Справа № 171/1145/22
В И Р О К
Іменем України
30 серпня 2022 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000031 від 28.07.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого професійну (професійно-технічну) освіту, неповнолітніх та інших осіб на утриманні не маючий, не працюючого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок при наступних обставинах.

ОСОБА_3 , 24.07.2022 приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи неподалік будинку № 13 по вул. Будівельній в м. Зеленодольськ Криворізького району Дніпропетровської області зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_4 . Знаходячись у вищевказаному місці під час розмови з ОСОБА_4 у ОСОБА_3 виник умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Так, він 24.07.2022, приблизно о 10 годині 35 хвилин, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, під приводом зателефонувати попросив у свого знайомого ОСОБА_4 передати йому у тимчасове користування мобільний телефон марки Samsung Galaxy M30s 4/64 ГБ темно-синього кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , який належить останньому, заздалегідь розуміючи, що повертати вищевказаний телефон не буде, тим самим ввів в оману ОСОБА_4 щодо істинності своїх намірів, запевнивши у їх правомірності, який не здогадуючись про протиправний намір ОСОБА_3 передав свій мобільний телефон.

Після цього, ОСОБА_3 взяв мобільний телефон марки Samsung Galaxy M30s 4/64 ГБ темно-синього кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 та доводячи свій прямий умисел до кінця покинув місце вчинення кримінального проступку та розпорядився майном ОСОБА_4 на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 3550 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмова заява з ОСОБА_4 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, захисника так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачення ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, які згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, вперше притягається до кримінальної відповідальності, неповнолітніх та інших осіб на утриманні не має, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання на ОСОБА_3 скарг не надходило.

Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченому, суд виходить з того, що санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає такі види покарання:

- штраф від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин;

- виправні роботи на строк до двох років;

- обмеження волі на строк до трьох років.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді 1 року обмеження волі та звільнити від покарання на підставі ст. ст. 75,76 КК України з випробуванням. Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 382КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1(одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від покарання з випробуванням строком 1 (один) рік.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -