Справа № 161/9511/21
Провадження № 1-кп/161/146/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 червня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 від 06.03.2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Костюхнівка, Маневицького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, зокрема:

27.11.2020 року вироком Маневицького районного суду Волинської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, -

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 27.11.2020 ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, призначено покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт. З 05.01.2021 засуджений поставлений на облік Луцького МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області, при цьому належним чином письмово ознайомлений з умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

В подальшому, 28.01.2021 засудженого ОСОБА_5 направлено до комунального підприємства «Парки та сквери м. Луцька», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Рівненська, 119, та зобов`язано приступити до виконання громадських робіт з 01.02.2021.

Однак, засуджений ОСОБА_4 , будучи відповідно до ст. 37 КВК України зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт 02.02.2021 та 03.02.2021 не з`являвся на відбування громадських робіт без поважних на те причин. В зв`язку з вищевикладеним, 04.02.2021 ОСОБА_4 винесене письмове попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України. Проте, засуджений ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, 09.02.2021, 10.02.2021, 11.02.2021, 12.02.2021, 15.02.2021, 16.02.2021, 17.02.2021, 18.02.2021, 19.02.2021, 22.02.2021, 23.02.2021, 24.02.2021, 25.02.2021, 26.02.2021 без поважних причин не з`являвся до комунального підприємства «Парки та сквери м. Луцька» за адресою: м. Луцьк, вул. Рівненська, 119, що згідно вимог ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст.389 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно умисно ухилився від відбування призначеного покарання у виді громадських робіт. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, має постійне місце проживання, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, разом з тим, раніше судимий, не працює.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, враховуючи невідбуту частину покарання у виді громадських робіт строком 186 годин із застосуванням положень, передбачених ст.ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді арешту з розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.

Керуючись ст.ст. 368- 374 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 27.11.2020 року з розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт та остаточно призначити покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 23 (двадцять три) дні.
Строк арешту ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1