УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1578/21

Номер провадження 1-кс/495/132/2022

19 вересня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.06.2021 року начальник відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст. 296, ч.1 ст.263 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 23.06.2021 року, справа № 495/1578/21 була розподілена на слідчого суддю ОСОБА_7 .

Розпорядженням № 155 від 19.09.2022 року було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 495/1578/21, у зв`язку із знаходженням слідчого судді ОСОБА_7 у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 19.09.2022 року, справа № 495/1578/21була розподілена на слідчого суддю ОСОБА_1 .

Так, в клопотанні слідчим зазначено, що 08 березня 2021 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись біля магазину за адресою: АДРЕСА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_8 достовірно знаючи, що поряд відпочивають інші мешканці села, демонструючи свою неповагу до існуючих у суспільстві правил поведінки, умисно, безпричинно, з мотивів явної неповаги до інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, нехтуючи загально прийнятими нормами моралі, правилами поведінки, добропристойності в суспільстві застосував газ сльозогінно-дратівливої дії відносно потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого наніс не менше трьох ударів кулаками по голові та обличчю потерпілому ОСОБА_9 .

В результаті своїх умисних неправомірних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця в лобовій ділянці справа, травматичної ампутації другого зуба верхньої щелепи справа, крововиливу під слизову оболонку на внутрішній поверхні нижньої губи. Вказані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Далі, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , демонструючи свою неповагу до існуючих у суспільстві правил поведінки, також умисно, безпричинно, з мотивів явної неповаги до інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, нехтуючи загально прийнятими нормами моралі, правилами поведінки, добропристойності в суспільстві, в присутності потерпілого ОСОБА_9 , підійшли до автомобіля марки «ВАЗ-21099» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні потерпілого ОСОБА_9 та був припаркований біля магазину та шляхом нанесення ударів ногами та руками по кузову автомобіля спричинили його пошкодження.

Внаслідок вказаних хуліганських дій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було порушено нормальну роботу магазину, який в подальшому зачинився, а також спокій та відпочинок його відвідувачів.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

09.03.2021 вказане кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 , діючи умисно, за відсутності передбаченого законом дозволу, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлену дату та час придбав 28 патронів, які в подальшому зберігав за місцем мешкання в підсобному приміщенні будинку по АДРЕСА_2 .

30.04.2021 року в період часу з 07 год. 33 хв. до 10 год. 37 хв., на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, під час проведення працівниками Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області обшуку приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , в приміщенні спальної кімнати будинку за вказаною вище адресою виявлено та вилучено 28 патронів, які являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, виготовлені промисловим способом, без внесених конструктивних змін:три патрона є проміжними 7,62-мм бойовими патронами зразка 1943 року (7,62х39мм) до автоматів Калашникова АК-47, АКМ, АКМС, ручних кулеметів Калашникова РПК, РПК НОМЕР_2 та ін.; один патрон є проміжним 5,45-мм військовим патроном (5,45х39 мм) до автомату Калашникова АК-74, АКС-74, ручного кулементу РПК НОМЕР_3 та ін.; двадцять чотири патрона є пістолетними патронами калібру 9х18 мм /ПМ/ до пістолетів відповідного калібру: ПМ, РА-63, РА-64, RK-59, АПС, Фотр-12, Форт-14ТП, пістолетів кулеметів: «Кедр», «Клин», «Кипарис», «ПП-90» та ін. Дані 28 патронів до стрільби придатні.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

За сукупністю ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 296 КК України.

01.05.2021 року вказане кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
11.06.2021 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України.
12.06.2021 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування.
Слідчий зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення (або таке, що готується), протоколом огляду місця події від 09.03.2021 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , висновком експерта №39 від 10.03.2021 року, висновком експерта №40 від 16.03.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом обшуку, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , висновку експерта №СЕ-19/116-21/8531-БЛвід 18.05.2021 року, висновку експерта №21-2891 від 01.06.2021 року.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім наявності вказаних ризиків, необхідно врахувати: достатність доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особа яка раніше судима, може переховуватись від слідства та суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання; незаконно впливати на свідків, які наразі не допитані в повному обсязі по кримінальному провадженню та потерпілої та осіб які ще не допитані в рамках кримінального провадження в якості свідків з метою викривлення їх показань; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення перебуваючи на свободі, навіть при покладенні на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України (наприклад з метою впливу чи залякування свідків).
Також, слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, відсутність постійного місця роботи, майновий стан відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного, перебуваючи на волі, може залишити місце проживання, ухилитися від суду, продовжити вчиняти інші протиправні діяння, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам.
Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
На підставі наведеного, слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що з обставинами викладеними в клопотанні слідчого він згоден частково. Зазначив, що інкримінований йому злочин, передбачений ч.2 ст.296 КК України він визнає частково, за ч.1 ст.263 КК України взагалі не визнає, так як дім, в якому були знайдені патрони не його. Просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з клопотання він не згоден, так як підозра його підзахисному не була вручена, він взагалі не є підозрюваним. Зазначив, що його підзахисний нікуди не тікав , йому взагалі не було відомо, що він має статус підозрюваний особи, ніким не викликався до органів поліції. Зазначені підозри необґрунтовані, безпідставні, ризики відсутні та не доведені доказами, так як нанесення легких тілесних ушкоджень не є хуліганством, а щодо патронів, то такий злочин не є підставою для обрання тяжкого запобіжного заходу. Зауважив, що у підозрюваного є дружина та двоє малолітніх дітей. Просив обрати міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, або заставу у мінімальному розмірі.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 09.03.2021 року СВ № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.263 КК України.
11.06.2021 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України.
12.06.2021 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування.

19.09.2022 року було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Кіровоградській області, що підтверджується копією протоколу затримання особи на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання від 16.06.2022 року.
Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення (або таке, що готується), протоколом огляду місця події від 09.03.2021 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , висновком експерта №39 від 10.03.2021 року, висновком експерта №40 від 16.03.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом обшуку, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , висновку експерта №СЕ-19/116-21/8531-БЛвід 18.05.2021 року, висновку експерта №21-2891 від 01.06.2021 року.
За твердженням слідчого, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень може призвести до вчинення підозрюваним інших, більш тяжких кримінальних правопорушень та не зможе запобігти вчиненню підозрюваним інших кримінальних правопорушень, адже передбачають обов`язки, які не пов`язані із обмеженням свободи особи, а також може слугувати наслідком проведення не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування, проведення якого є обов`язком органу досудового розслідування.
На думку слідчого, наявні реальні ризики, що повністю виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».
Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_17 вважається тяжким, розмір застави щодо нього не може перевищувати вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, слідчий суддя вважає за доцільне згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначати розмір застави у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор», строком на 60 діб з моменту затримання (19.09.2022 року), тобто до 17.11.2022 року включно.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в розмірі 30-ти (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 600 грн.), що станом на 19.09.2022 року складає 78 000 (сімдесят вісім тисяч) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльській слідчий ізолятор».
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за викликом;
- утримуватись від можливого спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
У разі внесення застави роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме те, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 23.09.2022 року об 11:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1