ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/331/22 Справа № 712/6814/22 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 197 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, українця, громадянин України, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має, не працює, депутатом, учасником бойових дій, інвалідом не являється, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобігання заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просила слідчого судді продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , на строк досудового розслідування, тобто до 12.10.2022 року, з можливістю внесення застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 104000 грн.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2022 року клопотання слідчої задоволено.

Продовжено строк застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 жовтня 2022 року.

Визначено розмір застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 104000,00 грн. після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави, на ОСОБА_6 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про своє місце перебування, зміну місця свого проживання на іншу адресу та зміну контактного номеру телефону;

не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, слідчого судді;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

наслідком невиконанням яких буде звернення застави в дохід держави та обрання більш обтяжливого запобіжного заходу.

Ухвала суду мотивована тим, що доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтовані, оскільки наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
Також, слідчий суддя прийшов до висновку, що у даному випадку є потреба у визначенні підозрюваному застави. Визначаючи розмір застави, а саме 40 розмірів прожиткових мінімумів, суддя врахував, що її розмір покликаний забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовження дії міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з можливістю внесення застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 104 000,00 грн., та обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з обмеженнями при цьому, встановленими законом.
В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, адвокат зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та ризики вказані в клопотанні та в судовому засіданні не доведенні та заявлені формально.
Стороною обвинувачення не обґрунтовано та не доведено існування ризиків, передбачених нормами КПК України, для кримінального провадження, уникнути яких не можливо без застосування до підозрюваного ОСОБА_6 .
Крім того, захисник вказує, що розмір застави є явно завищеним та завідомо непомірним для ОСОБА_6 , а тому застава не може бути внесена.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, у слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002496 від 12 вересня 2021 року за ч. 2 ст. 307 КК України.

11 липня 2022 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

12 липня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (Незаконний збут психотропних речовин або їх аналогів, вчинений повторно).

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2022 року відносно ОСОБА_6 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 08 вересня 2022 року, включно.

Постановою керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 від 29 серпня 2022 року строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002496 продовжено до 12 жовтня 2022 року.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Прокурор при розгляді справи в суді першої інстанції зазначив, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , закінчується 08.09.2022 року, однак закінчити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, а тому просив суд задовольнити клопотання слідчої.

Дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.
Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею були дотримані.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив слідчий суддя.
При вирішенні питання про можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчий суддя врахував те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, тобто є тяжким злочином, загроза кримінальної відповідальності і невідворотність покарання за кримінальне правопорушення, життєві потреби є чинниками, які можуть сприяти намірами підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, із якими ОСОБА_6 тісно спілкувався, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання врахував наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а також те, що зважаючи будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Також, на думку колегії суддів, обґрунтованими є викладені в клопотанні слідчого доводи щодо неможливості завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .
Зазначені обставини і наявність вищевказаних ризиків є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні ОСОБА_6 під вартою з правом внесення застави. Дані підстави і наявність ризиків не змінилися і по теперішній час.
Врахував слідчий суддя при цьому те, що хоча законодавством і встановлено, що тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється (обвинувачується) особа і не є безумовною підставою для обрання/продовження щодо неї запобіжного заходу тримання під вартою, однак, поряд з іншими обставинами це також враховується, з чим погоджується і апеляційний суд.
Медичних протипоказань утриманню підозрюваного в СІЗО в суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки менший розмір застави може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.
Всі інші обставини, наведені захисником підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.
Відтак, слідчий суддя, врахувавши тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України та обставини, викладені в клопотанні слідчого, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу - тримання під вартою із правом внесення застави, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового слідства та суду; перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.
Отже, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою із правом внесення застави, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачає.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 197, 199, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2022 року про продовження строку тримання під вартою до 12.10.2022 з визначенням застави відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3