Справа № 950/964/22
Провадження № 1-кс/950/156/22
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2022 року м. Лебедин

Слідчий суддя Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000150, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 01.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

в с т а н о в и в:
01.07.2022 слідчому судді надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором, у якому старший слідчий просить накласти арешт на вилучене в ході досудового розслідування майно, а саме мобільний телефон ОРРО А 74 чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 .

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що на підставі ст. 172 КПК України зазначене клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує на те, що досудовим розслідуванням установлено, що наприкінці червня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 вчиняв розпусні дії відносно неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою слідчого від 30.06.2022 мобільний телефон ОРРО А 74 чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом.

При цьому, згідно з п. 1-3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У своєму клопотанні слідчий зазначає, що телефон може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому слідчий не вказує яке доказове значення має цей телефон. Клопотання взагалі не містить обґрунтування необхідності накладення арешту на телефон, оскільки не зазначено, яким критеріям доказів відповідає мобільний телефон для цілей доказування у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 156 КК України.

Тобто клопотання слідчого не відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, оскільки не містить обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 90000150, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 01.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України повернути прокурору Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Для усунення недоліків клопотання встановити сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1