Номер провадження: 11-кп/813/279/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , та захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2020 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.121; ч.4 ст.296 КК України та йому призначено покарання:
- за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці;

- за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Відповідно до ст.70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці.

Строк відбування ОСОБА_9 покарання обчислюється з 17 травня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбутого ОСОБА_9 основного покарання у виді позбавлення волі зарахований строк його попереднього ув`язнення з 04 травня 2016 року по 06 травня 2016 року та з 17 травня 2016 року до 12 січня 2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.125; ч.2 ст.296 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

- за ч.2 ст.28, ч.1 ст.125 КК України у виді виправних робіт на строк 1 рік.

Відповідно до ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбуття покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України на ОСОБА_10 покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк покарання ОСОБА_10 строк його попереднього ув`язнення з 20 травня 2016 року по 29 серпня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_12 завдану моральну шкоду у сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

Цим же вироком ОСОБА_11 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.125; ч.2 ст.296 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

- за ч.2 ст.28, ч.1 ст.125 КК України у виді виправних робіт на строк 1 рік.

Відповідно до ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбуття покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України на ОСОБА_11 покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання ОСОБА_10 строк його попереднього ув`язнення з 20 травня 2016 року по 30 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами у кримінальному провадженні.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 04 травня 2016 року він разом із своїми друзями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , рухаючись пішки по тротуару вул.Канатної в напрямку вул.Базарна в Одесі зустріли раніше невідомого їм ОСОБА_13 , який в той час рухався їм на зустріч з боку вулиці Базарної.

Використовуючи малозначний привід ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зупинили ОСОБА_13 та почали з ним розмову. В ході розмови ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали чіплятися до ОСОБА_13 , на що останній почав телефонувати своїм знайомим, зокрема ОСОБА_14 , щоб покликати їх на допомогу.

Під час розмови ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 територіально перемістились до магазину «Віртус», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Базарна, 32 (ріг вул. Канатної), де продовжили спілкування. В цей час ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 увійшли до магазину «Віртус», а ОСОБА_10 попрямував до приміщення розташованої поруч квартири в будинку АДРЕСА_1 , де він мешкає, де попередньо заготував два ножі, а також балон зі сльозогінним газом. Вказані предмети (ножі та балон) ОСОБА_10 виніс та надалі передав ОСОБА_9 та ОСОБА_11

04 травня 2016 року, приблизно о 03:03 годині, знаходячись біля магазину «Віртус», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Базарна, 32, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_9 схопив ОСОБА_13 за шию та почав з ним бійку, в ході якої вийняв із карману брюк кухонний ніж, попередньо переданий ОСОБА_10 , та умисно наніс ОСОБА_13 його клинком багаточисленні різані поранення лівого стегна. В цей час, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , реалізуючи свій умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку із використанням заздалегідь заготовленого газового балона почали переслідувати ОСОБА_14 , який в цей час втікав з місця події в напрямку вулиці Успенської по вул.Канатній. Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , ОСОБА_9 попрямував навздогін ОСОБА_14 , якого не наздогнав.

ОСОБА_13 після отриманих тілесних ушкоджень, намагаючись уникнути зіткнення з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у зв`язку зі значною кровотечею, яка виникла внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_13 попрямував в напрямку будинку №19 по вул.Базарній, розташованого на іншому боці вулиці. Однак, о 03:04 годині 04 травня 2016 року на розі будинку з боку перехрестя вулиць Канатної та Базарної його наздогнав ОСОБА_11 , який, почав наносити потерпілому численні удари руками й ногами в різні частини тіла. Не маючи можливості чинити опір та активний захист через поранення лівого стегна та значну кровотечу, потерпілий почав втікати однак, надалі був затиснутий ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які почали одночасно та почергово наносити йому удари руками і ногами в різні частини тіла, при цьому збивши його з ніг та продовжуючи нанесення ударів по уже лежачому потерпілому. Довівши свій злочинний намір до кінця, тобто подолавши будь-які спроби активного опору потерпілого, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця події зникли.

З отриманими тілесними ушкодженнями 04 травня 2016 року ОСОБА_13 був доставлений до медичного закладу, де в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Смерть потерпілого ОСОБА_13 згідно висновку експерта 437-1448/2016 від 30 червня 2016 року полягає у прямому причинному зв`язку з наявними у нього пораненнями гострим предметом лівого стегна з ушкодженням судин і розвитком масивної зовнішньої кровотечі з послідуючим розвитком шоку і вираженої тканинної гіпоксії. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_15 стала поліорганна недостатність.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №207 від 29 вересня 2016 року на потерпілому ОСОБА_13 , окрім колото-різаних поранень, спричинених ОСОБА_9 , виявлено тілесні ушкодження, заподіяні в результаті множинних ударів кінцівками нападників, а саме:1) Закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку (субдуральний) в проекції опуклої поверхні правої тім`яної частки, крововиливів у м`які тканини у лобовій ділянці праворуч та правій скроневій ділянці, правої вилично-скроневої ділянки обличчя, та верхньому віці правого ока біля зовнішнього кута; 2) Множинні садна крововиливи лівої верхньої кінцівки та живота. Дана черепно-мозкова травма відноситися щонайменше, до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я або може відноситися і до тяжких тілесних ушкоджень, якщо супроводжувалося загрозливими для життя явищами. В результаті нанесення множинних ударів кінцівками нападників, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у постраждалого ОСОБА_13 утворилася поєднана травма голови та кінцівок, що, безперечно, зробило тяжчим стан постраждалого.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.27, ч.1 ст.122 КК України, тобто - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене групою осіб.

Також дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 кваліфіковані за ч.4 ст.296 КК України, за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Оскарженим вироком суд першої інстанції перекваліфікував дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з ч.1 ст.27, ч.1 ст.122 КК України на ч.2 ст.28, ч.1 ст.125 КК України та з ч.4 ст.296 на ч.2 ст.296 КК України.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржений вирок в частині засудження ОСОБА_9 за ч.4 ст.296 КК України та ОСОБА_10 за ч.2 ст.296 КК України.

Визнати ОСОБА_9 невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст.296 КК України, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п.2) ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.119 КК України «Вбивство через необережність».

Визнати ОСОБА_10 невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.296 КК України, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п.2) ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Змінити оскаржений вирок в частині задоволення цивільного позову та стягнути з ОСОБА_9 100000 грн. та ОСОБА_10 75000 грн. моральної шкоди.

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_16 у своїй апеляційній скарзі просив оскаржений вирок скасувати частково в частині призначення обвинуваченим покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років, за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років, на підставі ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

ОСОБА_10 призначити покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років, на підставі ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

ОСОБА_11 призначити покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років , на підставі ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

В іншій частині залишити вирок без змін.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з клопотанням, в якому просив скасувати вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2020 року в частині засудження ОСОБА_10 за ч.2 ст.296 КК України, звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі п.3) ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження на підставі п.1) ч.2 ст.284, 417 КПК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_8 подав аналогічне клопотання, в якому просив скасувати вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2020 року в частині засудження ОСОБА_11 за ч.2 ст.296 КК України, звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності на підставі п.3) ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження на підставі п.1) ч.2 ст.284, 417 КПК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності

Обґрунтовуючи свої клопотання захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначили, що з моменту вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України минуло більше 5 років.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі № 328/1109/19, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 309/1201/15-к).

Заслухавши суддю-доповідача, захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які одноголосно підтримали клопотання захисників про звільнення від кримінальної відповідальності, думку прокурора ОСОБА_6 , який також не заперечував проти задоволення поданих клопотань, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Строк давності це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як установлено з матеріалів кримінального провадження інкримінований ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочин був вчинений 04 травня 2016 року.

Судом першої інстанції їх дії кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК України.

Санкція ч.2 ст.296 КК України передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

За приписами ч.4 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Відповідно до п.3) ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Дані про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ухилялись від слідства або суду чи вчинили новий нетяжкий, тяжкий чи особливо тяжкий злочин, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

За таких обставин строки давності притягнення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності не зупинялись та не переривались.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочину минуло понад п`ять років, вони підлягають звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.3) ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому апеляційним судом були роз`ясненні обвинуваченим правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України і обвинувачені погодились з такими підставами для закриття кримінального провадження і не наполягли на розгляді кримінального провадження в загальному порядку

Положеннями п.1) ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч.2 ст.296 КК України скасувати, звільнити їх від кримінальної відповідальності на підставі п.3) ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження щодо них закрити на підставі п.1) ч.2 ст.284 КПК України закрити.

Керуючись статтею 49 КК України, статтями 284, 376, 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , та захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 .

Скасувати вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2022 року, в частині засудження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Звільнити ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України на підставі п.3) ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003172 від 04 травня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України на підставі п.1) ч.2 ст.284 КК України в зв`язку із звільненням вищевказаних осіб від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4