Справа № 344/9234/22
Провадження № 1-кп/344/1063/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, 10.07.2022 року близько 16 години 28 хвилин, в період дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України Володимира Зеленського №64/20211 від 24.02.2022р «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича, 7, А умисно, з корисливих спонукань, таємно викрав з торгово-виставкових стелажів дві пляшки коньяку Reserve VS, Коблево, вартістю 152, 58 гривень без ПДВ кожна, загальною вартістю 305, 16 гривень без ПДВ, які заховав собі під верхній одяг та обійшовши прикасові зони, не здійснивши оплату за товар, вийшов з приміщення магазину. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ ТВК «Львівхолод» майнову шкоду на загальну суму 305, 16 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_4 10.07.2022 року близько 19 години 39 хвилин, в період дії на території України воєнного стану, повернувся до приміщення вищезазначеного магазину перебуваючи в якому, продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, таємно викрав з торгово-виставкових стелажів:

- Коньяк України 3 зірки, ємкістю 0,5 л, 1 шт, вартість без ПДВ

126,42 гривень;

- Коньяк Ордин VS, ємкістю 0,5 л, Lionel, 1 шт, вартістю без ПДВ

122,22 гривень;

- Філе оселедець, 250 г, водний мир, 4 шт, вартістю без ПДВ

212,88 гривень;

- Ковбаса салямі софіївська в/к, 1 шт, вагою 0,4 г, вартістю без ПДВ

51,26 гривень;

- Ковбаса салямі домашня п/к 1 гат, 1 шт, вагою 0,666 г, вартістю без ПДВ 161, 85 гривень;

- Ковбаса салямі зі свинини н/к, 400 г, 1 шт, вартістю без ПДВ 68,94 грн, які тримаючи у правій руці направився до виходу із приміщення, де обійшовши прикасові зони та не здійснивши оплату за товар вийшов з приміщення магазину.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив

ТОВ ТВК «Львівхолод» майнову шкоду на загальну суму 743, 57 грн без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник потерпілого ТОВ ТВК «Львівхолод» у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення розгляду даного кримінального провадження без участі потерпілого, зазначивши, що обвинувачений відшкодував завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду і в потерпілого не має жодних претензій до обвинуваченого. Просив обвинуваченого суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та надав суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті викрав у приміщенні магазину «Рукавичка», що знаходиться по вул. Федьковича, 7А, у м. Івано-Франківськ товари, що зазначені в обвинувальному акті. Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора та обвинуваченого про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_4 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку; з середньою спеціальною освітою; має постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжуть покарання ОСОБА_4 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Також, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається середня ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та середній рівень його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку - два роки, думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який просив призначити йому найбільш м`яке з можливих покарань та думку потерпілого який просив обвинуваченого суворо не карати, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

В той же час, з урахуванням вищенаведених обставин, які пом`якшують покарання, обставин які характеризують особу обвинуваченого та підтверджують його негативне і критичне ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи долю заявленого у кримінальному провадженні потерпілим ТОВ ТВК «Львівхолод» цивільного позову про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, що завдана злочином суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Під час судового розгляду від потерпілого ТОВ ТВК «Львівхолод» судом отримано заяву, у якій зазначено, що будь яких претензій матеріального та морального характеру в потерпілого до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. За вказаних обставин, суд вважає за можливе наявний у матеріалах даного кримінального провадження цивільний позов потерпілого залишити без розгляду.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394,615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4

наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною программою.

Нагляд за ОСОБА_4 здійснювати органу пробації за місцем його проживання.

Цивільний позов потерпілого ТОВ ТВК «Львівхолод» - залишити без розгляду.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

DVD диски з відеозаписами (дві постанови слідчого від 18.07.2022 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддя ОСОБА_1