Провадження № 1-кс/461/1962/22
Слідчий вказує, що Інститут біології тварин НААН є правонаступником Львівського біотехнологічного центру Української академії аграрних наук, який свого часу здійснював землекористування земельною ділянкою площею 314,7 га, що знаходиться на території Грядівської та Грибовицької селищних рад згідно Державного акту на право постійного користування землею від 21.08.1996р. серія ІІ-ЛВ № 004380.
У свою чергу, Інститут біології тварин НААН є правонаступником Львівського біотехнологічного центру УААН щодо землекористування земельною ділянкою площею 314,7 га, що знаходиться на території Грядівської та Грибовицької селищних рад Жовківського р-ну Львівської області.
- Постановою Президії Української академії аграрних наук від 24.05.1996 року №10 Львівський біотехнологічний центр УААН перетворено в філіал Інституту розведення і генетики тварин (згідно п. 8 цієї Постанови статус юридичної особи Львівського біологічного центру УААН припинено);
- Постановою Президії Української академії аграрних наук від 26.11.1998року №13 Львівський філіал Інституту розведення і генетики тварин разом з дослідними господарствами передано у підпорядкування Інституту землеробства і біології тварин. У відповідності до даної постанови Президії УААН видано наказ «Про перепідпорядкування Львівського філіалу Інституту розведення і генетики тварин УААН» від 25.01.1999р. № 12, згідно якого Львівський філіал Інституту розведення і генетики тварин разом з його дослідними господарствами «Глинянське», «Бартатівське», «Гряда» та ремонтно-будівельне управління «Каменяр» передано у підпорядкування Інституту землеробства і біології тварин УААН;
- Постановою Президії УААН «Про перетворення Львівського філіалу Інституту землеробства і біології тварин» від 04.02.1999р. № 4 Львівський філіал Інституту землеробства і біології тварин перетворено у Відділення селекції, генетики, і біотехнології Інституту землеробства і біології тварин УААН без права юридичної особи.
- Постановою Президії Української академії аграрних наук від 21.03.2000 № 5 Інститут землеробства і біології тварин УААН було реорганізовано у Інститут біології тварин УААН, до якого у підпорядкування на правах юридичних осіб перейшли Дослідне господарство «Чишки», Дослідне господарство «Гряда», Ремонтно-будівельне управління «Каменяр»;
- Постановою Президії Української академії аграрних наук «Про приєднання дослідного господарства «Гряда» Інституту біології тварин УААН до Інституту біології тварин УААН» від 14.06.2001 № 9 юридичну особу ДП «Гряда» було припинено шляхом приєднання цього господарства до Інституту біології тварин УААН.
Враховуючи вищевказані процеси стосовно перетворень, підпорядкувань та приєднань наукових установ та підприємств, що входили в мережу Української академії аграрних наук України, Інститут біології тварин УААН став правонаступником Львівського біотехнологічного центру УААН, в тому числі, стосовно земельної ділянки, що знаходиться на території Грибовицької та Грядівської сільських рад площею 314,7 га.
Відповідно до Указу Президента України від 06.01.2012 № 8 «Про надання Українській академії аграрних наук статусу національної», постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010р. «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 р. №175» та наказу Академії аграрних наук України від 07 вересня 2010 р. №69 «Про перейменування установ, підприємств та організацій Національної академії аграрних наук України» визначено перейменувати Інститут біології тварин УААН у Інститут біології тварин НААН.
Як Львівський біотехнологічний центр УААН (в час свого існування) так і Інститут біології тварин НААН є установами, які входили чи входять до майнового комплексу НААН. Згідно п. 89 Статуту НААН, затвердженого постановою КМУ від 28.03.2012р. № 315, майновий комплекс Академії складається з усіх матеріальних та нематеріальних активів (далі - об`єкти майнового комплексу), які перебувають на балансі Академії і наукових та інших установ, підприємств та організацій, що перебувають у її віданні, закріплені державою за Академією в безстрокове користування або придбані за рахунок бюджетних коштів, а також коштів, одержаних в результаті фінансово-господарської діяльності, чи набуті іншим шляхом, не забороненим законом.
Пунктом 90 цього Статуту передбачено, що об`єкти майнового комплексу Академії належать їй на праві господарського відання і передаються науковим та іншим установам, підприємствам та організаціям, що перебувають у її віданні, на праві оперативного управління з урахуванням особливостей, встановлених законодавством та цим Статутом.
Пунктом 95 цього Статуту визначено, що вилучення земельних ділянок Академії може здійснюватися лише за згодою Президії відповідно до Земельного кодексу України.
Земельні ділянки, віднесені до особливо цінних земель, які перебувають у постійному користуванні наукових та інших установ, підприємств та організацій, що перебувають у віданні Академії, вилученню не підлягають, крім випадків, передбачених земельним законодавством.
Земельна ділянка, яка перебуває у користуванні Інституту біології тварин на підставі Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №004380 з користування Інституту по рішенню президії НААН в порядку Земельного кодексу України не вилучалась, рівно як і Інститутом в порядку ст.ст.122,142 Земельного кодексу України не складалась нотаріально посвідчена заява про відмову від права користування вищевказаною земельною ділянкою повністю чи частково. Також не було вилучень з користування Інституту даної земельної ділянки в порядку ст. ст. 143, 144 Земельного кодексу України.
Отже, в силу вищевказаних обставин, земельна ділянка загальною площею 314,7 га на території Грибовицької та Грядівської сільських рад Жовківського району Львівської області перебуває в користування Інституту біології тварин НААН і у встановленому законом порядку у віданні місцевих територіальних громад та органів влади для прийняття відповідних рішень щодо зміни/надання іншого статусу землі, не вилучалась.
Крім цього, обставини правонаступництва Інституту біології тварин НААН щодо права користування земельною ділянкою на підставі Державного акту на право постійного користування землею ІІ ЛВ № 004380 встановлені постановою Жовківського районного суду Львівської області справа №1308/3849/2012 за позовом Інституту біології тварин НААН до Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області від 31 січня 2013 року.
Львівський апеляційний адміністративний суд розглядаючи апеляційну скаргу Грибовицької сільської ради на рішення Жовківського районного суду у справі № 876/5040/13 в її задоволенні відмовив, а рішення Жовкіського районного суду Львівської області від 31 січня 2013 року в справі №1308/3849/2012 залишив без змін.
У відповідності до п. 2 Розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 р., вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Отже, зазначена земельна ділянка, яка перебуває у користуванні Інституту біології тварин НААН є об`єктом цивільних прав в контексті положень ст. 79-1 Земельного кодексу України.
Вищенаведене вказує на те, що користувачем земельної ділянки площею 314,7 га, що знаходиться на території Грядівської та Грибовицької сільських рад згідно Державного акту на право постійного користування землею від 21.08.1996р. серія ІІ-ЛВ № 004380 є Інститут біології тварин НААН.
Проте, Інститут згоду на вилучення земельних ділянок та припинення права постійного користування не надавав.
Згідно із п.94 Статуту Національної академії аграрних наук України вилучення земельних ділянок наукових установ, організації підприємств НААН та припинення права постійного користування ними може здійснюватись лише за згодою Президії НААН, відповідно до Земельного кодексу України.
При цьому, Національна академія аграрних наук України не надавала згоди щодо вилучення та припинення права постійного користування земельними ділянками Інституту біології тварин НААН.
Слідчий зазначив, на даний час не проведено усі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальних дії, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку досудового розслідування.
В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. До початку розгляду клопотання подав заяву про розгляд вказаного клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання сторони кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Згідно ст.295-1 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 364 КК України, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.
Для завершення досудового розслідування є необхідним проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, результати яких матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема необхідним є:
- проведення судової земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, проведення допиту службових осіб Грядівської сільської ради, ГУ Держгеокадастру у Львівській області, розробників проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Гряда Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 , службових осіб Жовківської районної адміністрації якими погоджено зазначений проект землеустрою на основі результатів проведення судової земельно-технічної експертизи.
Як вбачається з матеріалів клопотання, у межах кримінального провадження ще не завершено та не проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак планується їх проведення, оскільки це забезпечить стороні обвинувачення отримання відомостей щодо спростування або підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що для здійснення зазначених процесуальних та слідчих дій, встановлення усіх обставин справи, проведення повного та всебічного досудового розслідування щодо кримінального провадження, встановлення осіб причетних до вчинення злочину, доцільним є продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки на даний час є очевидним той факт, що провести такі процесуальні дії у строк встановлений ст.219 КПК України неможливо, внаслідок складності провадження, обсягу доказів, слідчих і розшукових дій та тяжкості кримінального правопорушення.
З урахуванням положень ст.219 КПК України, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні слід продовжити на 12 (дванадцять) місяців, а відтак клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 107,219,294, 295-1, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого задовільнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1