Пр-ня по справі № 1кп/521/322/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
13 травня 2022 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарями судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 00000670 від 14.05.2019 року, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого загальну середню освіту, офіційно не працюючого, зі слів неофіційно працюючого різноробочим на будівельних майданчиках в м. Одесі, не одруженого, спільно проживаючого з ОСОБА_5 , має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1)06.04.2009 року Приморським р/с м. Одеси, за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК до позбавлення волі на строк 5 років; 2)05.10.2018 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. ст. 75 76 КК з іспитовим строком 3 роки; обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_8

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_9

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1.1. ОСОБА_4 14 травня 2019 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, перебуваючи в салоні маршрутного таксі (автобуса) № 84, на шляху руху від зупинки «вул. Нефтяників» до зупинки «Центральний автовокзал» у Малиновському районі м. Одеси, скориставшись сприятливою обстановкою для вчинення злочину завантаженістю маршрутного таксі пасажирами, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, таємно викрав із жіночої сумки ОСОБА_9 гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень, 50 Євро (за офіційним курсом НБУ на 14.05.2019 року становить 1473 гривні 21 копійка), 150 доларів США (за офіційним курсом НБУ на 14.05.2019 року становить 3 916 гривень 98 копійок), банківську картку АТ «КБ «Приватбанк»» та банківську карту ПАТ «Ощадбанк», зареєстровану на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого маючи реальну змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, вийшов з маршрутного таксі № 84 (точне місце не встановлено).
Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_4 використав викрадену банківську картку ПАТ «Ощадбанк» та пін-код, вказаний на аркуші паперу, в банкоматі ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк», розташованому на фасаді будинку № 12 по вул. Б. Хмельницького в м. Одесі, знявши з розрахункового рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 4 700 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 10 240 гривень 19 копійок.
1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

2.Докази сторони захисту. Допит обвинуваченого.
2.1.Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення повністю не визнав та показав, що 14.05.2019 року він з ранку виїхав з місця проживання з пос. Котовського і направився у справах на вул. Степову. Після цього рухаючись по вул. Б. Хмельницького він випадково зустрів знайомого ОСОБА_11 , приблизно 36-37 років, якого знав з дитинства. Вказана зустріч відбулась біля МКЛ № 1. Під час розмови з ним, останній передав ОСОБА_4 банківську картку і попросив зняти готівку у сумі 5000 гривень. При цьому сам він залишився у черзі в лікарню в приймальне відділення. ОСОБА_4 перейшов вулицю і підійшов до банкомату, одразу до нього підійшли працівники поліції, які спитали за картку і її походження, після цього була викликана слідча група.

Під час прямого і перехресного допиту, обвинувачений показав, що коли ОСОБА_12 надавав йому картку він не звернув увагу, що вона є пенсійною чи жіночою. Пін-код картки був при ній у аркуші паперу. Під час затримання він дійсно повідомив, що картку знайшов на вулиці, однак така версія ним була висловлена, оскільки він боявся співробітників поліції та останні йому обіцяли, що він до суду буде знаходитись на підписці про невиїзд. Однак виявилось, що його одразу взяли під варту.

Стверджує, що вказаного злочину не вчиняв, вважає це спланованим заходом співробітників поліції.

3.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
3.1.Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доказана наступними доказами, які зібрані в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК.

І. Усні докази.

3.2.Показами потерпілої ОСОБА_9 , яка будучи допитана в судовому засіданні показала, що до подій, викрадення її майна, вона не знала обвинуваченого ОСОБА_4 . Підстав обмовляти його у неї не має. Щодо обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_9 під час прямого допиту показала, що у середині травня 2019 року вона з ранку, приблизно о 09-10 годині їхала на маршрутному таксі № 84 з зупинки «Нова лінія», що розташована на Київській трасі у напрямку центру м. Одеси. Грошові кошти за проїзд вона приготувала заздалегідь. Тому в неї не було потреби звертатись до гаманця, який залишився в сумці. Вийшла вона з маршрутки на зупинці біля вулиць Преображенська кут вул. М. Арнаутська. Приблизно через 10-15 хвилин після цього, вона відкрила сумку та побачила, що в ній відсутній гаманець. У гаманці була сума грошей приблизно 200 гривень, 50 Євро та 150 доларів США. Однак були ще банківські картки. Свою картку вона одразу заблокувала по телефону. Ще була банківська картка її матері пенсіонерки ОСОБА_10 . Вказана картка була обмотана аркушем паперу на якому був записаний пін-код картки. Потерпіла злякалась, оскільки на вказаній картці були грошові кошти пенсія матері, на суму приблизно в еквіваленті 500 доларів США. Приблизно в це же час їй зателефонувала мати та спитала, що трапилось. Спочатку ОСОБА_9 не чого не казала їй, однак мати повідомила, що телефонували з поліції та повідомили, що спіймали людину з її банківською карткою. Одразу вона виїхала до відділку поліції де написала відповідну заяву про викрадення гаманця із грошима та банківськими картками. Аналізуючи вказані події, вона пам`ятає, що у маршрутному таксі знаходились двоє хлопців, які робили вигляд, що не знайомі. Один з них, якого вона впізнає як ОСОБА_4 знаходився поряд з нею та під час руху маршрутки штовхав її у спину, начебто випадково. ОСОБА_9 постійно оглядалась. Потерпіла вважає, що саме в цей момент в неї витягнули гаманець. Впізнала вона ОСОБА_4 за формою обличчя, носу, зросту, худорлявій статурі. Нижньої частини тіла вона не бачила.

Під час перехресного допиту, потерпіла ОСОБА_9 показала, що знаходячись в поліції, вона дійсно впізнавала ОСОБА_4 особисто, серед інших молодих чоловіків. Різких відмінностей під час впізнання між ними не було. До впізнання їй не показували жодних фотографій ОСОБА_4 . Зазначені нею хлопці ОСОБА_4 та інший чоловік знаходячись у маршрутці створювали певним чином суєту. Потім вона зрозуміла, що це «спектакль». Вони знаходились поряд з нею і неподалік входу у маршрутку. Вона особисто не бачила, щоб ОСОБА_4 дістав з сумки її гаманець. Але всі їх дії та образ який вони створювали у маршрутці казав саме про дії направлені на викрадення. ОСОБА_4 та інший чоловік вийшли на різних зупинках з маршрутки, раніше ніж вона. Однак вказані зупинки були поряд.

На пряме питання щодо впевненості у тому, що поряд з нею знаходився ОСОБА_4 в проміжок часу 14.05.2019 року близько о 09 годині в маршрутці № 84, потерпіла ОСОБА_9 показала, що на 100 відсотків вона в цьому не впевнена, оскільки минуло два роки з дати події. Коли вона впізнавала ОСОБА_4 у поліції, вона була впевнена в тому, що поряд з нею в маршрутці був саме ОСОБА_4 .

Також потерпіла показала, вважає ОСОБА_4 винним, однак не бажає йому суворе покарання. Окрім того, вона в судовому засіданні заявила, що просить знайомих та родичів ОСОБА_4 щоб їй не телефонували та не пропонували змінити покази. Жодних претензій до ОСОБА_4 не має.

3.3.Показами свідка ОСОБА_13 , який допитаний в судовому засіданні показав, що є співробітником карного розшуку, помічником оперуповноваженого УКР ГУНП України в Одеській області. Обвинуваченого ОСОБА_4 знає як особу, яка неодноразово вчиняла кишенькові злочини. Підстав обмовляти його у нього не має. Свідок показав, що приблизно весною 2019 року він знаходився разом з помічником оперуповноваженого ОСОБА_14 на чергуванні та здійснював оперативний огляд територій міста Одеси на предмет профілактики вчинення правопорушень. Рухаючись по вул. Богдана Хмельницького він побачив біля зупинки громадського транспорту, раніше знайомого ОСОБА_4 , який стояв біля банкомату та знімав грошові кошти. Одразу у нього виникли підозри у відношенні вказаної людини. Зупинившись, вони підійшли до ОСОБА_4 та запитали про походження банківської картки. Він повідомив, що картка не його. На картці знаходився напис жіночого ім`я та напис «Пенсійна картка». Для з`ясування вказаних обставин, вони одразу викликали слідчо оперативну групу.

3.4.Показами свідка ОСОБА_14 , який є також співробітником карного розшуку, помічником оперуповноваженого УКР ГУНП України в Одеській області. В судовому засіданні ОСОБА_14 дав аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_13 в частині обставин, очевидцем яких він був, підтвердивши факт випадкового виявлення на вулиці раніше знайомого ОСОБА_4 , який був відомий співробітникам поліції, як особа, яка раніше вчиняла кишенькові злочини. Виявлений ОСОБА_4 був біля зупинки громадського транспорту та банкомату і здійснював зняття грошових коштів з банківської картки. Свідок не пам`ятає, що саме казав ОСОБА_4 з приводу наявності в нього пенсійної картки на жіноче ім`я.

ІІ. Документи докази.

3.5.Заявою про злочин від 14.05.2019 року, яка подана потерпілою ОСОБА_9 , відповідно до якої, остання просить прийняти заходи до невстановленої особи, яка 14.05.2019 року у салоні маршрутного таксі № 84 на шляху слідування від ТЦ «Нова Лінія» до вул. Преображенська, з її сумки таємно викрав гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень, 50 Євро, 150 доларів США, банківську картку «Приватбанку», банківську картку «Ощадбанку» на ім`я ОСОБА_15 .

3.6.Протоколом огляду місця події від 14.05.2019 року який проведений з 11 години 06 хвилин до 11 години 15 хвилин, слідчим СВ Хмельницького ВП, яким було зафіксовано: ділянка місцевості, розміром приблизно 2х2 метри, що розташована на відстані приблизно 2 м. від будинку АДРЕСА_3 . На вказаній ділянці місцевості встановлений громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно передав співробітниками поліції банківську картку «Ощадбанку» (пенсійну) № НОМЕР_1 видану для ОСОБА_16 , а також грошові кошти в розмірі 4700 гривень.

3.7.Під час слідчої дії здійснювалась відеофіксація. Відтворенням в судовому засіданні вказаного відеозапису, судом встановлено, що перебіг обставин, які зафіксовані на відеозапису повністю відповідає обставинам зафіксованим у протоколі огляду місця події.

3.8.Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.05.2019 року, відповідно до якого слідчий СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області в період часу з 12 години 03 хвилин до 12 години 10 хвилин, за участю захисника ОСОБА_17 , оперативних співробітників поліції, у присутності понятих, пред`явив потерпілій ОСОБА_9 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпіла впізнала особу чоловіка під № 2 ( ОСОБА_4 ), який 14.05.2019 року в маршрутному таксі № 84 перебував за її спиною, притискався до неї та ймовірно, здійснив крадіжку її гаманця. Перед впізнанням, потерпіла ОСОБА_9 описала особу, яка на її думку вчинила злочин: зріст 170 см., худорлявої тілобудови, віком приблизно 30-35 років, лице худорляве витягнуте, волосся світле. Впізнала особу за рисами обличчя, зростом, тілобудовою, зачіскою, сукупністю ознак обличчя.

3.9.Під час здійснення слідчої дії, пред`явлення особи для впізнання, здійснювалась відеофіксація. Переглядом відеозапису, судом встановлена повна автентичність дій зафіксованих у протоколі, справжнім подіям, які зафіксовані на відеозапису.

3.10.Протоколом огляду предметів від 15.05.2019 року, відповідно до якого, слідчий СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області оглянув речові докази: 1)банківську картку «ОЩАДБАНК ПЕНСІЙНА № НОМЕР_2 Nadiya Lozovenko»; та 2)грошові кошти загальною сумою 4700 гривень, які видані під час огляду місця події ОСОБА_4 .

4.Оцінка доказів судом.
І. Питання умислу, мотивів, мети правопорушення, а також доводів обвинуваченого.

4.1.Питання яке підлягало вирішенню у даному кримінальному провадженні чи винен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК (крадіжка)?

4.2.Фактично доказування факту крадіжки зводилось до безпосереднього спостерігання потерпілою особисто обвинуваченого, в умовах, які викликали в неї підозри щодо крадіжки. Потім затримання обвинуваченого з банківською карткою на ім`я ОСОБА_15 під час зняття готівкових коштів біля банкомату.

4.3.Версія спростування наявності в нього банківської картки зводилась до випадковості її володіння від знайомого, якого встановити під час судового розгляду не надалось можливим.

4.4.У даному провадженні ми можемо побачити, класичний приклад доказування факту крадіжки за допомогою непрямих доказів. Значна частина кримінальних правопорушень доказується саме завдяки таким видам доказів. Не рахуватись з ними або ставити їх під сумнів лише тому, що вони за своїм змістом не прямі, не безпосередньо створені є очевидно недопустимим, хоча б тому, що це не узгоджується із завданнями кримінального провадження.

4.5.Вивідне знання про винність, після дослідження доказів на думку суду беззаперечно показує, що даний злочин вчинений саме ОСОБА_4 .

4.6.Так, у суду не викликали сумніви покази потерпілої, яка не тільки щиро але дуже впевнено показала, що бачила ОСОБА_4 в маршрутному автобусі, він стояв поряд і штовхав її. Такі дії, мали ознаки випадковості. Вже в подальшому вона збагнула, що це було штучно створено. Потерпіла ОСОБА_18 переконливо впізнала ОСОБА_4 у відділу поліції, показавши при цьому, що до впізнання жодних розмов та упередженостей з боку поліцейських по відношенню до неї не було.

4.7.Загалом оцінюючи покази потерпілої, суд стверджує, що ОСОБА_18 хоча і була емоційною під час передачі спогадів даної події, разом з тим змогла бути досить відвертою, відкритою та природньо логічною. Обставини передавала послідовно та головне без перебільшень.

4.8.Натомість версія обвинуваченого щодо крадіжки, можливо і має право на існування, однак не при наявних доказах.

4.9.Загально відомою є думка, що англійське право це не продукт логіки, системи та суворих теоретичних викладок. Воно завжди було і значною мірою залишається результатом досвіду суддів та процесуальних баталій учасників змагального правосуддя. Вдаючись до теорії англійського права, суд лише намагається показати більшу об`єктивність доводів, які будуть обґрунтовувати вирок, оскільки загалом Велика Британія з її Common Law (загальне право) вважається еталоном юридичної думки. Що стосується логічних висновків з фактів та аналіз і синтез доказів, - очевидно відбувається за правилами КПК України, при цьому судом використовується безумовно власний досвід, а також звичайні закони мислення і способи пізнання правильного міркування сприйнятої інформації, що доступні кожній людині.

4.10.У своїй видатній праці англійський суддя Вільям Вільз зазначає наступне: «Якщо обвинувачений приховував речі, якщо він замикався в тому, що вони перебувають у його володінні і це показання виявляється неправдивим, якщо він не може довести, яким чином придбав цю власність, якщо він представляє неправдиві, неймовірні чи невідповідні пояснення щодо її придбання, наприклад, що він знайшов її, що вона подарована йому, продана або просто залишена ...., - якщо його бачили поблизу місця злочину під час його скоєння або близько того часу, ...., - то ці обставини, так само як і всі подібні до них, справедливо вважаються ознаками, що пояснюють факт володіння, і створюють моральну впевненість у тому, що придбання речей, про які йдеться, має бути злочинним і що початок володіння не може бути розумно пояснено іншим чином»1.

4.11.У даному провадженні ми можемо побачити, що обвинуваченого бачили на місці скоєння злочину у маршрутному автобусі, поряд з потерпілою ОСОБА_9 . Одразу через декілька годин, ОСОБА_4 був затриманий співробітниками поліції з власністю ОСОБА_9 банківською карткою її матері. Розумних пояснень факту володіння такою карткою затриманим ОСОБА_4 , на думку суду, надано не було. Доводи про ефемерну людину, яку ніхто не бачив і за наданою обвинуваченим інформацію не міг встановити, лише показують неспроможність таких спростувань достатньо сильних підозр. Тобто обґрунтованість підозри вимагала більших доводів і фактів для її спростування, яких надано не було.

4.12.Окрім того, репутація ОСОБА_4 нажаль свідчить про можливість вчинення саме такого правопорушення, оскільки він має дві непогашені судимості за вчинення корисних, умисних злочинів проти власності, серед яких є і шахрайство, яке як відомо відрізняється від інших правопорушень проти власності своєю найвищою непорядністю, зухвалістю та зрадою відносин, оскільки потерпілий в момент скоєння правопорушення добровільно передає особі у власність свою річ, при вже існуючих зрадницьких та обманних думках злочинця не повертати таку річ.

4.13.Тобто відомості про минулі судимості, суд не використовує як доказ вини ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 88 КПК є недопустимим. Суд використовує такі відомості, як доказування того, що обвинувачений мав обізнаність щодо вчинення такого правопорушення та міг діяти саме таким чином. А наявність в руках викраденої банківської картки та зняття готівки з неї, у сукупності з фактом перебування в автобусі поряд с потерпілою є саме тим доказом, що і доводить вину обвинуваченого.

4.14.Заперечення сторони захисту у даному випадку, були зведені лише до суб`єктивної інтерпретації показів потерпілої та власне такої ж суб`єктивної оцінки наявних доказів вини обвинуваченого. Все це виходить з відсутності розумного підґрунтя задля захисту обвинуваченого, яке можливо побудувати лише на заперечені очевидних встановлених фактичних обставин.

4.15.Відповідаючи на поставлене вище питання, суд стверджує, що ОСОБА_4 винен у вчиненні таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК (крадіжка), за обставинами викладеними вище у вироку суду. Вина обвинуваченого доведена в судовому засіданні доказами, які зібрані стороною обвинувачення, поза розумним сумнівом.

4.16.Мотивом вказаної крадіжки є очевидно звичайна людська користь. Метою є звернення грошових коштів у свою власність.

5.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
5.1.Обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Суд не визнає як обставину, що пом`якшує покарання народження дитини у обвинуваченого ОСОБА_4 21.04.2022 року, оскільки суду не надано доказів належної та необхідної турботи і забезпечення малолітньої дитини з боку останнього. Як відомо, батьки досить часто зловживають фактом наявності дитини, до якої в житті не прикладають жодних реальних заходів піклування і як правило про дитину згадують лише під час ухвалення вироку. Обвинувачений офіційно не працює, факт неофіційної роботи не може свідчити про реальну турботу і піклування за дитиною. Окрім того, матеріальна складова, ще не є вирішальною у вихованні дитини. Не меншим питанням виховання є навчання, освіта, передача власного життєвого досвіду, спілкування, звичайна людська любов і турбота, які не мають обмежених характерних рис, а є всеосяжною ідеєю яка є сенсом життя людини. Таких даних суду не надано.

5.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

6.Мотиви призначення покарання.
6.1.Переходячи до питання призначення покарання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

6.2.При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину і відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

6.3.Особистість обвинуваченого свідчить про наступне. Так, ОСОБА_4 знаходиться у віці 36 років. Народився в м. Одесі. Батьки померли. Виховувався з 18 років самостійно. Отримав лише загальну середню освіту. Хоча не одружений, однак спільно проживає з ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_4 народила спільну дитину. Зі слів не офіційно працює робочим на будівельних майданчиках в м. Одесі. Притягувався раніше до кримінальної відповідальності неодноразово. Має не зняті судимості. Окрім того, вказаний новий злочин вчинений ним в період знаходження під іспитовим строком за вироком Малиновського р/с м. Одеси від 05.10.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК, яким йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років та звільнено від покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК на 3 роки.

6.4.Тобто визнаючи ОСОБА_4 винним, при призначені покарання повинні бути застосовані правила призначення покарання за сукупністю вироків /ст. 71 КК/.

6.5.Суд вважає, що нажаль обвинувачений не зрозумів після призначення йому покарання за минулим вироком, всіх негативних наслідків обмежень своїх прав. Він не осягнув, що будь-яке порушення, не обов`язково кримінальне, може стати приводом для заміни йому покарання з іспитовим строком на реальне відбуття. Така поведінка не може бути визнана допустимою у суспільстві. Такі дії не можна визнати такими, які не є суттєвими у відношеннях між людьми. Навіть при умові припинення злочину і повернення викраденого майна, наслідки порушеного права є значними з точки зору суспільних відносин і домовленостей у суспільстві.

6.6.Використовуючи для аргументів у вироку судимості обвинуваченого, суд не має наміру вважати їх тавруванням особистості та його репутації. Головним є думка, що обвинувачений достатньо багато, для свого віку кримінально-карано помилявся. Тобто помилки коштували йому на думку суду занадто дорогу ціну, а саме безцінний час свого життя, який втрачений назавжди. Натомість навіть розумні покарання не впливали на свідомість обвинуваченого. Можливо саме йому у попередній судимості необхідно було призначити як покарання читання творів ОСОБА_19 або ОСОБА_20 чи Чарльза Дікенса, які б могли допомогти йому створити образи доброго і хорошого на фоні навіть тривалого часу проведеного в місцях позбавлення волі. Боротьба за життя, за великі людські цінності добра і справедливості, за чесноти порядної людини, які єдині можуть врятувати світ від зла, є обов`язком кожної людини. Така боротьба повинна чинитись на протязі всього життя і мати наслідком перемогу добропорядності, стриманості, смиренності, розсудливості, поміркованості і чесності над всіма пророками людини (хтивості, ненажерливості, корисності, гордині та обману та інш.).

6.7.У будь-якому випадку, повторність вчинення крадіжки, умови її вчинення таємність, властивість саме цього злочину так званий «кишеньковий злочин», який з точки зору доказування є більш складним ніж інші крадіжки, свідчить про необхідність суворої реакції держави на порушене право.

6.8.За думкою професора О.Ф. Кістяківського «Покаранням називаються ті заходи, які за вироком суду застосовуються проти злочинця, і які завдають йому страждань і забирають у нього різні види благ та прав, які йому належать. Покарання є прямим наслідком злочину. Це відображення від завданого удару, реакція з боку суспільства, інтереси якого зачеплені злочином»2. І хоча сучасний кримінальний закон прямо зазначає у ч. 3 ст. 50 КК, що покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, є очевидним, що за своїм змістом покарання приносить людині лише страждання. Натомість обвинувачений повинен розуміти, що вчиняючи злочинну дію, вона має наслідком невідворотне покарання, яке для нього буде певним чином стражданням, а також позбавить його різних видів благ та прав, які йому вільно належать у демократичному суспільстві. Нажаль такими благами розумно скористатись ОСОБА_4 не зміг.

6.9.Таким чином, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі.

6.10.Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК судом не встановлено, оскільки суд вважає, що особистість обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, свідчать про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям. Окрім того, вчинення нового кримінального правопорушення під час іспитового строку, зобов`язує суд призначити покарання з урахуванням вимог ст. 71 КК.

7.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
7.1. Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

7.2.Речові докази банківську картку ПАТ «Ощадбанк» зареєстровану на ім`я ОСОБА_10 та грошові кошти в сумі 4700 гривень відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК необхідно повернути законному володільцю, потерпілій ОСОБА_9 .

Запобіжний захід.

7.3.Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому, суд виходить з наступного.

7.4.Під час судових дебатів прокурор висловив свою правову позицію, щодо необхідності застосування до обвинуваченого до набрання вироком суду законної сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

7.5.Розуміючи, що ОСОБА_4 юридично вважається особою невинною, в понятті презумпції невинуватості, допоки вирок суду не набрав законної сили, суд не позбавляє обвинуваченого думки і права на оскарження даного судового рішення. Натомість вважає, за необхідне, при реалізації судової влади на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 534 КПК, імперативно застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту у залі судового засідання.

7.6.Застосування такого заходу до обвинуваченого у даному провадженні є гарантією виконання вироку суду в частині відбуття досить суворого покарання.

7.7.Така думка суду випливає в тому числі зі строку покарання (який є достатньо великим) у вигляді позбавлення волі і є таким, що може призвести навіть саму сміливу людину до малодушності у вигляді переховування від правосуддя і відбуття призначеного судом покарання.

7.8.Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд допускає в цій частині негайне виконання вироку.

7.9.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_4 винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК та призначити йому покарання, у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

1.2.Відповідно до ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 05.10.2018 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

1.3.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання законної сили вироком суду.

1.4.До набрання вироком суду законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

1.5.Взяти під варту обвинуваченого ОСОБА_4 негайно у залі суду.

1.6. Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування і судового розгляду, а саме з 14.05.2019 року по 25.09.2020 року та з дня затримання за вказаним вироком у залі суду з 13.05.2022 року по день набрання законної сили вироком суду.

1.7.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.05.2019 року, а саме з: 1) банківської картки ПАТ «Ощадбанк» зареєстрованої на ім`я ОСОБА_10 та 2)грошових коштів в сумі 4700 гривень.

1.8.Скасувати заборону накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

1.9.Речові докази по кримінальному провадженні: 1)банківську картку ПАТ «Ощадбанк» зареєстровану на ім`я ОСОБА_10 та 2)грошові кошти в сумі 4700 гривень залишити у законного володільця, потерпілої ОСОБА_9 .
1.10.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.11.В частині застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирок суду відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 534 КПК підлягає негайному виконанню, до набрання законної сили вироком.

1.12.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.13.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: О.В. Гарський

[1]Вільям Вільз «Досвід теорії непрямих доказів» 1864 рік, М.; Видавництво Книжковий дім «Ліброком» 2012 рік, С. 56-57

[2]О.Ф. Кістяківський «Елементарний підручник загального кримінального права» 1891 р., Репринтне видання Київ; Видавець ОСОБА_21 2009 р; С. 696

1 Вільям Вільз «Досвід теорії непрямих доказів» 1864 рік, М.; Видавництво Книжковий дім «Ліброком» 2012 рік, С. 56-57.

2 О.Ф. Кістяківський «Елементарний підручник загального кримінального права» 1891 р., Репринтне видання Київ; Видавець ОСОБА_21 2009 р; С. 696