Справа № 463/1219/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/709/21 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючої судді ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали об`єднаного кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2020 року за № 0001454, 26 січня 2021 року за № 0000056 та 29 січня 2021 року за № 0000074 про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за апеляційною скаргою прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_9 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 11 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , -

встановила:

вироком Личаківського районного суду м. Львова від 11 червня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 3 (місяців) позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі;
за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі;
за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 за сукупністю злочинів призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи покарання призначене вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 3 (місяців) позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі;
за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі;
за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи покарання призначене вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_6 28 грудня 2020 року приблизно о 7 годині 20 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є непомітними для інших осіб, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, а саме: набору пристроїв, пристосованих для відмикання замків (відмичок), відчинив двері приміщення торгівельного павільйону № 4 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке знаходиться у підземному переході на перехресті вул. Б.Хмельницького та АДРЕСА_2 та проник у вищевказане приміщення, що перебуває у користуванні ОСОБА_10 на підставі договору оренди, звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_10 , а саме: гроші в сумі 3475 гривень, навушники BluetoothWALKERWTS-17 white, білого кольору, у кількості 2 штуки, вартістю 399 гривень кожні, навушники BluetoothXOF70 Plus (copyairpodspro) white, білого кольору, у кількості 1 штуки, вартістю 999 гривень, гарнітури BluetoothAirPodsProCopyOriginalwhite (кейс зарядки), білого кольору, у кількості 1 штуки, вартістю 999 гривень, гарнітури XiaomiRedmiAirDotsBasicBlack, чорного кольору, у кількості 1 штуки, вартістю 399 гривень, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6670 гривень. Потім залишив зазначене приміщення з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд.
6 січня 2021 року приблизно о 5:00 годині ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи спільний прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи в торговому павільйоні АДРЕСА_2 , підійшли до дверей магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який орендує та де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_11 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовленого для вчинення злочину інструменту, а саме: рожкового ключа, ОСОБА_6 відчинив металопластикові двері магазину, а ОСОБА_7 в цей час слідкував, щоб дії ОСОБА_6 були непомітними для сторонніх осіб, після чого ОСОБА_6 проник в приміщення магазину, звідки таємно викрав з шухляди грошові кошти в сумі 190 гривень та електронні ваги торговельної марки «Pocketscale» вартістю 128 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 318 гривень
В подальшому ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи спільний із ним прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи в торговому павільйоні АДРЕСА_2 , підійшли до дверей зоомагазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який орендує та де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_12 .
Надалі, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовленого для вчинення злочину інструменту, а саме: рожкового ключа, відчинив металопластикові двері магазину, а ОСОБА_7 в цей час слідкував, щоб дії ОСОБА_6 були непомітними для сторонніх осіб, після чого ОСОБА_6 проник в приміщення магазину та таємно викрав з полички грошові кошти в сумі 335 гривень.
Після цього ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи спільний із ним прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи в торговому павільйоні АДРЕСА_2 , підійшли до дверей магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », який орендує ОСОБА_13 та де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_14 .
Надалі, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовленого для вчинення злочину інструменту, а саме: рожкового ключа, відчинив металопластикові двері магазину, а ОСОБА_7 в цей час слідкував, щоб дії ОСОБА_6 були непомітними для сторонніх осіб, після чого ОСОБА_6 проник в приміщення магазину.
В подальшому, ОСОБА_6 перебуваючи у вказаному приміщенні та реалізовуючи спільний із ОСОБА_7 прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів почав шукати грошові кошти та інші матеріальні цінності, що належать потерпілому ОСОБА_14 . Однак обвинувачені спільного умислу до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, так як спрацювала охоронна сигналізація, яка встановлена у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». У зв`язку з чим обвинуваченні залишили підземний перехід на перехресті АДРЕСА_2 з викраденим майном з магазинів «Вишивка», « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Крім того, в другій половині січня 2021 року в точно невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи спільний прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, діючи повторно, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та їхні дії є непомітними для інших осіб, за допомогою заздалегідь підготовленого для вчинення злочину інструменту, а саме: рожкового ключа, відчинили двері балкону квартири АДРЕСА_3 , та проникли в приміщення вищевказаного помешкання, власником якого є ОСОБА_15 .
Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, почали шукати грошові кошти та інші матеріальні цінності, що належать потерпілій ОСОБА_15 , виконавши при цьому усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Але, зважаючи на те, що ОСОБА_15 жодних цінних речей в квартирі не зберігала, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не викравши нічого, покинули приміщення квартири, та кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

На вирок суду прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок яким визнати ОСОБА_6 винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3р. 3м. позбавлення волі, за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України -3р. позбавлення волі, за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України - 3р. позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді - 3р.3м. позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити остаточне покарання з врахуванням вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначивши покарання у виді 3р.3м. позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим терміном на 1р. 6м.
ОСОБА_7 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3р. 3м. позбавлення волі, за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України -3р. позбавлення волі, за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України - 3р. позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 3р. 3м. позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити остаточне покарання з врахуванням вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначивши покарання у виді 3р.6м. позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим терміном на 1р. 6м.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження вважає, що вирок Личаківського районного суду м. Львова від 11.06.2021 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Апелянт зазначає, що Личаківський районний суд м. Львова у вироку від 11.06.2021 призначаючи покарання ОСОБА_7 за правилами ч.4 ст.70 КК України допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. При застосуванні правил поглинання розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини та не може бути меншим аніж за попереднім вироком.
Враховуючи викладене, вважає, що Личаківський районний суд м.Львова ухвалюючи вирок від 11.06.2021 стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допустив порушення п.1,2 ч.1 ст.413 КПК України
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав частковоапеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , думку обвинувачених, які не заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні ними інкримінованих їм кримінальних правопорушень ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджуються представленими в справі доказами в їх сукупності та в апеляційній скарзі не оспорюються.
Як встановлено колегією суддів, обвинувачений ОСОБА_6 28 грудня 2020 року приблизно о 7 годині 20 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є непомітними для інших осіб, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, а саме: набору пристроїв, пристосованих для відмикання замків (відмичок), відчинив двері приміщення торгівельного павільйону № 4 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке знаходиться у підземному переході на перехресті вул. Б.Хмельницького та АДРЕСА_2 та проник у вищевказане приміщення, що перебуває у користуванні ОСОБА_10 на підставі договору оренди, звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_10 , а саме: гроші в сумі 3475 гривень, навушники BluetoothWALKERWTS-17 white, білого кольору, у кількості 2 штуки, вартістю 399 гривень кожні, навушники BluetoothXOF70 Plus (copyairpodspro) white, білого кольору, у кількості 1 штуки, вартістю 999 гривень, гарнітури BluetoothAirPodsProCopyOriginalwhite (кейс зарядки), білого кольору, у кількості 1 штуки, вартістю 999 гривень, гарнітури XiaomiRedmiAirDotsBasicBlack, чорного кольору, у кількості 1 штуки, вартістю 399 гривень, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6670 гривень. Потім залишив зазначене приміщення з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд.
6 січня 2021 року приблизно о 5:00 годині ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи спільний прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи в торговому павільйоні АДРЕСА_2 , підійшли до дверей магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який орендує та де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_11 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовленого для вчинення злочину інструменту, а саме: рожкового ключа, ОСОБА_6 відчинив металопластикові двері магазину, а ОСОБА_7 в цей час слідкував, щоб дії ОСОБА_6 були непомітними для сторонніх осіб, після чого ОСОБА_6 проник в приміщення магазину, звідки таємно викрав з шухляди грошові кошти в сумі 190 гривень та електронні ваги торговельної марки «Pocketscale» вартістю 128 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 318 гривень
В подальшому ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи спільний із ним прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи в торговому павільйоні АДРЕСА_2 , підійшли до дверей зоомагазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який орендує та де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_12 .
Надалі, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовленого для вчинення злочину інструменту, а саме: рожкового ключа, відчинив металопластикові двері магазину, а ОСОБА_7 в цей час слідкував, щоб дії ОСОБА_6 були непомітними для сторонніх осіб, після чого ОСОБА_6 проник в приміщення магазину та таємно викрав з полички грошові кошти в сумі 335 гривень.
Після цього ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи спільний із ним прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи в торговому павільйоні АДРЕСА_2 , підійшли до дверей магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », який орендує ОСОБА_13 та де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_14 .
Надалі, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовленого для вчинення злочину інструменту, а саме: рожкового ключа, відчинив металопластикові двері магазину, а ОСОБА_7 в цей час слідкував, щоб дії ОСОБА_6 були непомітними для сторонніх осіб, після чого ОСОБА_6 проник в приміщення магазину.
В подальшому, ОСОБА_6 перебуваючи у вказаному приміщенні та реалізовуючи спільний із ОСОБА_7 прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів почав шукати грошові кошти та інші матеріальні цінності, що належать потерпілому ОСОБА_14 . Однак обвинувачені спільного умислу до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, так як спрацювала охоронна сигналізація, яка встановлена у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». У зв`язку з чим обвинуваченні залишили підземний перехід на перехресті АДРЕСА_2 з викраденим майном з магазинів «Вишивка», « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Крім того, в другій половині січня 2021 року в точно невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи спільний прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, діючи повторно, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та їхні дії є непомітними для інших осіб, за допомогою заздалегідь підготовленого для вчинення злочину інструменту, а саме: рожкового ключа, відчинили двері балкону квартири АДРЕСА_3 , та проникли в приміщення вищевказаного помешкання, власником якого є ОСОБА_15 .
Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, почали шукати грошові кошти та інші матеріальні цінності, що належать потерпілій ОСОБА_15 , виконавши при цьому усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Але, зважаючи на те, що ОСОБА_15 жодних цінних речей в квартирі не зберігала, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не викравши нічого, покинули приміщення квартири, та кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.
За змістом статей 408, 420 КПК України погіршення становища обвинуваченого можливе лише при ухваленні судом апеляційної інстанції свого вироку, а при постановленні ухвали не допускається.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Водночас за приписами 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
З апеляційної скарги вбачається, що апелянт, зокрема, не погоджується з рішенням місцевого суду стосовно неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Так, ч. 1 ст. 70 КК України передбачає, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік. ОСОБА_7 засуджений вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 до 3 років 6 м. позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік.
Проте, призначаючи покарання ОСОБА_7 за правилами ч.4 ст.70 КК України, суд першої інстанції у вироку від 11.06.2021 року допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. При застосуванні правил поглинання розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини та не може бути меншим аніж за попереднім вироком.
Так, відповідно до п.21 ППВС «Про практику призначення судами кримінального покаранні» від 24.10.2003 При вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо. Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК.
Відповідно до правового висновку, що міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 (справа №766/39/17) при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановления попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили. Відтак, якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановления попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів).
Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання, вищезазначених вимог не дотримався.
Відтак, Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 11 червня 2021 року в частині призначеного покарання ОСОБА_7 слід скасувати.
ОСОБА_7 слід визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 3 (місяців) позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи покарання призначене вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В решті вирок залишити без змін.
При призначенні покарання обвинуваченому, колегія суддів, виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України, при цьому враховує тяжкість скоєних злочинів, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше судимий за злочини проти власності, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває та молодий вік обвинуваченого. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
На переконання колегії суддів, для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому, буде справедливим та достатнім обрати йому покарання в межах санкції статтей, за якими кваліфіковано злочини, у виді позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.
За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора, щодо призначеного покарання ОСОБА_7 є обґрунтованими та підлягають задоволенню із скасуванням вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та постановлення в цій частині нового вироку. У решті вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.
На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів ,-
ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_9 задоволити частково.
Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 11 червня 2021 року в частині призначеного покарання ОСОБА_7 скасувати.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України призначити покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 3 (місяців) позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи покарання призначене вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає чинності з дня проголошення та може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4