ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/184/22 Справа № 711/2210/22 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

23 червня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

16 червня 2022 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2022 року, якою скаргу ОСОБА_3 від 26 травня 2022 року на бездіяльність Головного Управління національної поліції в Черкаській області за його заявою від 05 квітня 2022 року залишено без розгляду.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статті 399 КПК України, суддя вважає, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачений частинами 1, 2 статті 309 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Главою 26 КПК України, а саме частиною 2 статті 307 КПК України, не визначено повноважень слідчого судді на залишення без розгляду скарги на бездіяльність прокурора.

Згідно із правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 31 травня 2021 року у справі № 646/3986/19, серед усіх рішень слідчого судді, можливість ухвалення яких прямо не передбачена КПК у межах відповідних регламентованих цим Кодексом процедур, слід виокремити дві групи рішень:

- ухвалені поза межами процедури, передбаченої КПК (з питань, процедура вирішення яких слідчим суддею не передбачена КПК);

- ухвалені в межах передбаченої КПК процедури із застосуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК та загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

І якщо питання неправомірності відмови судом апеляційної інстанції у перевірці законності рішень слідчого судді, які належать до першої групи, отримала своє вирішення на рівні висновків вищої судової інстанції щодо застосування норм права (в постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 5-142кс(15)17, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справах № 237/1459/17 та № 243/6674/17), то питання щодо апеляційного оскарження другої групи рішень потребує диференційованого підходу з огляду на зміст ухваленого слідчим суддею рішення у кожному конкретному випадку.

При вирішенні зазначеного питання слід виходити насамперед із сутнісного критерію, визначально закладеного законодавцем при визначенні кола ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню.

Аналіз ст. 309 КПК, якою на рівні загальних норм закріплено перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування, надає підстави стверджувати, що законодавцем віднесені до предмета оскарження рішення слідчого судді, які або вирішують питання щодо обмеження конституційних прав особи (застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту; застосування запобіжного заходу у вигляді застави; відсторонення від посади і т.д.), або якими вирішується питання, які мають істотне значення для здійснення ефективного досудового розслідування (відмова у наданні дозволу на затримання; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; відмова у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, домашнього арешту та застави), або якими вирішується доля досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому (закриття кримінального провадження на підставі ч. 9 ст. 284 КПК і т.д.).

З наведеного вбачається, що перевірці в апеляційній інстанції підлягають лише ухвали слідчого судді, які пов`язані з можливістю істотного обмеження прав, свобод та інтересів особи або мають вирішальне значення для руху досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому.

У зв`язку з цим обмеження права на апеляційне оскарження є виправданим і воно може бути пов`язане, зокрема, із забороною оскарження рішень слідчого судді, які не призводять ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ні до неможливості оскарження вже встановлених правообмежень та які не перешкоджатимуть здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому.

Саме такий підхід відповідатиме основному завданню (призначенню) судово-контрольного провадження, яке знайшло своє нормативне закріплення в КПК, - «здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні» (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК).

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що постановлення слідчим суддею ухвали про залишення без розгляду скарги ОСОБА_3 за заявою останнього, зробленою у судовому засіданні, із посиланням на те, що підстави вказані у скарзі вже були розглянуті іншим слідчим суддею, не призводить ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ані до перешкоджання здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому, зокрема, з огляду й на те, що вказане рішення слідчого судді не створює жодних перепон щодо повторного звернення скаржника з відповідною скаргою до повноважного місцевого суду.

А тому рішення слідчого судді про залишення без розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, ухвалене слідчим суддею в межах механізму, передбаченого ч. 6 ст. 9 КПК, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

З огляду на викладене, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_3 подана на ухвалу слідчого судді, яка відповідно до статті 309 КПК України не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, слід відмовити у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 399 КПК України, суддя

у х в а л и л а:

відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2022 року.

Копію ухвали разом з усіма доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Суддя ОСОБА_2