Справа № 350/948/22
Номер провадження 1-кс/350/240/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2022 року селище Рожнятів
Слідчий суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої СВ відділення поліції № 2 Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, погоджене прокурором у кримінальному провадженні №0000090 від 16.08.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4. ст. 185 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Слідча СВ відділення поліції №2 (селище Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , звернулася до Рожнятівського районного суду із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором Рожнятівського відділу Калуської окружної прокуратури.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення аналогічних злочинів, на розгляді Рожнятівського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення його за ч. 4 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, а в умовах воєнного стану повторно вчинив новий корисливий злочини, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 15.08.2022 року близько 02:00 год., порушуючи комендантську годину, ішов пішки із с. Князівське в с. Дуба Калуського району Івано-Франківської області, та по дорозі вирішив повернути до своєї знайомої ОСОБА_6 .

Маючи корисливий умисел та мотив особистого збагачення, з метою вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_5 , 15.08.2022 року близько 03:00 год., підійшов до будинку АДРЕСА_1 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , де реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, шляхом пошкодження віконного скла, проник до будинку ОСОБА_6 , звідки таємно викрав із гаманця грошові кошти в сумі 85 грн (купюрами номіналом 50, 20, 10 та 5 грн), та мобільний телефон типу «жабка» марки «bravis», вартість якого відповідно до висновку експерта від 25.08.2022 № СЕ-19/109-22/8853-ТВ становить 397,00 грн, з SIM-картою мобільного оператора «Vodafone» вартістю 125,00 грн. В подальшому ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 607 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Указана підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 15.08.2022, показами потерпілого ОСОБА_6 від 16.08.2022, показами свідка ОСОБА_7 , висновком експерта 25.08.2022 № СЕ-19/109-22/8853-ТВ та іншими матеріалами у їх сукупності.

ОСОБА_5 розлучений, із загальною середньою освітою, на обліку у кабінеті психіатра чи лікаря нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, без утриманців, без постійного місця роботи.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, яке відповідно до санкції ст. 185 ч. 4 КК України карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 184 Кримінального процесуального кодексу України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, що перешкоджають органам досудового розслідування уникнути їх без взяття його під варту, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи подовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

В обґрунтування наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин та, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду.

На підтвердження наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, постійного джерела доходу не має, раніше неодноразово судимий, на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного забезпечить виконання покладених на нього обов`язків, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому слід застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.

У судовому засіданні слідча клопотання підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з вищевикладених підстав.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, вказавши, що вважає наявними всі законні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи подовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. Наявність вказаних ризиків підтверджується санкцією статті, яка передбачає відповідальність за інкримінований підозрюваному злочин.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що захисника не потребує, захист своїх інтересів буде здійснювати сам. Не заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді арешту, оскільки він визнає, що вчинив вказане у клопотанні діяння.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Підозрюваний прибув у судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у СВ відділення поліції №2 (селище Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0000090 від 16.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, про що йому було повідомлено про підозру.

Аналізуючи надані слідчому судді докази з точки зору причетності до вчиненого правопорушення, приходжу до висновку про наявність доказів, які вказують на можливу причетності ОСОБА_5 до інкримінованого правопорушення. Обґрунтованість підозри підтверджується:

- копією витягу з ЄРДР за №0000090 від 16.08.2022;

- протоколом огляду місця події;

- протоколом допиту потерпілої ;

- протоколами допиту свідків;

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування такого запобіжного заходу у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчою доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення встановленої законом відповідальності, оскільки усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за статтею 185 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений частиною 4 статті 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Обираючи запобіжний захід, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, його майновий та сімейний стан, те, що ОСОБА_5 є неодруженим, без утриманців, не працюючим, раніше неодноразово судимий, на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України.

Беручи до уваги викладене, сукупність вказаних фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Окрім цього, докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні про обрання запобіжного заходу дають достатніх підстав вважати, що застосування виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Таким чином, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, за винятком випадків, що містяться у ч.4 цієї статті.

Згідно ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин інкримінованих неправомірних дій, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у таких межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, обставини інкримінованої йому неправомірної дії, вважаю за необхідне визначити заставу у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124050 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання обвинуваченого під вартою слід обчислювати з часу його фактичного затримання в залі суду після оголошення ухвали.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4. ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту його затримання.
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12" .
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.
Визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124050 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647 Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0002265).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави такі обов`язки:
1) прибувати до СВ відділення поліції №2 (смт. Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування;
4) утримуватися від спілкування з потерпілим.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення заставних коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12".
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя