Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/857/22
номер провадження 1-кп/368/177/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.10.2022 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000885 від 09.08.2022 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка Кагарлицького району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 369 ч. 1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4

- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
09 серпня 2022 року близько о 12 год. 50 хвилин працівниками СРПП ВП №1 Обухівського РУП, а саме: поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області сержантом поліції ОСОБА_5 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_6 був зупинений автомобіль марки ЗАЗ 110307-42, д.н. НОМЕР_1 , на автодорозі Н-02 (Кременець-Біла Церква-Ржищів-Канів-Софіївка) на відстані близько 1000 метрів від перехрестя до населених пунктів с. Яблунівка та с. Півці Обухівського району Київської області, під керуванням ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 .
В подальшому поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 представилися та повідомили ОСОБА_3 про причину зупинки його транспортного засобу, згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», застосування відео зйомки та висунули вимогу підійти до службового автомобіля «Шкода Рапід» д.н. НОМЕР_2 , на що ОСОБА_3 , не реагував та поводив себе не адекватно.
В ході спілкування з водієм, було виявлено, що ОСОБА_3 має виражений запах з ротової порожнини. Після цього, поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в спілкуванні з ОСОБА_3 повідомили про порушення ним правил дорожнього руху та запропонувавши пройти до службового автомобіля з метою опитування та в подальшому пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або пройти огляд на місці за допомогою пристрою для визначення рівня сп`яніння «Драгер», на що ОСОБА_3 відмовився, не визнав вказаний факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та запропонував поліцейським не складати жодних адміністративних матеріалів та відпустити його, на що отримав відмову.
Водночас ОСОБА_3 повідомлено про порушення ним п. 2.9 а та п. 2.5 Правил дорожнього руху та необхідність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, за що передбачено адміністративна відповідальність у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в разі встановлення факту алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
В цей час ОСОБА_3 , який усвідомлював, що вчинив порушення Правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, виник злочинний умисел, спрямований на надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення пункту 2.9 а «Правил дорожнього руху».
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього процесуальних документів про притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, 09 серпня 2022 року близько 13 год. 15 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з переднім пасажирським сидінням салону службового автомобіля поліції марки «Шкода Рапід», д.н. НОМЕР_2 , із працівником поліції ОСОБА_5 , котра знаходилася на передньому пасажирському місці та працівником поліції ОСОБА_6 , котрий знаходився поряд з переднім пасажирським сидінням, розташованого на узбіччі автодороги Н-02 (Кременець-Біла Церква-Ржищів-Канів-Софіївка) на відстані близько 1000 метрів від перехрестя до населених пунктів с. Яблунівка та с. Півці Обухівського району Київської області, достовірно знаючи, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області сержант поліції ОСОБА_5 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_6 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході спілкування із працівником поліції ОСОБА_5 , висловлюючи словесну пропозицію надати їй неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, за не притягнення його до адміністративної відповідальності, на що отримав відмову та був в черговий раз попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі.
У подальшому, цього ж дня о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з переднім пасажирським сидінням салону службового автомобіля поліції марки «Шкода Ранід», д.н. НОМЕР_2 із працівником поліції ОСОБА_5 , котра знаходилася на передньому пасажирському місці та працівником поліції ОСОБА_6 , котрий знаходився поряд з переднім пасажирським сидінням, розташованого на узбіччі автодороги Н-02 (Кременець-Біла Церква-Ржищів-Канів-Софіївка) на відстані близько 1000 метрів від перехрестя до населених пунктів с. Яблунівка та с. Півці Обухівського району Київської області, будучи попередженим ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в його інтересах будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища, продовжуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, дістав із кишені своїх штанів банкноти грошових коштів в кількості 16 штук номіналом по 500 гривень, на загальну суму 8000 гривень та надав їх поліцейському ОСОБА_5 , поклавши дані кошти на переднє пасажирське сидіннями службового автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 369 ч. 1 КК України визнав повністю та пояснив, що він з їхав з людиною і в нього зламалася машина, тому вони стали. До них під`їхав поліцейська машина. Так в дійсності ним було надані поліцейським кошти. Те що він зробив, то сильно шкодує. Розкаюється і більше такого робити не буде.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 369 ч. 1 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений винний та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорта НОМЕР_3 , виданого 14 лютого 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Яблунівка Кагарлицького району Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість № 2623/109/1603/02-22 від 22.08.2022 р. станом на 23.08.2022 року ОСОБА_3 є особою раніше не судимою.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Ржищівської міської ради на гр. ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Яблунівка, Кагарлицького району Київської області, на даний час зареєстрований в АДРЕСА_1 . За місцем реєстрації постійно не проживає, але часто відвідує маму похилого віку. На території села Яблунівка займається одноосібництвом обробляє самостійно земельні паї, працелюбний. Одружений, має двох синів. Спиртними напоями не зловживає. Скарг чи звернень від жителів села чи інших громадян на його поведінку до старостинського округу не надходило.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в графі батьки значено: батьком - ОСОБА_3 , а мати ОСОБА_8 .

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_8 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 1 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України - нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 , є нетяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності, має місце постійного проживання, щиро покаявся та думку прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, а саме: призначення у виді штрафу та висновок досудової доповіді вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, а тому суд вважає, що належним та достатнім є призначення обвинуваченому покарання буде у виді штрафу в межах санкції статті КК України.
Підстав для застосування ст. 69 та ст. 69-1 КК України суд не вбачає.
Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12.08.2022 р., слід скасувати

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Визначений розмір штрафу підлягає сплаті протягом одного місяця з дня набрання вироком суду законної сили.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судової експертизи № СЕ-19/111-22/32396-ДД від 17.08.2022 р. в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: вилучені 09.08.2022 під час проведення огляду місця події, а саме: салону службового автомобіля поліції марки «Шкода Рапід», з державними номерними знаками НОМЕР_2 на синьому фоні, де на правому переднього пасажирського сидіння виявлено та вилучено шістнадцять грошових банкнот номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ВФ 3396207 МА 4103880; НОМЕР_6 ; УД 3891630; ФЖ 3926592; БР 1389314; СД 8900804 АЕ 1521039; ЄВ 4486962; УИ 6022832; АА 5631563; БН 6545122; СЖ 3023136 ЛЗ 8237135; ЗГ 1657341; СЗ 6844859 та поміщено до спецпакету № 2400390, місце зберігання яких визначено Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили, - конфіскувати в дохід держави, зарахувавши на р/р № UA0992708, код ЄДРПОУ 00032106, отримувач: Національний банк України як благодійний внесок для потреб ЗСУ.

Арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12.08.2022 р., на вилучені 09.08.2022 під час огляду місця подій, а саме: службового автомобіля поліції марки «Шкода Рапід», з державними номерними знаками НОМЕР_2 на синьому фоні де на правому переднього пасажирського сидіння виявлено та вилучено шістнадцять грошових банкнот номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ВФ 3396207; МА 4103880; ВЖ 6634870; УД 3891630; ФЖ 3926592; БР 1389314; СД 8900804; АЕ 1521039; ЄВ 4486962; УИ 6022832; АА 5631563; БН 6545122; СЖ 3023136; ЛЗ 8237135; ЗГ 1657341; СЗ 6844859 та поміщено до спецпакету № 2400390, з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, із забороною користування та розпорядження вказаним майном, - скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1