Справа № 357/6991/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2022 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 7 жовтня 2022 року, укладену між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000046 від 22.06.2022 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Київської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утримані малолітню дитину, 2017 року народження, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.5 КК України

У С Т А Н О В И В:

В судове засідання надійшла угода про визнання винуватості, укладена 7 жовтня 2022 р. між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно з якою: ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, у порушення вимог ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, о 08 годині 30.05.2022, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та до 15 години 5 хвилин 09.08.2022 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, а саме військовослужбовцем (крім строкової служби) тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК України, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання: вчинення злочину вперше, щире каяття, має на утримані малолітню дитину, у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ст. 407 ч.5 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

ОСОБА_4 у судовому засіданні беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.5 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ст. 407 ч. 5 КК України віднесений до умисного тяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом визнаються: визнання винуватості, активне сприяння розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину, 2017 року народження.

Обставин, які обтяжують його покарання судом не встановлено.

Вищевказана угода між прокурором і ОСОБА_4 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно.

Узгоджене між прокурором і ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50,65-67,69 ч.1 КК України та зазначеному у санкції ч.5 ст.407 КК України.

Суд, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 : визнання винуватості, активне сприяння розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину, особу винного, який характеризується позитивно, раніше не судимий, його відношення до вчиненого, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає можливий перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.5 ст. 407 КК України, а саме арешту, тобто застосувати положення ч.1 ст. 69 КК України.

Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати, відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 7 жовтня 2022 р., укладену між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000046 від 22.06.2022.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.5 КК України і призначити йому із застосуванням положень ст. 69 ч.1 КК України покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 після вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ст. 60 ч.2 КК України враховуючи, що на час ухвалення вироку ОСОБА_4 є військовослужбовцем місцем відбування ним арешту визначити гауптвахту.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474,473,394,424 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області