Справа № 367/1984/20
УХВАЛА

06 квітня 2022 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Переяславі в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000940 від 18.05.2021 про обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 18.05.2019 близько 01.00 год (точний час не встановлено), перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з мотивів ревнощів, заподіяв ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 перебуваючи в тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння та бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, не маючи будь-яких підстав для вжиття заходів необхідної оборони, тримаючи у руці предмет, схожий на молоток, підійшов до ОСОБА_7 , який в цей час спав на ліжку в кімнаті вищезазначеної квартири, та умисно наніс останньому декілька ударів (не менше двох) в голову. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми із раною та синцями обличчя, крововиливів в м`які тканини голови, крововиливів під тверду мозкову оболонку (субдуральна гематома загальним об`ємом 100 мл), під м`яку мозкову оболонку (субарахноїдальні крововиливи), в ствол головного мозку, зміщення структур головного мозку (вклинення). Зазначені тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду 04.04.2022 через систему «Електронний суд» на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до якого територіальна підсудність судових справ Ірпінського міського суду Київської області змінена на територіальну підсудність Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до обґрунтування поданого клопотання строк дії запобіжного заходу в обвинуваченого закінчується 08.04.2022.

Судом було вжито заходів по забезпеченню участі обвинуваченого в судовому засіданні, шляхом налагодження відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Участь перекладача ОСОБА_6 в судовому засіданні була забезпечена через систему відеоконференцзв`язку «EasyCon». Захисник обвинуваченого взяв безпосередню участь в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не можуть бути обмежені права, що передбачені ст. 29 Конституції України. За цією нормою Основного Закону ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час війни або іншої суспільної небезпеки, яка загрожує життю нації, будь-яка Висока Договірна Сторона може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, виключно в тих межах, яких вимагає гострота становища, і за умови, що такі заходи не суперечать іншим її зобов`язанням згідно з міжнародним правом.

Обмеження, що встановлені ч. 2 ст. 15 цієї Конвенції не розповсюджуються на можливість вирішення судом питання про право на свободу та особисту недоторканість (ст. 5), про право на справедливий суд (ст. 6).

Крім того, суд вважає за необхідне здійснити відповідний розгляд у визначений час, з метою захисту інтересів інших учасників процесу та збереження їхнього життя.

Баланс відповідних прав та інтересів громадян, які наражаються на небезпеку при виконанні вимог КПК України щодо організації обов`язкової участі потерпілого в підготовчому судовому засіданні набагато переважає за його право бути присутнім в залі суду (як і обов`язок суду забезпечити його участь) під час вирішення питання в порядку ст. 315 КПК України продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому.

Отже, наведені вище обставини є істотними, і в цілому свідчать про наявність виключних підстав для проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого чи його представника, у випадку залучення в цьому провадженні, забезпечити участь якого під час розгляду клопотання прокурора не видалося за можливе з причин, що не залежали від суду чи інших посадових осіб.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, ознайомившись зі змістом клопотання, у необхідному для вирішення заявленого клопотання обсязі, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи ту обставину, що дана справа передана на розгляд іншому суду, то відповідно до ч. 6 ст. 34 КПК України суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України суд розглядає дане клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

Прокурор, що брав участь в судовому засіданні, повністю підтримав подане клопотання.

Захисник обвинуваченого, з яким погодився сам обвинувачений, зазначив про те, що клопотання є незаконним та необґрунтованим, оскільки подане до суду з порушенням строків, передбачених ст. 199 КПК України. Також, копію такого клопотання не було вручено ні захиснику, ні обвинуваченому в строки, що передбачені ст. 184 КПК України. Також прокурором не обґрунтовані та не підтверджені відповідними доказами ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відсутність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації на території України, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність судимостей.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, зважаючи на відсутність підстав вважати, що такий ризик припинився від дня постановлення ухвали суду про обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, наявні.

У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на відсутність жодного ризику, який зазначений прокурором в клопотанні. Вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину в поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дає підстави вважати, що існує ризик вчинення особою дій щодо переховування від суду.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року «Харченко проти України»).
Недотримання прокурором вимог пункту 20-5 Розділу Х «Прикінцеві положення» КПК України відповідно до якого тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є якісним показником роботи прокурора.
Зважаючи на запроваджений в Україні з 24.02.2022 воєнний стан в зв`язку з російською агресією, а також тимчасовим припиненням діяльності певних державних органів така процесуальна поведінка прокурора може бути виправданою. Ознайомлення із змістом клопотання обвинуваченим та його захисником в судовому засіданні є підтвердженням порушення його процесуального права, передбаченого ст. 199 та пункту 20-5 Розділу Х «Прикінцеві положення» КПК України. Однак, в теперішній ситуації, з огляду на вищевикладене судом щодо можливого обмеження прав громадян під час воєнного стану, таке недотримання прокурором процедури подання до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою може бути виправданим. Такі обставини не вплинули на порушення права обвинуваченого та його захисника бути вислуханими судом по суті клопотання.
Місце реєстрації на території України в обвинуваченого відсутнє, його місцем проживання до арешту є територія, де проводилися активні бойові дії, де зараз йде відновлення інфраструктури цього населеного пункту після масованого бомбардування російськими збройними силами. Даних про цілісність його тимчасового житла суду не відомо. Обвинувачений не працевлаштований, є громадянином іншої країни, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, не одружений, дітей не має, що унеможливить контроль правоохоронних органів за поведінкою обвинуваченого.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08.02.2022 строк дії запобіжного заходу обвинуваченому було продовжено до 08.04.2022.

Є підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, може незаконно впливати на свідків, потерпілу шляхом умовляння або психічного чи фізичного насильства для зміни їх показань та переховуватися від суду.

Отже, суд вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд доходить до переконання, що обвинуваченому слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ступінь ризиків, які були встановлені судом раніше, не змінилися.

Враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, незважаючи на запроваджений воєнний стан, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

При цьому, зважаючи на особу обвинуваченого та пред`явлене обвинувачення, суд не може застосувати інший більш м`який запобіжний засіб з метою можливої його участі у виконанні ним військового обов`язку.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що обвинуваченому можливо продовжити обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб.

На підставі наведеного та керуючись ст. 177-194, 315, 350, 376 КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», суд ,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 06 квітня 2022 року до 04 червня 2022 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 07.04.2022.

Суддя ОСОБА_1