Справа №505/53/22
пр. №1-кп/505/359/2022
26.07.2022 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, Вінницького району, с. Вінницькі Хутори, зареєстрованого та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше проходив військову службу за контрактом на посаді старшого навідника 1 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», невійськовозобов`язаного, неодруженого, працюючого по найму, раніше не судимого,
- обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді старшого навідника 1 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, о 08 год. 00 хв. 27.07.2021 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, та продовжував ухилятися від військової служби до 29.10.2021, проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.
В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення. Показав суду, що він був військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходив військову службу на посаді старшого навідника 1 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат». В кінці липня 2021 року о 08 годині з метою назавжди ухилитись від військової служби самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, та продовжував ухилятися від військової служби до 29.10.2021, проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.
Покази ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
В зв`язку з повним визнанням ОСОБА_4 своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Оцінивши в сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні зазначеного судом діяння, і суд його умисні дії кваліфікує за ч.3 ст. 408 КК України як - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитись від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби). .
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, учасник бойових дій та з`явлення із зізнанням.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд в діях останнього не вбачає.
Виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи, а також думки прокурора, обвинуваченого, щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, вважаючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим й достатнім для його виправлення.
Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового слідства не обирався.
Речові доказів та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку він не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладенні на нього обов`язки.
На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти обов`язок на ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5