Справа № 296/1914/22
УХВАЛА
Іменем України

22 квітня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0000132 від 21.04.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000132 від 21.04.2022, за фактом закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.04.2022, близько 02.50 год., у порушення вимог Конституції України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 перебував у стані наркотичного сп`яніння в одній із кімнат першого поверху приміщення міжнародного аеропорту ім. С.П. Корольова, що в АДРЕСА_1 .

В даний час, ОСОБА_6 , у зв`язку з надуманими причинами, пройшов в підвальне приміщення разом із своєю службовою зброєю АК 74, кал. 5,45 мм, номер екземпляра якого НОМЕР_2 .

Перебуваючи у вказаному підвальному приміщенні, ОСОБА_6 побачив іншого військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , який почав спускатися у підвальне приміщення.

В подальшому, неправильно оцінюючи ситуацію внаслідок вжитих наркотичних засобів, у ОСОБА_6 виник умисел на вбивство ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 привів зброю у готовність та здійснив кілька пострілів в напрямку ОСОБА_7 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для вбивства останнього, однак смерть ОСОБА_7 не настала з причин, які не залежали від волі ОСОБА_6 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового наскрізного поранення правого передпліччя з вогнепальним багатоуламковим переломом обох кісток передпліччя.

21.04.2022 за вказаним фактом були внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000132 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домантово, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця ЗСУ, стрільця в/ч НОМЕР_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Вина у вчинені кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_6 підтверджується:

1. Рапортами від 21.04.2022;

2. Протоколом огляду місця події від 21.04.2022 в аеропорту АДРЕСА_1 ;

3. Довідкою про тілесні ушкодження № 1659 від 21.04.2022;

4. Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.04.2022;

5. Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.04.2022

6. Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.04.2022;

7. Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.04.2022;

8. Повідомленням про підозру ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за вчинення якого відповідно до Кримінального кодексу України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15 років.

Метою застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що орган досудового розслідування, керуючись, п.1 ч.1 ст. 177 КПК України має підстави вважати, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення може переховуватись від органу досудового розслідування.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у ньому.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що була оголошена повітряна тривога та всі почали спускатись в укриття, він повертався з наряду та побачив групу підозрілих осіб, подумав, що диверсійно-розвідувальна група, злякався, тому він відкрив вогонь, не мав наміру вбивати товаришів по службі.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зазначив, що жодного конфлікту між підозрюваним та потерпілими не було, була помилка, тому наявний зовсім інший склад злочину, тому відсутні підстави для застосування запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000132 від 21.04.2022, за фактом закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

21.04.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домантово, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця ЗСУ, стрільця в/ч НОМЕР_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36). Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та підозрюваний причетний до цієї події, що підтверджується, зокрема, рапортами від 21.04.2022; протоколом огляду місця події від 21.04.2022 в аеропорту АДРЕСА_1 ; довідкою про тілесні ушкодження № 1659 від 21.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.04.2022; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.04.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні вказали на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, прокуратури та суду; ризик знищити, сховати, спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на даний час не були встановлені; можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілих, свідків, інших осіб.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до категорії особливо тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тому слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора, що з метою уникнення відповідальності та під тяжкістю покарання ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 206, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з часу затримання особи, тобто з 16 год. 00 хв. 21 квітня 2022 року по 16 год. 00 хв. 20 червня 2022 року.

Визначити строк дії ухвали до 20 червня 2022 року 16 год. 00 хв.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1