Справа № 522/5917/22
Провадження № 1-кс/522/3284/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 розглянувши клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000569 від 20.05.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про накладення арешту на майно, мотивуючи наступним.

СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000569 від 20.05.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
20.05.2022 до ЧЧ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, надійшло повідомлення зі служби «102», про те що під час несення служби працівниками поліції, було виявлено громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у якого при собі було виявлено смолянисту речовину чорного кольору, схожу на наркотичну, без мети збуту. ( ЖЕО13234)

В ході проведення обшуку особи ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився за адресою АДРЕСА_1 , виявлено смолянисту речовину чорного кольору, схожу на наркотичну, що зі слів ОСОБА_3 він знайшов для власного вживання.

20.05.2020 по матеріалам кримінального провадження винесено постанову про визнання речовим доказам вилученого майна, а саме: 1) Експертний пакет № PSP 1180596, в який поміщено смолянисту речовину, чорного кольору, схожу на наркотичну.

Ураховуючи вищевикладене, дане діяння, необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України. Також, у разі не накладення арешту вищезазначене вищевказані речі можуть бути реалізовані або знищені. Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, виникла необхідність в накладені арешту.
Прокурор, до судового засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна або його представник до судового засідання не з`явилися.
На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження для розгляду клопотання, не перешкоджає його розгляду.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, добуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
З клопотання та наданих до нього матеріалів, вбачаються підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме те, що вищезазначене вилучене майно являється важливими речовими доказами по даному кримінальному провадженню, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди та є предметом злочину, тобто є доказом злочину, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, завданням заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження такого майна.
В той же час, згідно зі ст. 2 КК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, недопущення незаконній втраті, зміні чи відчуженню, слідчий суддя вважає слушними доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження щодо зазначеного майна, на підставі чого вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000569 від 20.05.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуку гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: смолянисту речовину, чорного кольору, схожу на наркотичну, яку поміщено до експертного пакету № PSP 1180596.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_4