Справа № 527/2372/22
провадження № 1-кс/527/528/22
УХВАЛА
12 жовтня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання дізнавача Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваної для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000152 від 12 вересня 2022 року відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,
В С Т А Н О В И В :
11 жовтня 2022 року дізнавач Сектору дізнання Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням погодженим прокурором Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що сектором дізнання Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000152 від 12 вересня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією України та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`яжу з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнарсдним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнарсдним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час представники влади РФ, діючи всупереч вимогам пунктам 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (XXV), від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 №3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в АР Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в України», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженого Загоном України №2119-ІХ від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженого Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Загоном України №7389-ІХ від 18.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022 року).

Згідно Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з початку вторгнення ЗС РФ на територію України, тобто з 24.02.2022 до початку вересня 2022 року, перебуваючи на території с. Артемівка Чугуївського району Харківської області публічно закликала невизначене коло осіб до підтримки рішень та дій держави агресора РФ та її збройних формувань.

Зокрема, ОСОБА_5 , в період часу з 24.02.2022 до початку вересня 2022 року, звертаючись до мешканця с. Артемівка Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закликала його змінити український паспорт на російський в тимчасово окупованому м. Куп`янську Харківської області, та повідомила місцевому мешканцю, що на даній території вже більше ніколи не буде України. Так ОСОБА_5 , наприкінці липня 2022 року закликала ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснити переоформлення документів права власності своєї земельної ділянки та реєструвати документи у країни держави агресора РФ в тимчасово окупованому м. Куп`янську Харківської області. Також встановлено, що ОСОБА_5 , на початку червня 2022 року, звертаючись до мешканця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , закликала останнього змінити його український паспорт на російський в тимчасово окупованому м. Куп`янську Харківської області, та повідомляла місцевому жителю, що на даній території вже більше ніколи не буде України, та дана територія належить Росії а саме до 128 мікрорайону Бєлгородської області. Також встановлено, що ОСОБА_5 , на початку червня 2022 року ходила по АДРЕСА_1 та закликала місцевих мешканців змінювати українські паспорти на російські в тимчасово окупованому м. Куп`янську Харківської області, та повідомляла, що на даній території вже більше ніколи не буде України, та закликала здійснювати заміну своїх документів права власності земельних ділянок українського зразку та реєструвати документи у країни держави агресора РФ в тимчасово окупованому м. Куп`янську Харківської області.

Своїми умисними протиправними діями, що виразилися у публічних закликах до підтримки рішень та дій держави-агресора Російської Федерації та її збройних формувань, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, тобто колабораційна діяльність.

05 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Свердловське Первомайського району Кримської області, громадянки України, з повного середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , складено та затверджено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення - проступку.

Цього ж дня з метою вручення письмового повідомлення про підозру здійснено виїзд за місцем реєстрації та фактичного місця мешкання ОСОБА_5 , однак на місці встановлено, що останньої не має вдома.

В ході допиту свідків (сусідів) ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 , встановлено, що приблизно з 9 вересня 2022 року та по теперішній час ОСОБА_5 вони не бачили. При цьому свідки вказують, що місце знаходження ОСОБА_5 не відомо та можливо остання виїхала за межі Чугуївського району, Харківської області. Ближчих родич в на території Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_5 не має.

На підставі вище викладеного, у відповідності до ст.ст. 42, 276-288 КПК України, письмове повідомлення про підозру для передання вручене під підпис старості села Артемівки Чугуївського р-н. Харківської області - ОСОБА_11 .

Разом з цим, органом досудового розслідування вжиті всі можливі заходи для встановлення місця знаходження ОСОБА_5 для вручення повідомлення, однак місце знаходження останньої не встановлено.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом про вчинене кримінальне правопорушення протоколами допитів свідків.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

05 жовтня 2022 року, досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-поступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`зку з переховуванням підозрюваної від органів досудового розслідування (дізнання) з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

При цьому, на даний час органу досудового розслідування достовірно відомо, що ОСОБА_5 за місцем реєстрації та мешкання не проживає, на зв`язок не виходить, хоча останній відомо про обставини вчиненого нею проступку, місце знаходження останньої не встановлено, що свідчить про її бажання ухилитися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Метою та підставами застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуа тьних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 , покладених на неї процесуальних обов`язків, останній необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримань я під вартою, оскільки обставини кримінального правопорушення та особа підозрюваної свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Під час проведення слідчих дій, встановлено, що підозрювана за місцем реєстрації та мешкання не проживає, на зв`язок з органом досудового розслідування не виходить, місце знаходження ОСОБА_5 не встановлено, що вказує на те, що остання переховується від органів досудового розслідування.

Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, дізнавач просив суд надати дозвіл на затримання підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи без їх участі, клопотання підтримували та просили задовольнити.
Дослідивши клопотання та долучені матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 цього Кодексу.
Санкцією ч.1 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.
Отже, відповідно ст. 12 КК України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX цього Кодексу.
ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, за який законом взагалі не передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому до неї не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, отже вона не може бути затриманою з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор не довів наявність підстав для затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже вчинене вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії проступків та запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до особи, яка вчинила кримінальний проступок та не передбачає покарання у вигляді тримання під вартою, що виключає можливість у задоволенні клопотання.
За таких підстав, у клопотанні дізнавача про надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 183, 189, 190 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання дізнавача Чугуївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваної для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000152 від 12 вересня 2022 року відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1