Справа № 463/4374/22
Провадження № 1-кп/463/443/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000678 від 27.05.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харків, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, не працюючої, раніше не судженої, тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 26 травня 2022 року в період часу з 14:53 год. до 14:58 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), під час запровадження воєнного стану по всій території України, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, знаходячись у приміщенні магазину «ЄВА» ТзОВ «РУШ», за адресою: м.Львів, вул.Пасічна, 90, вважаючи, що її дії є непомітними для сторонніх осіб, взяла із торгового прилавка у вищевказаному магазині жіночу парфумовану воду 100 мл. Lanvin Eclat DApage у кількості 1 шт., вартістю 717,22 гривень, які в подальшому заховала до своєї сумки та вийшла за межі магазину, не розрахувавшись за вищевказаний товар, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ТзОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 717,22 гривень.

Таким чином, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, дала покази, які в повній мірі відповідають обставинам, викладених в обвинувальному акті. Зазначила, що 26.05.2022 року знаходячись у приміщенні магазину «Єва» по вул.Пасічній,90 в м.Львові, таємно викрала парфумовану воду, яку заховала до своєї сумки та вийшла за межі магазину. Кримінальне правопорушення вона вчинила у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Представник потерпілого ТзОВ «РУШ» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи без його участі.

Учасники процесу не заперечили щодо розгляду справи у відсутності представника потерпілого.

У зв`язку з наведеним та з врахуванням думки учасників процесу, розгляд справи проведено без участі представника потерпілого.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження, які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого їй обвинувачення, сумнівів у добровільності її позиції не має, а також обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачена підтвердила позицію щодо обмеження обсягу дослідження доказів судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, добровільність її позиції та розуміння правових наслідків обмеження обсягу дослідження доказів судом.

Оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, а тому її дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченої, яка є одруженою, перебуває в стані вагітності, не працює, раніше не суджена, на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психоневрологічного захворювання не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення, відношення обвинуваченої до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції статті вчиненого нею кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченої та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч.2 ст.50 КК України.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування реального покарання з випробуванням, а тому її необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст.75 КК України, із встановленням іспитового строку, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення нею в подальшому інших кримінальних правопорушень, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На момент ухвалення вироку обвинуваченій обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішити, відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді - 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з часу проголошення вироку.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання обраній ОСОБА_4 залишити без змін до часу набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: DVD-R диск з відеозаписами камер спостереження магазину «ЄВА», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Пасічна,90, - залишити при матеріалах справи; жіночу парфумовану воду 100 мл. Lanvin Eclat DApage у кількості 1 шт., яка передана на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 - вважати повернутою потерпілому ТзОВ «РУШ».

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору.

Суддя ОСОБА_1