Справа № 344/4140/22
Провадження № 11-сс/4808/113/22
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 03 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді триманння під вартою щодо ОСОБА_7 з визначенням розміру застави, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 03 квітня 2022 року задовольнено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та застосовано щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК), запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 29 травня 2022 року включно, з визначення розміру застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 68 100 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК, а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються наявними в матеріалах кримінальних проваджень доказами. З урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.185 КК, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подав АС, в якій покликаються на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки таке судове рішення порушує законні права та інтереси його підзахисного, а також те, що слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, всебічно не з`ясував усіх обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою.

Крім цього, зазначає, що застосований щодо ОСОБА_7 запобіжний захід, є занадто суворим. Підозрюваний не переховувався від досудового слідства, має постійне місце проживання, сім`ю, на утриманні є неповнолітня та малолітня дитина, раніше не судимий, має бажання вступити до лав тероборони.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які просять скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою; пояснення прокурора ОСОБА_9 , яка заперечела доводи АС, перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Івано-Франківського міського суду та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя в повній мірі дотримався.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183 КПК.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оскільки запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження, то колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що заявлені стороною обвинувачення ризики базуються на припущеннях, оскільки наявність заявлених ризиків перешкоджання кримінальному провадженню з боку обвинуваченого обґрунтовуються фактичними даними, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466 від 01.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

З ухвали слідчого судді вбачається, що 01.04.2022 року , в порядку ст.208 КПК затримано ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення ч.4 ст.185 КПК, а 02.04.2022 року йому повідомлено про підозру у вчиненні цього ж кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя правильно встановив, про наведені у ньому дані свідчать про те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, а саме: даними, які містяться в протоколі огляду місця події, протоколі допиту потерпілого, протоколі огляду речей, протоколі затримання особи підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 .

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про її обґрунтованість у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину буде переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою незаконного збагачення, позаяк він тимчасово не працює та немає постійного місця проживання, а також може у будь-який момент, з метою уникнення кримінальної переховуватись від суду, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Врахувуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого правопорушення ОСОБА_7 , вагомість доказів щодо повідомленння підозри, покарання, яке може бути призначено підозрюваному в разі засудження останнього, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі, він може викликати ризики переховування від органів слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дослідивши всі обставини справи та наявність ризиків, що вказані вище, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.

Що стосується покликань захисника, що підозрюваний ОСОБА_7 бажає вступити до лав територіальної оборони по місцю свого проживання, є необгрунтованим.

Відповідно до ст. 616 КПК (із змінами) підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 КК, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період , а керівник органу прокуратури має перевірити відповідні обставини й зазначити про це в постанові про санкціонування таких заходів.

До апеляційного суду з вищезгаданим клопотанням прокурор не звертався.

Колегія суддів визнає, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо нього, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

За таких обставин, АС захисника ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 183, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,
постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 03 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді триманння під вартою щодо ОСОБА_7 , на строк до 29 травня 2022 року включно без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4