ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1066/22
УХВАЛА

"26" вересня 2022 р. смт. Петриківка

Слідчий суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні 0000275 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не являється, раніше не судимого

за участю прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 .

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання,

Встановив:

26.09.2022 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні 0000275 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Своє клопотання слідчий мотивує тим, що органом досудового розслідування встановлено, що 24.09.2022 близько 18 години ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , разом із малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та достовірно знаючи про малолітній вік останнього, діючи з прямим умислом на задоволення своєї статевої пристрасті, оголив свої статеві органи та демонстрував Малолітньому ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_4 , шляхом онанізму, використовуючи безпорадний стан малолітнього ОСОБА_7 , який виразився у його малолітньому віці, та у тому, що останній за віком міг формально, не повною мірою усвідомлювати значення вчинених з ним дій та був обмежений у здатності чинити опір значущому дорослому, здійснив його інтелектуальне та сексуальне розбещення, шляхом проведення з ОСОБА_7 цинічних розмов схиливши його зняти нижню білизну та оголити статеві органи.

В наслідок розпусних дій ОСОБА_4 вплинув на нормальний, моральний, психологічний та соціальний розвиток малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , тим самим сприяючи формуванню у нього антиморальних поглядів.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме: вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Посилаючись на доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, встановлено наявність ризиків по справі, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема є підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує за даний злочин може переховуватись від органу досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків та потерпілу особу по справі, слідчий за погодженням із прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, з мотивів того, що враховуючи характер вчиненого правопорушення, тяжкість можливого покарання, особу підозрюваного, вважають за можливе застосувати відносно ОСОБА_4 лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , визнаючи свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, проти застосування запобіжного заходу у вигляді триман6ня під вартою заперечував та просив суд обмежитися домашнім арештом.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , враховуючи позицію свого підзахисного, просив вирішити клопотання слідчого на власний розсуд.

У судовому засіданні, в рамках наданих досудовим розслідуванням матеріалів, судом встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, а саме: рапортом працівника поліції про вчинення відносно малолітнього потерпілого кримінального правопорушення; протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , від 24.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , від 25.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 25.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 25.09.2022; протоколом огляду місця події від 23.09.2022 року, який проводився за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду одягу, а саме дитячих трусів, який проводився за адресою: АДРЕСА_2 від 23.09.2022; протоколом огляду добровільно наданих дитячих речей від 23.09.2022; постановами про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 24.09.2022 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 .

А тому суд вважає, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи.

При цьому, вирішуючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, суд зважає на відсутність законодавчого визначення такого поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

25.09.2022 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
На виконання вимог статей 177 та 178 КПК України, відповідно до матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Судом враховано, що ОСОБА_4 у нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Підозрюваний не має освіти, офіційно не одружений, доказів перебування на його утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований, не має зареєстрованого місця проживання, що вказує на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення до 8 років, тому суд вважає обґрунтованим твердження сторони обвинувачення, про існування ризиків переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з усвідомленням останнього покарання, яке йому загрожує за вчинення даного злочину.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_4 відомі потерпілий та свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відомі місця їх мешкання. Більше того , свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 спільно проживають з підозрюваним ОСОБА_4 . Тому суд погоджується з твердженням досудового слідства про існування ризику, що підозрюваний, усвідомлюючи покарання яке йому загрожує, може незаконно впливати на них в даному кримінальному провадженні, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з ними, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.
П. 4 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків. Так, в разі застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання, домашній арешт сторона обвинувачення не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти здійснення останнім впливу на малолітнього потерпілого та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Відповідно до, п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Відтак враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин, у яких підозрюється шляхом схиляння, використовуючи безпорадний стан малолітнього ОСОБА_7 , який виразився у його малолітньому віці, та у тому, що останній за віком міг формально, не повною мірою усвідомлювати значення вчинених з ним дій та був обмежений у здатності чинити опір, що є різновидом психологічного тиску, в зв`язку з чим суд не вважає за необхідне визначати розмір застави.
До судового засідання, в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 24.09.2022 о 11:00 год. затриманий відповідно до ст. 208 КПК України, що підлягає зарахуванню в строк тримання під вартою, згідно ч. 5 ст. 115 та ч. 2 ст. 197 КПК України.

Беручи до уваги зазначене та керуючись статтями 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-194, 197, 369, 372 КПК України -

Постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні 0000275 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття під варту ОСОБА_4 , тобто з 24 вересня 2022 року та обчислювати з урахування часу його затримання.

Ухвала слідчого судді діє до 22 листопада 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Дніпропетровського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1