Справа № 183/3814/16
№ 1-кп/183/17/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 04 жовтня 2022 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002789 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2006 року народження та 2013 року народження, з вищою освітою, не працюючого, не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

08.12.2015 року близько 11 години 50 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі розташованій по вул. Радянська зі сторони вул. Островського в напрямку вул. Сучкова, м. Новомосковська Дніпропетровської області, де в цей час напроти будинку № 54, ОСОБА_3 , діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, виконуючи маневр повороту автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер, НОМЕР_1 , ліворуч на паркувальне місце, не переконавшись, що це буде безпечним і своїм маневром він не створить перешкод або небезпеки іншим учасника дорожнього руху допустив зіткнення з мопедом «Defiant» без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_7 , який рухався зі сторони вул. Сучкова в напрямку вул. Островського м. Новомосковська Дніпропетровської області.
Внаслідок чого водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху України, а саме «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю», що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з даною ДТП.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_7 , були спричинені тілесні ушкодження у виді відкритого багатоуламкового перелому діафізу великогомілкової та малогомілкової кісток лівої гомілки у середній та верхній третинах, закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки, забитої рани у середній третині лівої гомілки, синця навколо лівого ока, травматичного шоку 1 ст., у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєному визнав частково, від надання показань відмовився, цивільний позов не визнав, вважав, що вартість витрат завищена.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі наступних доказів, досліджених в судовому засіданні:
-показань потерпілого ОСОБА_7 про те, що 08.12.2015 року близько 10.00 години він їхав за покупками на своєму мопеді «Defiant». Рухався по вул. Радянській м. Новомосковська, зупинився перед пішохідним переходом та побачив як раптом перед його очима виїхав автомобіль «Toyota Camry» та сталася ДТП. Він потрапив між колеса та стійку автомобіля. Автомобіль продовжував рух ще близько трьох метрів. Потім автомобіль зупинився та, в подальшому водій ОСОБА_3 відігнав його далі, метрів на 40 від місця ДТП. Приїхав слідчий, фотографував. Потім приїхала швидка медична допомога та у нього виявили відкритий перелом ноги. Цивільний позов підтримав повністю, просив покарати ОСОБА_3 на розсуд суду;

-рапорту поліцейського про повідомлення лікаря карети швидкої допомоги від 08.12.2015 року, в якому зазначено, що 08.12.2015 року в м. Новомосковськ, по вул. Радянській, біля магазину «Ксенія», водій ОСОБА_3 , рухаючись на автомобілі «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з мопедом «Defiant», під керуванням ОСОБА_7 , якого в подальшому доставлено в травмпункт НЦРЛ з діагнозом відкритий перелом лівої гомілки та перелом 1/3 тазу (а.п. 106);
-протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.12.2015 року з фототаблицею, в ході проведення якого було оглянуто ділянку місцевості, яка розташована по вул. Радянській 54, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де сталася ДТП за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Локалізація пошкоджень транспортних засобів: автомобіль автомобілі «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 пошкодження у виді вм`ятин на капоті, подряпини на передньому бампері, відсутня частина радіаторної решітки; мопед «Defiant» - пошкодження переднього колеса. На даній ділянці виявлено фрагмент радіаторної решітки автомобіля «Toyota Camry» (а.п. 107-115);
-речових доказі у виді автомобілю марки «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_3 , мопед «Defiant», без д/н, номер рами « НОМЕР_2 », який переданий на зберігання ОСОБА_7 (а.п. 117);
-висновку експерта № 207/Е від 21.03.2016 року, відповідно до якого при експертизі у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у виді відкритого багатоуламкового перелому діалізу великогомілкової та малогомілкової кісток лівої гомілки середній та верхній третинах, закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки, забитої рани у середній третині лівої гомілки, синця навколо ока, травматичного шоку 1 ступеню. Всі виявлені тілесні ушкодження, у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, виникли від дії тупих твердих предметів, можливо при автомобільній травмі, та за давністю утворення можуть відповідати даті події 08.12.2015 рік (а.п. 121-123);
-протоколу проведення слідчого експерименту від 16.05.2016 року з фототаблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході проведення якого останній розказав і показав як 08.12.2015 року сталася ДТП за його участю та участю водія ОСОБА_3 , під час якої він отримав тяжкі тілесні ушкодження (а.п. 136-142);
-висновку експерта № 5/10.1-438 від 23.05.2016 року відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_3 повинен був діяти згідно до вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.4 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Технічна можливість уникнути зіткнення з мопедом «Defiant» для водія автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_3 встановлювалася виконанням ним вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху та для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати (а.п. 145-147);
-протоколу проведення слідчого експерименту від 21.06.2016 року з фототаблицею до нього за участю ОСОБА_3 , в ході проведення якого останній розказав і показав як 08.12.2015 року сталася ДТП за його участю та участю водія ОСОБА_7 , під час якої останній отримав тілесні ушкодження (а.п. 148-151);
-висновку експерта №5/10.1-564 від 29.06.2016 року відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_3 повинен був діяти згідно до вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.4 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Технічна можливість уникнути зіткнення з мопедом «Defiant» для водія автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_3 встановлювалася виконанням ним вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху та для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати (а.п. 154-156).

Всі вище перелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене суд вважає недопустимим доказом наданий стороною обвинувачення протокол проведення слідчого експерименту від 21.12.2015 року за участю свідка ОСОБА_3 (а.п. 125-128), а також висновок експерта № 70/27-191 від 28.12.2015 року (а.п. 131-133), оскільки експертиза була проведена, в тому числі і на підставі протоколу проведення слідчого експерименту від 21.12.2015 року за участю свідка ОСОБА_3 .

Судом не встановлено суттєвих порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування, які б могли перешкодити ухваленню вироку, а тому, за відсутності розумних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_3 , суд вважає доведеною його вину в інкримінованому злочині.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що він вчинив злочин, віднесений законом до категорії тяжких, вину в якому визнав частково, збитки потерпілому відшкодував частково. Також суд враховує думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Обставин, які обтяжують та обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Разом з тим суд враховує те, що ОСОБА_3 несудимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліках у лікарів не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Зазначені обставини вказують на необхідність призначення ОСОБА_3 покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

В судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про застосування до останнього п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки він має двох неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного вище Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
П. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», є особою, який не позбавлений батьківських прав, який на день набрання чинності цим Законом має двох дітей, яким не виповнилося 18 років,
Обмежень щодо застосування відносно нього амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась. Тобто, на нього поширюються вимоги відповідного закону, а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 47071, 87 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 100 000 гривень.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди на користь цивільного позивача, враховуючи, що ОСОБА_7 сума матеріальної шкоди документально підтверджена повністю: виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, фіскальними чеками, товарними чеками, в сумі 47071, 87 гривень, суд вважає, з урахуванням встановленої вини ОСОБА_3 у вчиненому злочині, необхідним повністю задовольнити позовні вимоги.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_7 , суд враховує характер та обсяг її фізичних, душевних та психічних страждань, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), стан його здоров`я та можливість його відновлення, тяжкість вимушених змін в його життєвих стосунках. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду спричинену ОСОБА_7 в 50 000 гривень, оскільки заявлений потерпілий розмір у 100 000 грн. не був належним чином обґрунтований.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню були проведені експертизи, витрати на які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Запобіжні заходи у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалися.
Складені в порядку, передбаченому КПК України, протоколи процесуальних дій та додатки до них - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

ОСОБА_3 на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування призначеного покарання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 47 071 гривень 87 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 50 000 гривень.
Речові докази: автомобіль марки «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_3 , мопед «Defiant», без д/н, номер рами « НОМЕР_2 », який переданий на зберігання ОСОБА_7 вважати повернутими власникам.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № 5/10.1-438 від 23.05.2016 року у сумі 351 гривня 84 копійки, на проведення експертизи 5/10.1-564 від 29.06.2016 року у сумі 703 гривні 68 копійок.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не застосовувався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1