Провадження №1-о/748/3/22
Єдиний унікальний№ 748/571/22
УХВАЛА
19 травня 2022 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.01.2018 року, -
ВСТАНОВИВ :
18.05.2022 до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.01.2018 року, якою було задоволене клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Заволжського районного суду м.Твері Російської Федерації від 10.11.2016 у відповідність із законодавством України. В обгрунтування заяви засуджений ОСОБА_2 посилається, що при вирішенні питання про призначення строку покарання Чернігівським районним судом не враховано вимоги ч.3 ст.68 та ст.691 КК України, а тому просить скасувати ухвалу Чернігівського районного суду від 09.01.2018 року та постановити новий вирок відносно нього із застосуванням положень зазначених статей.
Провадження за нововиявленими обставинами регулюється нормами глави 34 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
В постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.02.2020 (справа № 522/14170/17, провадження № 51-1836кмо19) зазначено, що системне, логічне й телеологічне тлумачення норм, що містяться в главі 34 КПК указує на те, що перегляду за нововиявленими обставинами підлягають не всі судові рішення, а лише ті, якими завершується розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.
По-перше, на це вказує зміст ст. 459 КПК, частина друга якої визначає, що слід вважати нововиявленими обставинами:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Логіка і мета цієї норми, з огляду на її зміст, вказують на те, що процедура перегляду за нововиявленими обставинами має застосовуватися до тих судових рішень, якими завершено кримінальне провадження по суті та які, власне, й породжують певні кримінально-правові наслідки або констатують відсутність підстав для настання таких наслідків (вирок, ухвала про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанції щодо таких рішень).
Такий висновок цілком узгоджується із загальним законодавчим підходом до регламентації різних процедур перегляду судових рішень. Наприклад, чинне кримінальне процесуальне законодавство гарантує право на апеляційне оскарження судових рішень, якими завершено розгляд кримінального провадження по суті, однак лише в деяких, дуже обмежених, випадках передбачає можливість окремого апеляційного оскарження ухвал суду, що постановляються під час підготовчого судового засідання чи судового розгляду кримінального провадження і якими розгляд цього провадження не завершується по суті.
Більше того, логіка розміщення глави 34 у структурі КПК з урахуванням системного тлумачення норм цієї глави у сукупності з іншими нормами, що в цілому визначають процедуру судового провадження, призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Такий висновок ґрунтується на загально-правовому принципі остаточності судових рішень (res judicata), що знаходить відображення й у змісті відповідних положень інших процесуальних кодексів. Так, стаття 423 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що предметом перегляду за нововиявленими обставинами може бути лише судове рішення, яким закінчено розгляд справи. Аналогічні положення містяться в статті 320 Господарського процесуального кодексу України та статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, ст. 260 КПК передбачає, що право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, мають учасники судового провадження. При цьому відповідно до положень ст. 3 КПК, яка містить визначення основних термінів КПК, чітко розрізняє стадії досудового провадження і судового провадження (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК) і визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК).
Також у зазначеній постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформульовано висновок щодо застосування норм права. А саме:
1. Положення ч.1 ст. 459 КПК слід розуміти як такі, що передбачають можливість перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень, що набрали законної сили та якими завершено розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.
Перегляд за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді, а також рішень суду апеляційної інстанції щодо таких ухвал, кримінальним процесуальним законодавством не передбачений.
2. Положення ч. 2 ст. 464 КПК про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.
Ухвала Чернігівського районного суду від 09.01.2018 була винесена в порядку передачі громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для відбування покарання в Україні.
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідності із законодавством України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Таким чином, Чернігівський районний суд Чернігівської області не розглядав кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 по суті, а лише привів вирок суду Російської Федерації, яким було засуджено ОСОБА_3 , у відповідність із законодавством України.
Отже, висновок про застосування норм прававикладений у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.02.2020 (справа № 522/14170/17, провадження № 51-1836кмо19) слід застосувати у до даної заяви.
Тому слід ухвалити рішення про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_3 .
На пiдставi викладеного i керуючись ст.ст. 459, 464 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.01.2018 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1