Провадження 1-в/193/125/22
У Х В А Л А
іменем України

11 травня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
19.04.2022 до суду звернувся засуджений ОСОБА_5 з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк покарання. В обґрунтування клопотання вказує, що він відбув необхідний строк для можливості такого звільнення і його поведінка та ставлення до праці в достатній мірі свідчить про його виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав і просив його задовольнити.
Представник Софіївської виправної колонії № 45 ОСОБА_4 у судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду.
Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вважає що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, тому не підлягає умовно-достроковому звільненню.
Дослідивши матеріали особової справи, матеріали клопотання та вислухавши доводи учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку:
Судом встановлено, що за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.06.2020 ОСОБА_5 засуджено за ст. 185 ч. 3, 186 ч.2, 357, 70 ч.1, 70 ч.4 ч. 1 КК України до 6 років і 6 місяців позбавлення волі. Зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення з 17.05.2018 по 04.10.2018, з 04.10.2018 по 11.01.2019, з 25.02.2019 по 09.06.2020 на підставі ст. 72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 17.05.2018. Кінець цього строку: 09.12.2022.
На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В силу ч. 2 ст.81КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Згідно наданої характеристики вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 18.05.2018. Спочатку він перебував у ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» де характеризувався негативно. Мав 10 стягнень, заохочень не мав.
З 28.07.2020 продовжив відбувати міру покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)». За час відбування покарання у вказаній установі характеризується посередньо, мав одне стягнення у вигляді ДІЗО, яке погашене у встановленому законом порядку. З метою стимулювання правослухняної поведінки засудженого одного разу заохочено правами начальника установи.
Засуджений до роботи на виробничих майстернях установи не залучений за станом здоров`я. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує, але під наглядом співробітників адміністрації, потребує контроль за дорученими завданнями. Заходи виховного характеру відвідує регулярно, особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає.
Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», але соціально-корисної активності не проявляє.
Враховуючи вищевикладені обставини, наявність у засудженого за весь час перебування його в місцях позбавлення волі лише одного заохочення при одинадцяти стягненнях, формальне перебування ним у програмах диференційованого виховного впливу, очевидно не свідчить про сумлінну поведінку засудженого і прагнення його стати на шлях виправлення, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 ..
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання, - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор може подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, у той же строк і порядок, але з дня отримання копії повного тексту цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1