465/1524/22
1-в/465/148/22
У Х В А Л А
судового засідання

04.04.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі :

Головуючого- судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

представника медичного закладу
лікаря психіатра ОСОБА_5

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні заяву заступника генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру хворому:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

заступник генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 звернувся в суд із письмовою заявою на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи заяву, покликається на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня з 12.12.2018 виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були застосовані Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.10.2018, про зміну виду застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом на продовження примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом.
31.12.2007 у стані алкогольного сп`яніння, на побутовому грунті під час сварки ОСОБА_6 наніс численні тілесні ушкодження своїй матері, від чого вона померла. По даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 проводилась Стаціонарна судово-психіатрична експертиза, яка була проведена на базі 5-го судово психіатричного відділення КЗ ЛОКПЛ (Акт судово-психіатричної експертизи № 34 від 20.02.2008), згідно висновку якої, відомо, що: « ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з наростаючим дефектом в емоційно-вольовій сфері, обтяженою алкоголізацією. За своїм психічним станом в даний час він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом». Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.04.2008 було застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ухвалами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2009, 30.07.2009, 25.02.2010, 20.07.2010, 26.01.2011, 25.07.2011, 25.01.2012, 10.07.2012, 19.12.2012, термін лікування продовжено. Ухвалами від 07.06.2013, 05.12.2013, 02.06.2014, 04.12.2014, хворому продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2015 було змінено заходи медичного характеру з суворим наглядом і переведено для подальшого примусового лікування до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом в умовах Волинської обласної психіатричної лікарні № 2, смт. Олика.
Згідно з ухвалами Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.09.2015, 01.08.2016, 12.01.2017, 22.06.2017, 11.05.2018 продовжувано лікування. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.10.2018, ОСОБА_6 було про змінено вид застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом на примусове лікування у відділенні зі звичайним наглядом у КЗ ЛОР ЛОКПЛ в умовах 23 відділення, де останній перебуває до даного часу.
ОСОБА_6 неодноразово оглядався (25.03.2019, 24.09.2019, 23.03.2020, 22.09.2020, 19.03.2021, 17.09.2021) комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».
Франківським районним судом м. Львова 25.04.2019, 26.11.2019, 04.06.2020 та 21.12.2020, 02.04.2021, 28.10.2021 хворому ОСОБА_6 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
На початку перебування в КНП ЛОР ЛОКПЛ психічний стан пацієнта був мінливим, нестабільним. Зокрема спостерігались багатомовність, гнівливість, вибуховість, дисфоричність. Висловлювання були резонерські з маячними ідеями відношення, нанесення шкоди з боку оточення, частими зісковзуваннями з теми на тему. Збуджувався, метушився не втримувався на місці. Був надокучливим, вночі погано спав, прокидався та будив інших, розповідаючи їм різні історії, які не завжди відповідали реальності. Безпідставно чіплявся до інших пацієнтів, заважав в їх діяльності. До свого стану та скоєного був повністю не критичний.
В процесі обстеження, комплексного медикаментозного лікування в умовах терапевтичного середовища нейролептиками (Галоперидол, Аміназин, Трифтазин, Азапін, Модітен депо, Галоперідол деканат, Флюанксол - депо), загальнозміцнюючої, симптоматичної та вітамінотерапії, періодичних психотерапевтичних групових занять, проведення реабілітаційних заходів в умовах відділення (прогулянки у супроводі медперсоналу, перегляд телепередач та читання літератури, курс реабілітаційних міроприємств), - виражено покращився та медикаментозно стабілізувався у вигляді значного послаблення хворобливого процесу (стану ремісії).
На момент огляду був доступний формальному контакту. Розладів сприйняття активно не виявляв та заперечував. Інтелект та в пам`яті відповідають вікові та здобутій освіті, маячення змови, переслідування, утисків, нанесення шкоди з боку оточуючих не висловлює та в поведінці не демонструє, однак в мисленні паралогічний, дещо сповільнений за темпом, збіднений з елементами зісковзування. Судження нецілеспрямовані, різнопланові з актуалізацією латентних ознак. Про обставини скоєного суспільно небезпечного діяння розповідає неохоче, місцями ухильно. Визнає необхідність у постійному відвідуванні психіатра, в прийомі ліків, в тому числі після виписки. Тривіалий час дотримуються розпорядку у відділі, режиму не порушує. Пацієнт адаптований, пристосувався в стаціонарі, цікавиться побутовими питаннями, слідкує за зовнішнім виглядом, виявляє інтерес до перегляду фільмів та телепередач, періодами менше часу проводить в ліжку, чсто відвідує прогулянки в прогулянковому дворику відділення. Пацієнт зміг налагодити і зберігати стосунки з рідними.
Таким чином, стан ОСОБА_6 виражено покращився та медикаментозно стабілізувався у вигляді значного послаблення хворобливого процесу (стан ремісії) з позитивним ставленням до курсу лікування та необхідності його продовження у випадку виписки на тлі відновлення і збереження соціальних стосунків з рідними.
19.03.2022 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів психіатрів (Висновок комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №19 від 18.03.2022р.) , що прийшла до висновку, що: « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту, стан ремісії)».
Просить заяву задоволити.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву Комунального закладу підтримав.

Хворий у судовому засіданні не заперечив щодо зміни застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі.

Прокурор у судовому засіданні просив заяву медичного закладу.
Заінтересована особа ОСОБА_9 заявив, що зобов`язується взяти ОСОБА_6 на поруки, є його вуйком, а також у нього є в наявності достатня житлова площа для забезпечення його проживання.
Заслухавши доводи заявників думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на лікуванні у Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» відповідно до постанови Пустомитвського районного суду Львівської області, що були продовжені Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 25.04.2019, 26.11.2019, 04.06.2020 та 21.12.2020, 02.04.2021, 28.10.2021.
19.03.2022 ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №19 від 18.03.2022р.), що прийшла до висновку, що: «« ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту, стан ремісії). Враховуючи те, що під дією курсу лікування в стаціонарних умовах стан ОСОБА_6 виражено покращився та медикаментозно стабілізувався у вигляді значного послаблення хворобливого процесу (стану ремісії) з позитивним ставленням до курсу лікування та необхідності його продовження у випадку виписки на тлі відновлення і збереження соціальних стосунків з рідними за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку».
Так, відповідно до вимог ст.92 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2015 року, метою застосування примусових заходів медичного характеру є не лише лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, а також й запобігання вчинення нею суспільно-небезпечних діянь.

Вбачається, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, а саме, умисне вбивство..

Відтак, на переконання суду такий висновок лікарської комісії є передчасним, оскільки з встановлених ним обставин на переконання суду не вбачається того, що внаслідок здійсненого лікування в процесі у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом стан здоров`я ОСОБА_6 настільки змінився, що на даний час відпала потреба в примусовій госпіталізації. На даний час ОСОБА_6 продовжує страждати психічним захворюванням, а тому суд приходить до висновку про передчасність заяви представника медичного закладу, відтак у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 92-95 КК України, ст. 512, 514 КПК України, ст.ст. 17, 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

в задовленні заяви заступника генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити. На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 05.04.2022 року

Суддя ОСОБА_10