Справа № 204/6312/22
Провадження № 1-кп/0203/703/2022
УХВАЛА
іменем України

13 жовтня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000192 від 19.08.2022 року, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000192 від 19.08.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави. Вважає наявними ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи особливу тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що він може виїхати за межі території України поза пунктами пропуску державного кордону або на тимчасово окуповану територію та переховуватися від суду. Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України обвинувачений ОСОБА_7 обізнаний про факт свідчення проти нього інших громадян. Враховуючи ці обставини, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати поза процесуальним шляхом на свідків, з частиною яких він знайомий особисто. Наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом застосування до останніх методів залякування, умовляння, підкупу або фізичного впливу. Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 має стійкі антиукраїнські погляди, вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, фактично не визнає своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначила, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, вказаним прокурором.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.
Вислухавши заявлене клопотання, думку учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч 1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
25 серпня 2022 року ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, по 23 жовтня 2022 року включно.
При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177КПК України враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачене покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений, усвідомлюючи особливу тяжкість та реальність покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності.
Крім того, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, запровадження якого суд враховує як обставину, яка суттєво збільшує ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки на частині території України ведуться бойові дії та частина території України тимчасово окупована.
При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.
У зв`язку з тим, що кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії, тому, враховуючи стадію судового розгляду, серйозність пред`явленого обвинувачення, існує висока вірогідність, що перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу впливати на свідків шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а тому ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на теперішній час існує.
Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що метою вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину є надання іноземній державі - Російській Федерації допомоги в збройному конфлікті та збройній агресії проти України та проведенні підривної діяльності проти України, тому є підстави вважати, що ОСОБА_7 розуміючи, що представники іноземної держава можуть забезпечити його переховування на території Російської Федерації, буде вважати, що єдиним способом уникнути кримінальної відповідальності за вчинення вказаних протиправних дій є доведення своїх злочинних намірів до кінця, продовжить кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, та вчинить інші протиправні дії, на користь іноземної держави, з якою Україна перебуває в стані збройного конфлікту.
При вирішенні клопотання прокурора суд також враховує особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, офіційно не працює, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, при цьому наявність останньої обставини не може зменшувати встановлені судом ризики.
Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні ризики виправдовують продовження раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що наразі немає підстав для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому необхідно продовжити останньому тримання під вартою строком на 60днів.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, статтею 111 КК України.

Суд враховуючи перелічені вище підстави вважає, що альтернативний запобіжний захід у виді застави не зможе гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 11 грудня 2022 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3