 року залишено без зміни.
Таким чином, вирок Сихівського районного суду міста Львова від 21.10. 2019 набрав законної сили 18.05.2020. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 , рахується з часу його затримання, тобто з 19.02.2018 року.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом першої інстанції не застосовано положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону, за якою ОСОБА_7 слід зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Попереднє ув`язнення згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до Правового висновку Верховного суду, викладеного у п.107 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.

Як вбачається з вироку Сихівського районного суду м. Львова від 02.10.2017, ОСОБА_7 засуджений за кримінальне правопорушення, яке вчинив 02.08.2017, тобто після 21 червня 2017 року, тому суд дійшов правильного висновку про застосування положень КК України в редакції Закону 2046-VIII, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку як день за день. У період дії Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року (до 20 червня 2017 року) ОСОБА_7 в місцях попереднього ув`язнення не перебував.

Разом з тим, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що у передостанньому абзаці мотивувальної частини ухвали суд першої інстанції допустив описку, вказавши: «Таким чином засуджений ОСОБА_7 згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 02.10.2017 року, вчинив кримінальне правопорушення 02.08.2017 року, тобто до 20.06.2017 року» замість «Таким чином засуджений ОСОБА_7 згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 02.10.2017 року, вчинив кримінальне правопорушення 02.08.2017 року, тобто після 20.06.2017 року».

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого про перерахування строку попереднього ув`язнення є вірним, доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Оскільки в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які могли б бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, така, на переконання колегії суддів, є законною, оскільки постановлена компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Відтак, ухвала підлягає залишенню в силі, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2022 року про відмову у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4