Справа № 711/782/22
Номер провадження 1-кп/711/278/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника ювенальної превенції ОСОБА_7 ,

представника служби у справах неповнолітніх - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000072 від 13.01.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , інвалідом не являється, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

Неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.01.2022, точний час встановити не вдалось, діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту ТРЦ «Дніпро-Плаза», що розташований по вул.Припортова, 34 в м.Черкаси, незаконно придбав шляхом знахідки без мети подальшого збуту чотири поліетиленових пакети з психотропною речовиною, обіг якого обмежено - амфетаміном, які поклав до зовнішньої лівої кишені куртки та незаконно зберігав при собі без мети збуту до 19 години 07 хвилин 13.01.2022.
У подальшому, 13.01.2022 у період часу з 19 години 07 хвилин по 19 годину 30 хвилин в ході проведення працівниками Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області огляду місця події - прилеглої до ТРЦ «Дніпро-Плаза» території, що розташована по вул.Припортова, 34 у місті Черкаси, вилучені добровільно видані ОСОБА_5 чотири поліетиленових пакети з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-22/507-НЗПРАП від 26.01.2022 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, загальна маса якого (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 0.519 г, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав у лівій зовнішній кишені куртки без мети збуту.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами та доповненнями, останніми від 07.04.2021) амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиросердечно розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор, захисник, законний представник обвинуваченого, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, його законний представник правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
В судовому засіданні захисником було заявлено клопотання про застосування відносно неповнолітнього обвинуваченого на підставі ст.105 КК України примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , а також його законний представник підтримав подане клопотання, просив таке задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні, вказуючи про наявність передбачених законом підстав, просив задовольнити подане захисником клопотання.
Представник ювенальної превенції ОСОБА_7 та представник служби у справах неповнолітніх - ОСОБА_8 не заперечували проти задоволення клопотання.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, вчинення злочину неповнолітнім.
Відповідно до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Виходячи із змісту ч.1 ст.105 КК України, Неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.
Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», згідно із ч.1 ст.105 КК України суд у праві звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.
Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч.4 і 5 ст.74, ч.1 ст.105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст.ст.75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст.78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому.
Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Даний висновок також закріплений в правовій позиції викладеній в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 червня 2020 року (справа № 161/7253/18, провадження № 51-2615 км 19): щодо застосування положень ст. 105 КК, а саме звільнення неповнолітнього від покарання на підставі ст. 105 КК здійснюється без призначення неповнолітньому конкретного покарання, передбаченого санкцією статті закону України про кримінальну відповідальність, за якою його було визнано винуватим.
Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується посередньо, до кримінальної відповідальності не притягувався, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.
Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням даних про особу обвинуваченого вважає необхідним застосувати до неповнолітнього обвинуваченого примусовий захід виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд матері до досягнення повноліття.
Цивільний позов відсутній.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати сплачені в сумі 1029 грн. 72 коп. добровільно.
Майно, на яке накладено арешт відсутнє.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.105 КК України, ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -
УХВАЛИВ :

Визнати неповнолітнього ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.309 КК України.
На підставі ч.1 ст.105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання, без визначення його виду і розміру.
На підставі ч.2 ст.105 КК України застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , інвалідом не являється, раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передати під нагляд матері ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати сплачені в сумі 1029 грн. 72 коп. добровільно.

Речові докази: чотири поліетиленові пакети із речовиною, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-22/507-НЗПРАП від 26.01.2022 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальна маса амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 0.519 г, після відбору зразків об`єкти дослідження упаковано до сейфпакету № 2678876 та передано в камеру схову речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області до прийняття по справі рішення згідно Закону знищити після вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1