Справа № 182/2553/22
Провадження № 1-кс/0182/678/2022
У Х В А Л А

24.06.2022 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2022 за № 0000266 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

23 червня 2022 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області поштовим відправленням «Нова пошта», надійшло клопотання дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2022 за № 0000266 про арешт майна, а саме транспортний засіб автомобіль без номерних знаків, кузов № НОМЕР_1 типу «джип» чорного кольору на багажнику якого мається позначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого. засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Протоколу першого Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З поданого дізнавачем клопотання вбачається, що 21.06.2022 розпочато досудове розслідування, у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 за ознаками кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ст. 290 КК України.

20.06.2022 у приміщенні об`єкта незавершеного будівництва по вул. Микитинській, 5 в м. Нікополі Дніпропетровської області, працівниками Дніпропетровського управління ДВБ Національної поліції України було виявлено самовільно обладнаний гаражний бокс з металевими воротами та підключеними електрокомунікаціями. В ході огляду, у боксі виявлено розукомплектований автомобіль TOYOTA PRADO чорного кольору без номерних знаків, запчастини до нього та інструмент для проведення ремонтних робіт. Під час проведення огляду встановлено, що номери агрегатів зазначеного транспортного засобу можуть містити ознаки підробки.

Старшим оперуповноваженим Дніпропетровського управління ДВБ НП України ОСОБА_4 зроблено повідомлення на лінію «102» та викликано слідчо-оперативну групу.

20.06.2022 було проведено огляд місця події - гаражного приміщення за адресою АДРЕСА_1 під час якого в приміщенні гаража виявлено розукомплектований автомобіль без номерних знаків, кузов № НОМЕР_1 типу «джип» чорного кольору на багажнику якого мається позначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Також під час огляду було виявлено ксерокопію довіреності виданої ОСОБА_5 , 1952 року народження про уповноваження ОСОБА_6 , 1987 року народження, розпоряджатись автомобілем «Toyota Land Cruiser», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та ксерокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Центром 1245, 09.03.2016 - на автомобіль «Toyota Land Cruiser» 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Автомобіль було вилучено та поміщено на території Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського, 1. Вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дізнавач СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: транспортний засіб автомобіль без номерних знаків, кузов № НОМЕР_1 типу «джип» чорного кольору на багажнику якого мається позначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, встановлених органом досудового розслідування та посилання на положення ст. 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.

У клопотанні дізнавач вказує, що автомобіль без номерного знаку, кузов № НОМЕР_1 типу «джип» чорного кольору, на багажнику з позначенням «Land Cruiser» було виявлено в приміщенні об`єкта незавершеного будівництва за адресою: м. Нікополь, вул. Микитинська, 5, тоді як згідно наданих копії: електронного рапорту від 20.06.2022; протоколу огляду від 20.06.2022 та доданих до нього фото-таблиць, автомобль було виявлено у гаражному приміщенні без номеру, розташованого за адресою: м. Нікополь, вул. Запорізька, 6.

Дізнавач у клопотанні вказує, що під час проведення огляду встановлено, що номери агрегатів транспортного засобу можуть містити ознаки підробки. Тобто достовірно вказана обставина стороною обвинувачення не встановлена. Суду не надано відповідного висновку експерта з приводу того, що номери агрегатів транспортного засобу містять ознаки підробки.

У клопотанні дізнавач вказує, що під час проведення огляду окрім транспортного засобу було виявлено та вилучено ксерокопію довіреності виданої ОСОБА_5 про уповноваження ОСОБА_6 , розпоряджатись автомобілем «Toyota Land Cruiser», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та ксерокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Центром 1245, 09.03.2016 - на автомобіль «Toyota Land Cruiser», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 . Однак, не було допитано ні особи якою було надано доручення ОСОБА_5 , ні особи на яку було видано доручення ОСОБА_6 з приводу автомобіля на який дізнавач просить накласти арешт.

З клопотання дізнавача не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти для забезпечення цивільного позову.

В клопотанні відсутнє належне правове обґрунтування, що майно на яке слід накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

До клопотання не додано копію ухвали про визнання автомбля речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Клопотання дізнавача не містить відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що в клопотанні дізнавача не зазначені підстави та мета для арешту майна, наявність яких передбачена ст. 171 ч. 2 КПК України, та які підлягають обов`язковому доведенню слідчим, прокурором при судовому розгляді клопотання, та які мають бути перевірені та досліджені слідчим суддею при вирішені питання щодо арешту майна.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Також слідчий суддя вважає, що в клопотанні про арешт майна не обґрунтовані співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна для власника майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Таким чином, у зв`язку із вищезазначеним, дослідивши клопотання дізнавача та надані до нього копії матеріалів слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна, не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Слідчий суддя вважає необхідним повернути клопотання прокурору Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права прокурора, після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись ст. 132, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2022 за № 0000266 про арешт майна, повернути прокурору Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 для усунення недоліків, надавши для цього строк в сімдесят дві години з часу отримання ухвали.

Копію ухвали надіслати прокурору Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1