Справа № 131/343/22
Провадження №1-кп/131/127/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2022 року

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000038, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці Іллінецького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 26 березня 2022 року близько 18 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в приміщенні кухні житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , в якому він проживає з родиною, розпочав розмову зі своєю дружиною ОСОБА_5 , яка в подальшому на побутовому рівні переросла у суперечку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Під час даної суперечки ОСОБА_3 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , своєю правою рукою схопив за шию останню, здавлюючи її пальцями своїх рук, а лівою долонею руки у цей час наніс потерпілій близько чотирьох ударів по обличчю.

Після цього, конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 продовжився у приміщенні кухні та під час цього, продовжуючи свій умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_3 наніс ще близько трьох ударів кулаком своєї лівої руки в область обличчя та голови потерпілої.

Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на межі потиличної та тім`яної ділянки голови справа, в області правої та лівої вушних раковин, в правій та лівій завушній ділянках голови, в області правої щоки, навколо правого та лівого ока, то боковій поверхні шиї справа, які згідно висновку судово-медичного експерта від 28.03.2022 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я (відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

При цьому, згідно вказаного висновку експерта дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо від ударів кулаком руки людини та здавлюванням пальцями руки людини в області шиї.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просить призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах визнав повністю, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила покарати обвинуваченого відповідно до закону.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілої, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального проступку, допитавши потерпілу, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого та потерпілої є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин кримінального проступку, добровільності та істинності їх позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно ст.12 КК України, є проступком; фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, просить вибачення у потерпілої, та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України - є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: