Справа № 138/1127/13-к
Провадження №:1-кс/138/400/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.07.2022 до Могилів-Подільського міськрайонного суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (справа № 38/1127/13-к; провадження № 1-кп/138/31/22).
Заява мотивована тим, що під час проведення підготовчого розгляду вказаного вище кримінального провадження суддя ОСОБА_4 не взяла до уваги позицію захисту щодо наявності підстав для повернення обвинувального акту та закриття провадження у справі, що стало приводом до винесення вказаним суддею невмотивованого рішення про призначення справи до судового розгляду. Вказана ухвала не є результатом неупередженого вивчення судом зауважень, доводів та доказів, що представлені сторонами. У зв`язку з викладеним в обвинуваченого є побоювання в безсторонності судді ОСОБА_4 при розгляді вказаної справи. Крім того, суддя ОСОБА_4 в нарадчій кімнаті дослідила документ, а саме розписку підозрюваного про неотримання документів, яка обвинуваченим не надавалась. Також під час проведення підготовчого розгляду справи суддею ОСОБА_4 було істотно порушено вимоги КПК України, а саме проведено підготовче засідання без участі потерпілого, не перевірено повноваження представника потерпілого, не забезпечено вручення пам`ятки про процесуальні права потерпілому. Перераховані вище дії, на думку обвинуваченого, свідчать про надання суддею переваги стороні обвинувачення порівняно зі стороною захисту, що свідчить про упередженість судді ОСОБА_4 , а відтак є підставою для її відводу від розгляду справи. Також, на думку обвинуваченого, при визначенні головуючого судді мав місце ручний розподіл справ, а тому є підстави для відводу також в порядку передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України.
26.09.2022 в судове засідання обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву в якій просив відкласти розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_4 у зв`язку з сімейними обставинами.
Прокурор, в судове не з`явився, 23.09.2022 подав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести в його відсутність, заперечив щодо задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю та необґрунтованістю підстав.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Згідно письмової заяви від 26.09.2022 просить розглянути відвід без його участі та участі потерпілого. Зазначив, що вони заперечують проти задоволення зави про відвід головуючого судді, оскільки заява є необґрунтованою та її задоволення призведе до затягування і так затягнутого судового процесу.
Згідно письмової заяви від 28.07.2022, суддя ОСОБА_4 звертає увагу, що вказані у заяві ОСОБА_3 обставини не відповідають дійсності та є надуманими. Вказані у заяві обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_4 обставини не впливають на розгляд справи та не свідчать про її упередженість, однак зважаючи на те, що сторона захисту вже втретє заявляє відвід судді ОСОБА_4 свідчить про сумнів сторони захисту у її неупередженості під час розгляду справи та ухвалення рішення за наслідками такого розгляду. А тому, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в її об`єктивності та неупередженості як головуючого у справі, недопущення в подальшому наявності сумнівів у сторін щодо об`єктивного розгляду суддею даної справи та законності рішення у справі з наслідками її розгляду, не заперечує щодо задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді.
Дослідивши зміст заяви про відвід, заяви прокурора, обвинуваченого, представника потерпілого та головуючого судді у справі, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.1 ст. 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Частинами 1, 2 статті 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Зокрема згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
З аналізу змісту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідує, що саме наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є підставою для його відводу.
На думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18). Також Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді. В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Крім того, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Таким чином, за окремою підставою відводу визначеною саме як наявність «інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

Однак, вказані у заяві обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_4 обставини не свідчати про її необ`єктивність чи упередженість при розгляді кримінального провадження, а є суб`єктивною оцінкою обвинуваченого процесуальної діяльності судді, а також його незгодою з рішенням судді, постановленим за наслідками проведення підготовчого судового засіданні на підставі оцінки доказів, що містяться в матеріалах кримінальної справи.

Також при розгляді даної заяви про відвід, передбачених положеннями ст. ст. 75, 76 КПК України підстав та обставин, за яких суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, не встановлено.
Крім того, суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_3 вже неодноразово заявляв відвід головуючому судді у даному кримінальному провадженні, а також суддям, які розглядали заяви про відвід головуючого. На думку суду такі дії обвинуваченого мають ознаки зловживання правом на подання заяв про відвід з метою затягування строків розгляду кримінального провадження, що надає суду, який здійснює провадження, право залишати такі заяви обвинуваченого без розгляду на підставі ч. 4 ст. 81 КПК України.
За таких підстав суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.
Керуючись ст.ст. ст. 75 ч. 1 п. 4, 80, 81, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (справа № 138/1127/13-к; провадження № 1-кп/138/31/22) - відмовити.
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (справа № 138/1127/13-к; провадження № 1-кп/138/31/22) передати судді ОСОБА_4 для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1