СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/440/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00001094 від 12.04.2021 року стосовно :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Знаменка Кіровоградської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 12.04.2021 близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи біля під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_3 , використовуючи розкладний ніж, скоїв незакінчений замах на вбивство ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Так, ОСОБА_3 , 12.04.2021, у невстановлений час, зателефонував раніше знайомій ОСОБА_6 , та домовився з нею про зустріч. Цього ж дня, в обідній час, ОСОБА_3 прибув до квартири ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , де вони спільно проводили дозвілля. Під час спілкування ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_6 спільно проживати та відновити стосунки, на що остання категорично відмовилась.
Пізніше, цього ж дня, приблизно в 20:00 ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_3 вийшли на прогулянку. Далі, в ході прогулянки, під час того як останні знаходились навпроти під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 повторно запропонував ОСОБА_6 почати спільно проживати, але остання від даної пропозиції відмовилась та захотіла припинити спілкування. Дана відповідь дуже обурила ОСОБА_3 ,у зв`язку з чим у нього виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_6 .
В подальшому, ОСОБА_3 розуміючи, що на вулиці темна пора доби та поряд нікого немає з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , перебуваючи біля потерпілої на відстані витягнутої руки від останньої, дістав із зовнішньої правої кишені своєї куртки, заздалегідь заготовлений розкладний ніж, який тримав при собі, та утримуючи його в своїй правій руці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, цілеспрямовано використовуючи ніж завдав два удари в область правої сторони шиї потерпілої, а саме у місце, де розташовані життєво важливі органи.
Згідно висновку експерта № 042/1-216-2021 від 07.05.2021, у ОСОБА_6 було виявлено тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення шиї справи рана бокової поверхні шиї справи в середній третині, дном якої є м`язи та фасція, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Отримавши вказані тілесні ушкодження, ОСОБА_6 рятуючи власне життя своїми руками відштовхнула ОСОБА_3 , та вирвавшись почала втікати в бік свого місця проживання, під час чого, витягнула телефон із зовнішнього кишені своєї куртки та зателефонувала до ОСОБА_9 (який являється чоловіком племінниці ОСОБА_6 - ОСОБА_10 та в цей час знаходився за місцем мешкання ОСОБА_6 ) у якого і попросила про допомогу.
Після чого потерпілу ОСОБА_6 було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні №17, де їй вчасно надано необхідну кваліфіковану медичну допомогу в операційній (хірургічне ушивання рани, ревізія під загальним наркозом ).
ОСОБА_3 було затримано знайомими ОСОБА_6 - ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які в той момент перебували неподалік місця скоєння злочину.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав та показав, що 12.04.2021р. о 10-24 год., він йдучи з роботи, зателефонував синові ОСОБА_6 , оскільки номер телефону останньої він видалив. Телефонував з метою обговорити питання оренди кімнати в її квартирі, оскільки близько півроку до події вони зустрічались протягом двох тижнів, і тоді ОСОБА_6 пропонувала йому здавати кімнату. Наразі він проживав з іншої жінкою, кімната, де вони мешкали була невелика, тому він шукав житло, яке б було більшим за площею. Коли син ОСОБА_6 надав їй слухавку, вона повідомила, що зайнята, готує їсти, та запропонувала йому прийти до неї додому, на що він погодився. Вдома вони спілкувались та вживали алкогольні напої (випили пляшку коньяку), ОСОБА_6 повідомила, що здати йому в оренду кімнату на даний час немає можливості, оскільки разом з нею проживає її племінниця зі своїм чоловіком. Потім, близько 15-00 год., пішли на прогулянку з молодшою дитиною племінниці ОСОБА_6 . Випили кави, пізніше близько 18-00 год. дитину залишили племінниці, яка вже повернулась додому, та придбавши у магазині пляшку пива та пляшку слабоалкогольного напою пішли в напрямку його місця проживання. Деякий час вони сиділи на лавочці біля під`їзду будинку, в якому він мешкав, та близько 20-30 год. сказав ОСОБА_6 , що купить собі пива та піде додому, бо йому завтра потрібно йти на роботу. Тоді вони пішли до магазину, де він купив два пива, та повертались до будинку, де він мешкав, по дорозі ОСОБА_6 запитала чи є в нього із собою ніж,на що він дав ствердну відповідь та надав їй ніж. Перед цим вона казала йому, що має намір йти до нього додому на ночівлю, на що він заперечив, бо мешкав з дівчиною. Потім ОСОБА_6 приставила ніж до своєї шиї та повідомила, що якщо вони не підуть до нього додому, вона поріже себе та скаже, що це зробив він. Він намагався забрати в неї ніж, взявши за зап`ястя правої руки, але вона відсмикнула руку та скрикнула. Було темно, знаходились вони під аркою. В наступному він вдарив її в плече лівою рукою та забрав у неї ніж. ОСОБА_6 схопилась за шию, він взяв її під лікоть руки та вони присіли на лавочку, де ОСОБА_6 покурила та намагалась зупинити кров серветками, однак кровотеча не зупинялась. Він запитав чи потрібно викликати швидку допомогу, на що вона сказала, що не потрібно, бо в неї дома є все необхідне. Тоді вона пішла в напрямку свого місця проживання та по дорозі зателефонувала своїм рідним. Коли підходили до будинку, де мешкає ОСОБА_6 , остання на вулиці зустріла своїх родичів та прискорила шаг. ОСОБА_9 запитав у нього чи це він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 , на що ОСОБА_3 відповів, що ні, він лише потягнув її за руку. В наступному ОСОБА_9 затримав його, вимагаючи при цьому зізнання, на що він відповів йому: «Братику, дай мені цигарку, я тобі все розповім». Невдовзі прибули працівники поліції. Також показав, що стосунки з ОСОБА_6 у нього були добрі, він часто допомагав їй по господарству. Ніж носив із собою, коли ходив на роботу у нічні зміни. Під час його затримання ніж випав з правої кишені його куртки, куди він поклав його після того, як забрав у ОСОБА_6 . Цивільний позов потерпілої не визнав в повному обсязі.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, з посиланням на необережний характер своїх дій, встановлені обставини підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
-показами, наданими в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_6 , за змістом яких, з ОСОБА_3 вона раніше була в близьких стосунках, 12.04.2021 року приблизно о 13 -00 год. він зателефонував її синові, який надав телефон їй. ОСОБА_3 попросив вийти на вулицю, однак вона була з дітьми вдома, тому запропонувала йому зайти, на що він погодився. Вдома на кухні вони спілкувались, пили коньяк, ОСОБА_3 запитував, чи зможе вона здати йому в оренду кімнату у квартирі, на що вона відповіла, що ні. Невдовзі він запитав чи вміє вона відпирати плями крові, на що вона відповіла ствердно, але не надала значення такому запитанню. В наступному вони вийшли на прогулянку разом з дитиною її племінниці ОСОБА_10 , гуляли досить довго. Потім підійшла ОСОБА_10 , якій вона віддала дитину, після чого вона вирішила провести ОСОБА_3 до його місця проживання. По дорозі вони зайшли в магазин, де йому вона купила пляшку пива, а собі слабоалкогольний напій. В ході прогулянки, під аркою біля будинку, де мешкає ОСОБА_3 , вона відчула удар в шию та як ніж пройшов по лінії шиї, в наступному був натиск ножа глибше в шию. Удар був таким, що біль від шиї поширилась у руку. Потерпіла затримала руку ОСОБА_3 , схопившись за ніж своєю рукою, та в подальшому витягнула ніж, почалась сильна кровотеча. Запитавши ОСОБА_3 : «Ти мене що ножем ударив?», останній надав ствердну відповідь. Тоді ОСОБА_3 схопив її за коси та посадив на лавочку неподалік будинку, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою. Вона дуже нервувала, тому курила, при цьому, намагалась зупинити кровотечу серветками, але їй це не вдавалось. ОСОБА_3 в цей час сидів біля неї на лавочці та усміхався. Людей навколо не було, на допомогу вона не кликала. Вичекавши зручного моменту, вона вдарила ОСОБА_3 пляшкою від слабоалкогольного напою, який вживала та почала тікати. Тоді вона зателефонувала ОСОБА_9 та просила його винести вату та перекіс водню, оскільки вона стікала кров`ю. В наступному її зустріли родичі, викликали поліцію та швидку медичну допомогу. Також потерпіла показала, що в грудні 2020р. ОСОБА_3 побив її, були синці, в поліцію вона не зверталась, оскільки боялась його погроз фізичної розправи у такому випадку. Цивільний позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.
- показами, наданими в судовому засіданні свідком ОСОБА_9 , за змістом яких в цьому році,точну дату події він не пам`ятає, близько 21 год. він знаходився вдома у ОСОБА_6 . Разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та дітьми вони вечеряли за столом. В цей час зателефонувала ОСОБА_6 , він поставив телефон на гучномовець, остання просила взяти вату та перекис водню та вийти на вулицю. Вони одразу вибігли на вулицю, було темно, під світлом дворового ліхтаря він побачив потерпілу,яка трималась за шию, її коси, рука та куртка були у крові. В метрах п`яти на нею біг ОСОБА_3 , в руці у якого була пляшка (схожа на пляшку з під пива). Оскільки ОСОБА_9 чув негативні відгуки за ОСОБА_3 , а саме те,що він раніше ображав ОСОБА_8 , він побіг йому на зустріч та, застосувавши фізичну силу (завернув ліву руку та дав підсічку під ногу), зупинив ОСОБА_3 , останній впав на асфальт, тоді ОСОБА_9 побачив як з лівого рукава куртки ОСОБА_3 випав закривавлений ніж. На обвинуваченому слідів крові не було. ОСОБА_15 сказав ОСОБА_11 , який весь цей час був поряд з ним, встати на ніж, щоб той не загубився. У ОСОБА_6 були порізи на шиї. ОСОБА_15 запитав ОСОБА_3 навіщо останній їй наніс порізи, на що ОСОБА_3 відповів: «Братику, дай мені цигарку, я тобі розповім, чому я її порізав». Коли приїхала поліція ОСОБА_3 викрикував, що хоче вбити дитину ОСОБА_6 . Також свідок показав, що потерпіла ОСОБА_6 заїкалась та була дуже схвильована, по телефону було чутно як вона плакала. Потерпіла раніше розповідала, що ОСОБА_3 її побив та погрожував «викинути з дванадцятого поверху».
-показами, наданими в судовому засіданні свідком ОСОБА_10 , за змістом яких потерпіла ОСОБА_8 є її тіткою, 12.04.2021 вона знаходилась вдома, бизько 21 -00 год. ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_6 , сказала, щоб він взяв перекис водню та вату. Вона разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вибігли на вулицю, на світлі від ліхтаря побачили тіні, пішли в ту сторону. Зустріли ОСОБА_6 , на якій була закривавлена куртка, свідок її посадила на лавочку біля сусіднього під`їзду та побачила поріз на шиї останньої, надала першу медичну допомогу. ОСОБА_6 казала, що їй страшно та вона хоче додому. ОСОБА_3 йшов за нею в метрах п`яти, в руці він тримав пляшку зеленого кольору. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 його затримали. Свідок чула як ніж впав на асфальт, звідки ніж випав вона не бачила. ОСОБА_15 запитав ОСОБА_3 навіщо останній їй наніс порізи, на що ОСОБА_3 відповів: Братику, дай мені цигарку, я тобі розповім, чому я її порізав Сусіди викликали швидку та поліцію. Коли приїхала поліція, ОСОБА_3 висловлював на адресу ОСОБА_6 погрози, а саме те, що він вб`є її дитину та заріже її. Коли їхали у кареті швидкої медичної допомоги, ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_16 біля арки за місцем його проживання наніс їй ножем тілесні ушкодження в шию, ніж вона фактично зупинила руками, по відчуттю було як два удари, чому він це зробив вона не знає. Після того, як він наніс їй удари ножем, посадив на лавочку поблизу будинку, в якому проживає, та наказав сидіти. Також свідок показала, що потерпіла ОСОБА_6 була знайома з ОСОБА_3 близько року, разом вони не проживали, декілька місяців раніше він її побив та погрожував фізичною розправою, ОСОБА_6 боялась звернутись до правоохоронних органів.
-показами, наданими в судовому засіданні свідком ОСОБА_11 , за змістом яких він є нареченим дочки потерпілої ОСОБА_6 , близько 21 год. того дня він знаходився вдома разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , вони вечеряли за столом. В цей час ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_6 , він поставив телефон на гучномовець, остання просила взяти вату та перекис водню та вийти на вулицю. Вони одразу вибігли на вулицю, біля під`їзду її не було, вони побігли до сусіднього під`їзду, неподалік якого побачили потерпілу,яка трималась за шию, у неї були коси, рука та куртка у крові. В метрах п`яти на нею йшов ОСОБА_3 , в правій руці у якого була пляшка. ОСОБА_9 затримав його заламавши руки, пляшка з руки у ОСОБА_3 випала, а потім з рукава лівої руки випав ніж. ОСОБА_15 запитав ОСОБА_3 навіщо останній їй наніс порізи, на що ОСОБА_3 відповів: «Братику, дай мені цигарку, я тобі розповім, чому я її порізав». ОСОБА_6 була дуже налякана, ОСОБА_3 був збудженим. По прибуттю поліції ОСОБА_3 висловлював на адресу ОСОБА_6 погрози: «не дорізав, потім доріжу». Також свідок ОСОБА_11 показав, що ОСОБА_3 раніше бив потерпілу ОСОБА_6 , про що остання розповідала особисто, однак до правоохоронних органів вона не зверталась, бо боялась, що він їй за це може помститись.
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.04.2021р. від ОСОБА_6 , згідно якої 12.04.2021р. близько 21-00 год. за адресою: м. Київ, пр. Академіка Корольова, ОСОБА_3 наніс їй два удари ножем в ділянку шиї (т.1 а.с 75- 76);
-довідкою №420 від 13.04.2021р., виданою відділенням політравми Київської міської клінічної лікарні №17, згідно якої ОСОБА_6 встановлено діагноз: колото різана рана шиї справа (т.1 а.с 77);
-протоколом огляду місця події від 12.04.2021р. з фототаблицею відповідно до якого місцем огляду є ділянка місцевості, що знаходиться на придомовій території навпроти під`їзду №5 житлового будинку по АДРЕСА_3 , де на ґрунті перед лавкою виявлено серветки білого кольору з наявними слідами на них бурого кольору, схожими на кров (т.1 а.с.78-83);
-протоколом огляду місця події від 12.04.2021р. з фототаблицею відповідно до якого об`єктом огляду є житлова квартира АДРЕСА_5 , кімната в якій проживає ОСОБА_3 , під час якого вилучено мобільні телефони та документи (паспорти) на ім`я ОСОБА_3 ( т.1 а.с.85-90);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2021р. за участі свідка ОСОБА_9 з довідкою до вказаного протоколу, згідно яких свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_3 як особу, яку він затримав та у якого випав предмет зовні схожий на ніж з плямами крові (т.1 а.с.94-97);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.04.2021р. за участю потерпілої ОСОБА_6 ( т.1 а.с.98-102);
-протокол проведення слідчого експерименту від 14.04.2021р. за участю свідка ОСОБА_9 (т.1 а.с.104-108);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.04.2021р. за участю свідка ОСОБА_11 ( т.1 а.с.110-114);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.04.2021р. за участю свідка ОСОБА_10 ( т.1 а.с.116-120);
-відеозаписами проведених слідчих експериментів, обставини яких потерпіла ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 фактично словесно повторили при їх допиті під час судового розгляду, вказавши на дату, місце і час події, учасників, місце їх розташування, поведінку.( т.1 а.с. 103,109,115, 121);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.04.2021р. за участю підозрюваного ОСОБА_3 (т.2 а.с.23-27) та відеозаписом, доданим до нього, за змістом яких ОСОБА_3 в присутності захисника та понятих, добровільно, за умов які виключали сторонній вплив на нього,відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 та повідомив, що хотів своїми діями налякати потерпілу, бо мав до останньої почуття та планував поновити з нею стосунки, на що вона не погоджувалась;
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.04.2021р. (т.2 а.с.28-34) та відеозаписом, доданим до нього, за змістом яких ОСОБА_3 було затримано 12.04.2021р. о 21 год.30 хв. в порядку ст.208 КПК України, у останнього наявні тілесні ушкодження на обличчі та вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння.
- висновком експерта № СЕ-19/111-21/18144-БД від 20.05.2021р., відповідно до якого генетичні ознаки ( ДНК профілі) зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_6 збігаються з генетичними ознаками (ДНК- профілем) слідів крові, виявлених на предметі, схожому на розкладний ніж (т.1 а.с.137-145).
-висновком експерта № 042/1-216-2021 від 07.05.2021р. згідно якого під час первинно відомого звернення 12.04.2021р. о 21.23 по медичну допомогу у ОСОБА_6 (з урахуванням даних проведеного оперативного втручання), клінічними лікарями було виявлено наступне тілесне ушкодження: непроникаюче колото різане поранення шиї справа рана бокової поверхні шиї справа в середній тритині, дном якої є м`язи та фасція. При огляді ОСОБА_6 виявлено на бічній поверхні шиї справа в середній третині майже горизонтальна рана, яка була підвергнута первинній хірургічній обробці, розміром 6,0х0,2 см. Характер та відома морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворились за рахунок ударної дії предмету, якому притаманні колюче- ріжучі властивості (на кшталт ножа) можливо у строк та при обставинах, вказаних ОСОБА_6 , в ході проведенні слідчого експерименту за її участю від 14.04.2021р. Вищевказане тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менше ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т.1 а.с.152-157);
-висновком експерта № 042-665-2021р від 05.07.2021р., згідно якого виявлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але не менше ніж 21 добу. Спричинене гр. ОСОБА_6 тілесне ушкодження, а саме колото різане поранення шиї справа, не супроводжувалось розвитком небезпечних для життя явищ (т.2 а.с.115-120);
-висновком судово психіатричного експерта № 219 від 06.05.2021р. , згідно якого в період часу, до якого відноситься діяння, підозрюваний ОСОБА_3 не виявляв ознак будь якого психічного розладу, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_3 не виявляє ознак будь якого психічного розладу, може правильно сприймати обставини, які мають значення для справи і давати про них відповідні свідчення. У ОСОБА_3 не виявлено клінічних ознак хронічного алкоголізму та наркоманії, лікування з цього приводу він не потребує (а.с.163-166);
-висновком експерта № СЕ -19/111-21/24807-ХЗ від 27.05.2021р., згідно якого наданий на дослідження ніж не відноситься до холодної зброї, а є розкладним ножем з фіксатором, який відноситься до туристичних ножів господарсько побутового призначення, виготовлений заводським способом. (т.1 а.с.172-175);
-висновком експерта № 091-102-2021 від 28.05.2021р. згідно якого при судово цитологічному дослідженні змивів з рук гр. ОСОБА_3 кров та клітини тканин людини не знайдені (т.2 а.с.112-114).
Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 24 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом (коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання) дій (бездіяльності), безпосередньо спрямованих на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Розмежовуючи поняття «замах на вбивство» та «умисне заподіяння тілесного ушкодження», необхідно з`ясувати зміст і спрямованість умислу винуватого, тобто вирішити питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяла винувата особа. Для цього необхідно враховувати сукупність усіх обставин вчиненого діяння, і врахуванню підлягає не лише поведінка винуватого до, під час та після скоєння злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, кількість, характер і локалізація поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілому, а й спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину, причини припинення злочинних дій.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією та становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, за наявності цілі досягнення суспільно - небезпечного результату.
Про наявність прямого умислу можуть свідчити конкретні діяння винної особи, які завідомо для нього мали потягти за собою смерть потерпілого і не призвели до бажаного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі. Тобто злочинна діяльність при закінченому замаху характеризується тим, що об`єктивно вона є закінченою та суб`єктивно реалізованою - особа зробила все необхідне, щоб досягти мети і вчинила всі дії для досягнення злочинного результату (постанова Верховного суду від 25.07.2019р. у справі №156/98/18).
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не мав умислу на вбивство ОСОБА_6 та не наносив їй тілесних ушкоджень, а лише намагався упередити її дії, суд оцінює критично з огляду на вказані обставини кримінального провадження, характер, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченим, їх раптовість для потерпілої, поведінку під час скоєння злочину, обране знаряддя вчинення злочину (ніж, який за своїми характеристиками функціонально здатний нанести тілесні ушкодження несумісні з життям), локалізацію нанесених поранень (життєво важливий орган шия,де розташовані кровоносні судини), механізм їх заподіяння. Також, суд враховує причини припинення злочинних дій, що не залежали від волі обвинуваченого (потерпіла затримала руку ОСОБА_3 під час нанесення їй тілесних ушкоджень фактично схопившись за ніж, а в наступному, при першій можливості, почала тікати), наслідки, що настали (легкі тілесні ушкодження), наявність мотиву (обвинувачений мав намір переїхати жити до потерпілої та поновити із нею стосунки, на що остання відмовилась), поведінка обвинуваченого після скоєння злочину, який не намагався надати будь - якої допомоги потерпілій чи викликати швидку медичну допомогу, а навпаки змусив її сидіти на лавці біля нього та спостерігав, як остання стікає кров`ю. Завдаючи удар ножем у життєво важливий орган - шию, обвинувачений не міг не усвідомлювати, що таке поранення може бути смертельним, передбачав суспільно небезпечні наслідки своїх дій у виді смерті ОСОБА_6 і бажав їх настання. При цьому, суд також бере до уваги, що ОСОБА_3 прийшов на зустріч з ОСОБА_6 , попередньо взявши з собою ніж і сховавши його у своєму одязі.
Всі ці обставини в сукупності свідчать про те, що обвинувачений діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілої та вчинив для цього усі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що спричинять її смерть.
Суд ретельно перевірив версію обвинуваченого про те,що він не завдавав потерпілій жодних ушкоджень, а лише хотів запобігти її діям, коли на його відмову лишитись у нього на ночівлю, вона піднесла ніж до своєї шиї та погрожувала йому покалічити себе та звинуватити його у цьому, і визнає її безпідставною, оскільки вона суперечить установленим судом фактичним обставинам та спростовується сукупністю досліджених доказів, які поза розумним сумнівом доводять вину обвинуваченого у вчиненні незакінченого замаху на вбивство потерпілої.
Доводи сторони захисту про те, що після нанесення тілесних ушкоджень обвинувачений та потерпіла деякий час сиділи на лавці, та у ОСОБА_3 було достатньо часу та можливості вбити потерпілу у разі дійсного наміру та остання не відчувала загрозу своєму життю, на допомогу не кликала, суперечать власне показам потерпілої, яка показала, що обвинувачений після нанесення їй тілесних ушкоджень примусово посадив на лавку, де вона фактично стікала кров`ю, оскільки постійно змінювала серветки, але кровотеча не зупинялась. Натомість обвинувачений спостерігав за цим, наказав потерпілій сидіти на лавці, швидку медичну допомогу не викликав. Втекти від обвинуваченого потерпіла змогла лише після того, як вдарила ОСОБА_3 пляшкою від слабоалкогольного напою, який вживала. Потерпіла була дуже схвильована, що,зокрема, підтвердили свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 . Матеріали провадження не містять обставин, які б давали підстави для висновку, що потерпіла оговорює обвинуваченого. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , розуміючи, що наніс удари потерпілій гострим ножем з прикладенням сили в область життєво важливих органів (шию), чим міг заподіяти їй смерть, не викликав швидку медичну допомогу чи поліцію, з метою повідомити про інцидент, а спостерігав, як потерпіла ОСОБА_6 стікає кров`ю, при цьому не даючи їй можливості залишити місце події.
За таких обставин, суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, оскільки наведені вище дії обвинуваченого повністю охоплюються диспозицією ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Щодо доводів сторони захисту про те, що покази свідка ОСОБА_11 та ОСОБА_9 слід сприймати критично, оскільки під час допиту в судовому засіданні свідки показали, що ніж випав з лівого рукава куртки ОСОБА_3 , а під час проведення слідчих експериментів за участі вказаних свідків, ОСОБА_9 повідомив, що не бачив звідки випав ніж, ОСОБА_11 повідомив,що ніж випав з кишені ОСОБА_3 , суд зазначає наступне. Такі розбіжності суд пов`язує з особистим сприйняттям свідками подій, які мали місце та значним часовим проміжком між проведенням слідчого експерименту ( 14.04.2021р.) та допитом свідків в суді ( 21.12.2021р). При цьому, суд бере до уваги, що свідок ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_9 показали, що ніж випав саме під час затримання ОСОБА_18 гр. ОСОБА_15 , їхні покази узгоджуються між собою, а також з показами потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 . Водночас, ОСОБА_3 не заперечував той факт, що ніж з плямами крові, який було виявлено під час його затримання, належить саме йому.
Щодо доводів сторони захисту про те, що 31.05.2021р. ОСОБА_3 , всупереч вимогам КПК України, було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за відсутності адвоката, суд зазначає, що стороною захисту не надано доказів вказаним обставинам та вимогами ст. ст. 276-278 КПК України не передбачена обов`язкова участь захисника при врученні письмового повідомлення про підозру або повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.
З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв незакінчений замах на вбивство ОСОБА_6 , та не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.15, ч. 1 ст.115 КК України.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, відношення обвинуваченого до скоєного, поведінку під час та після вчинення злочинних дій .
Обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлені.
Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.
На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми можуть бути застосовані.
Викладена позиція суду відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що вимоги потерпілої підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України шкода,завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням,може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Як слідує зі змісту позовної заяви, позивачка просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 9046,88 грн., а саме витрати на лікування внаслідок заподіяння їй легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. На підтвердження заявлених вимог суду надано чеки та квитанції за надання медичних послуг та придбання ліків. Крім того, потерпілою заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн.
Згідно з ст.1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст. 1168 ЦК України,моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Приписами ст. 1177 ЦК України, визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у виді витрат на її лікування в сумі 9046,88 грн. підлягають задоволенню, оскільки винуватість обвинуваченого встановлено під час розгляду справи в суді, сума понесених потерпілою затрат на лікування в зазначеному розмірі підтверджується наданими суду чеками (т.1 а.с 50-53).
Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд, на підставі ст.ст. 23,1167, 1177 ЦК України, вважає необхідним задовольнити частково на суму 50 000 грн. Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість моральних переживань, емоційних та душевних страждань потерпілої в зв`язку з отриманими нею тілесними ушкодженнями легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, порушенням звичного життєвого укладу, що є доведеним. Також, визначаючи таку суму, суд виходив з принципу розумності та справедливості.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертиз в кримінальному провадженні, які становлять 6 757 гривень 26 копійок (молекулярно-генетична експертиза №СЕ-19/111-21/1844-БД від 20.05.2021,вартість якої складає 1421гривні 50 копійок; судово-медична експертиза № 042/1-216-2021 від 07.05.2021, вартість якої складає 1892 гривні 10 копійок; судово-медична експертиза № 042-665-2021 від 05.07.2021, вартість якої складає 2070 гривень 70 копійок; експертиза холодної зброї № СЕ-19/111-21/24807-ХЗ від 27.05.2021, вартість якої складає 1372 гривні 96 копійок).
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься й питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням, бере до уваги обставини справи та характер скоєного злочину, його наслідки, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368-371,373,374,376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, тобто з 12 квітня 2021 року.
Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9046,88 грн. (Дев`ять тисяч сорок шість грн., 88 коп.), в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн. (П`ятдесят тисяч гривень, 00 коп.)
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в кримінальному провадженні в сумі 6757,26 грн. (Шість тисяч сімсот п`ятдесят сім грн., 26 коп.)
Речові докази по справі:
- рюкзак чорного кольору, спортивні штани чорного кольору, футболка фіолетового кольору, курточка темного кольору, взуття темного кольору, телефон марки «Самсунг» чорного кольору, ключі 3 шт., дві цепочки золотистого кольору, хрестик золотистого кольору, два персня (один золотистого кольору, один сріблястого кольору), шість мобільних телефонів, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_3 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, після набрання вироку законної сили повернути ОСОБА_3 як власнику;
- розкладний ніж із слідами бурого кольору; змиви крові із лівої та правої руки ОСОБА_3 , медична маска із слідами РБК, серветку білого кольору із слідами РБК, зразок епітелію ОСОБА_6 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, після набрання вироку законної сили - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1