Справа № 201/1636/2022
Провадження № 1-кп/201/542/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000032 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000032 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України відносно якого обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і на сьогоднішній день є суттєві ризики того, що обвинувачений може намагатись ухилитись від суду, так як обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, також може впливати на свідків з метою зміни ними показань та подальшого уникнення відповідальності. Також на думку прокурора ОСОБА_3 може продовжити свою злочинну діяльність, так як обвинувачується у вчиненні неодиничного злочину, не працює і не має засобів до існування, що може його спонукати до нелегального заробітку і більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити ці ризики.

Обвинувачений заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, так як має намір працевлаштуватись, а запобіжний захід заважає йому реалізувати цю можливість.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, так як прокурором не надано доказів того, що ризик реальні. Обвинувачений вже чотири місяці знаходиться в умовах цілодобового домашнього арешту, добросовісно виконує свої обов`язки, що свідчить про те, що ризики зменшуються, а тому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання зміг би забезпечити ці ризики.

Заслухавши клопотання і думки учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість обвинувачення не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим і реальним наявність ризику вчинення обвинуваченим повторного злочину, оскільки останній являючись обвинуваченим у вчиненні корисливого злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, знову обвинувачується у вчинення ряду корисливих злочинів, що саме по собі свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим нового злочину і цей ризик є доволі суттєвим.

Також не виключений ризик уникнення суду обвинуваченим, який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, які не передбачають можливості звільнення від відбування покарання, що може спонукати обвинуваченого до втечі.

Таким чином суд встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Що стосується ризику впливу на свідків, то в судовому засіданні не надано даних які б свідчили про те, що цей ризик є реальним, а тому суд вважає, що прокурор не довів наявність цього ризику.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які не є міцними настільки, щоб нівелювати встановлений судом ризик, те що він не працює, притягнутий до кримінальної відповідальності за умисний тяжкий злочин, обставини злочину описані в обвинувальному акті, що свідчить про те, що обвинувачений в даний час несе в собі певну небезпеку для суспільства та з урахуванням вищеописаних обставин, а також того, що в країні введено воєнний стан в умовах якого ризик уникнення суду та вчинення нових злочинів значно підвищується, суд вважає, що суспільний інтерес в забезпеченні безпеки превалює над правом на особисту свободу в даному конкретному випадку, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить нівелювання встановленого судом ризиків.

Доводи захисту про намір працевлаштуватись не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а враховуючи те, що до вчинення злочину обвинувачений міг працювати, однак не робив цього, то такі доводи захисту є декларативними і направленими на пом`якшення запобіжного заходу.

Доводи захисту про добросовісне виконання обов`язків обвинуваченим суд приймає до уваги, однак вважає, що така добросовісність підтверджує ефективність і дієвість запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком до 11 липня 2022 з покладенням на обвинуваченого обов`язку цілодобово не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвалу направити для контролю прокурору Центральної окружної прокуратури м. Дніпро ОСОБА_4 та на виконання до Дніпровського районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1