Справа № 460/2910/18
Провадження №1-кп/944/133/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.06.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000104 від 21 червня 2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нелипівці Кельменецького району Чернівецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.408 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби Збройних Сил України за призовом під час мобілізації, перебуваючи на військовій службі в частині НОМЕР_1 , порушив вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а саме, діючи умисно, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, без поважних причин та дозволу командира, в умовах особливого періоду, об 07год 00хв 08 вересня 2015року самовільно залишив місце служби - у військову частину НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 та перебував поза її межами за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив дезертирство, тобто. кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.408 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, та додатково пояснив, що весь цей час він проводив вдома, допомагав батькам, які є собами похилого віку, по господарству. Просить суворо не карати.
Як встановлено у судовому засіданні, покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що учасниками провадження не оспорюються фактичні обставини провадження і судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З врахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.408 КК України доведена повністю, оскільки він самовільно залишив військову частину з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто дезертирство, а його дії за ч.3 ст.408 КК України кваліфіковано вірно.
Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням наведеного, обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції відповідної частини статті інкримінованого злочину у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в психо та наркодиспансері не перебуває, його відношення до вчиненного кримінального правопорушення, слід прийти до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 є можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України його слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.369,371,373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, та призначити покарання, у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 (один) рік якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
СУДДЯ ОСОБА_1