В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/157/21

Провадження № 1-кп/348/102/22

10 березня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000606 від 05.12.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, неодруженого, на утриманні немає нікого, судимого вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.06.2021 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, українця, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

Зокрема, 04.12.2020 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходився в приміщенні боксу автомобільної мийки, що за адресою: м.Надвірна, вул.Сірика, 1А, Івано-Франківської області, де він проходив стажування на посаді автомийника.

В цей час до вказаного приміщення, на автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Passat B8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, приїхала ОСОБА_5 , яка тимчасово ввірила свій автомобіль обвинуваченому для проведення відповідних робіт.

У даний момент в ОСОБА_6 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, реалізуючи який, він того ж дня, близько 14 год. 00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою тимчасового, безпідставного користування транспортним засобом, шляхом запуску двигуна за допомогою отриманого раніше від потерпілої ОСОБА_5 ключа, усвідомлюючи, що остання не надавала дозволу здійснювати виїзд на її автомобілі за межі автомийки, встановив контроль над автомобілем та здійснив рух з першочергового місця перебування транспортного засобу, виїхавши за межі вищезазначеної автомийки, тим самим заволодівши транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat B8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, ринкова вартість якого згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/109/13/3-147АВ/20 від 12.01.2021 року на момент викрадення становила 368603 грн., що у триста п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, обвинувачений на викраденому автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Passat B8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, рухався проїжджою частиною дороги сполученням Надвірна-Парище №С090905, у напрямку с.Верхній Майдан. Не впоравшись з керуванням ОСОБА_6 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, вчинивши наїзд на дерево, в результаті чого механічно пошкодив вказаний автомобіль, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди, яка згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/109/13/3-147АВ/20 від 12.01.2021 року становить 115433 грн.

В подальшому, 05.12.2020 року близько 14 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_6 у смт.Заболотів, по вул.Надпрутна, Снятинського району Івано-Франківської області був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Снятинського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, а самепояснив, що впродовж 7-8 місяців він працював на автомийці, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , однак офіційно працевлаштований не був.

Потерпілу ОСОБА_5 він знає близько 3-4 місяців, оскільки вона була його постійним клієнтом і в більшості випадків приїздила на його зміну щоб помити машину. 04.12.2020 року зранку потерпіла зателефонувала до нього та спитала коли може приїхати на автомийку, на що він відповів, що буде вільний після 12 години і помиє її авто. Прибувши на вказаний час, ОСОБА_5 залишила свою машину і повернулася додому.

Він спочатку помив машину, яка стояла в боксі, а потім помив автомобіль ОСОБА_5 . В цей час передзвонила його співжителька ОСОБА_8 , яка проживає в с. Верхній Майдан, Надвірнянського району і сказала, що захворіла їхня дитина, а швидка допомога не приїжджає. Тому він закрив автомийку, сів у машину потерпілої і вирішив нею їхати до співжительки, щоб відвезти дитину в лікарню. Однак дорогою в с.Верхній Майдан, Надвірнянського району не впорався з керуванням, на повороті з`їхав з дороги та допустив зіткнення з деревом, внаслідок чого машина отримала механічні пошкодження.

Зазначає, що він перелякався, спочатку думав передзвонити потерпілій та все їй розповісти, проте передумав і вирішив самостійно поремонтувати автомобіль ОСОБА_5 , який ще був на ходу. Крім того, передзвонила його співжителька і сказала, що до дитини все ж таки приїхала швидка допомога з медичними працівниками.

Так як в Надвірнянському районі у нього не було знайомих по ремонту автмобілів, він вирішив звернутись за допомогою до своїх друзів, які проживали в с.Іллінці, Снятинського району. Він думав, що відремонтує машину швидко, тому дзвонив потерпілій і відтягував час повернення автомобіля.

Однак, так як потерпіла сама часто дзвонила йому, він збрехав їй, що його дружина вагітнаі в неї пологи, щоб мати можливість зробити ремонт авто.

В с.Іллінці його знайомий запевнив, що до наступного дня відремонтує машину ОСОБА_5 , однак для ремонту потрібні були запчастини, на доставку яких треба було чекати 2-3 дні. Він шукав вихід з даної ситуації, тому їздив з одного СТО на інше, шукаючи майстрів та запчастини.

Повертаючись з с.Іллінці був зупинений працівниками поліції, які вже мали інформацію, що машина в угоні.

Стверджує, що він їм розказав про всі обставини, про те, що машина дійсно не його, після чого був затриманий.

Вказує, що свою вину в угоні транспортного засобу та цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальних збитків на суму 57000 грн. 00 коп. визнає повністю.

Разом з тим, не погоджується з кваліфікацією своїх дій за ч.3 ст.289 КК України, оскільки вважає, що реальні збитки спричинені автомобілю потерпілої, значно менші і тому його вчинок не підпадає під ч.3 зазначеної вище статті.

У вчиненому розкаюється, обіцяє стати на шлях виправлення та розуміє, що скоїв умисний злочин. Просив суд суворо його не карати.

Таку ж позицію щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 висловив і захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 .

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, його винуватість також повністю доводиться іншими зібраними в даному провадженнні та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_6 знає, оскільки неодноразово заїжджала до нього на мийку, що в АДРЕСА_2 , де він працював, щоб помити свій автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat B8».

04.12.2020 року вона зранку подзвонила до ОСОБА_6 та спитала чи можна привезти свій автомобіль та помити його. Він відповів, що можна, однак після 12 год. 00 хв., так як в цей день було велике релігійне свято і його зранку не буде на роботі. Тому через деякий час вона сіла в автомобіль, поїхала на мийку, де залишила автомобіль і ключі від нього ОСОБА_6 . При цьому попросила його передзвонити їй коли можна буде забрати авто.

Зазначає, що десь 14 год. 00 хв. їй передзвонив ОСОБА_6 і сказав, що можна забрати автомобіль, проте згодом він ще раз подзвонив і повідомив що йому треба терміново відлучитися, бо його дружина народжує. Будучи на той час вагітною вона з розумінням поставилася до прохання ОСОБА_6 та погодилася почекати і пізніше забрати свій автомобіль.

Через кілька годин вона сама передзвонила ОСОБА_6 і почула від нього, що дружина ще народжує і треба ще почекати, а її машина зачинена в боксі автомийки.

Згодом передзвонив ОСОБА_6 і сказав їй приїхати на автомийку о 17 год. 00 хв., що вона і зробила, однак там нікого небуло, бокси були зачинені.

По телефону ОСОБА_6 повідомив, що у нього проблеми з дружиною і треба їхати в лікарню в м.Івано-Франківськ.

Вказує, що ОСОБА_6 їй не говорив, що поїхав з автомийки на її автомобілі.

Вона поїхала додому, звідки намагалася в телефонному режимі з`ясувати в ОСОБА_6 де її авто, на що він хвилюючим голосом відповідав, що в його дружини проблеми із здоров`ям. Після даної телефонної розмови вона лягла спати.

На наступний день, вона попросила свого знайомого під`їхати на мийку і подивитися чи на місці її автомобіль. Знайомий повідомив, що її машини на мийці немає, тому вона відразу подзвонила до ОСОБА_6 , однак він вже не відповідав на її дзвінки.

Після вона подзвонила до власника автомийки та сказала йому, що викрали її автомобіль, а також викликала працівників поліції, які невдовзі приїхали на мийку.

Десь протягом двох годин поліцейські встановили місце перебування її автомобіля в Снятинському районі та затримали ОСОБА_6 , але не повідомили її, що авто пошкоджене.

Після затримання ОСОБА_6 дзвонив до неї і намагався пояснити свої дії та поведінку.

Просить суд карати обвинуваченого ОСОБА_6 не суворо, а її цивільний позов задоволити частково в сумі 57000 грн. 00 коп., про що подала письмову заяву.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_6 працював у нього на автомийці, що в АДРЕСА_2 , власником якої він являється близько року, а саме здійснював опалення в зимовий період, допомагав мити автомобілі, виконував інші доручення, що стосуються роботи мийки.

04.12.2020 року було релігійне свято і він не планував щоб мийка працювала, однак ОСОБА_6 сказав, що він прийде та залишиться опалювати приміщення та прибирати їх. Про те що в цей день ОСОБА_6 планував мити автомобілі, зокрема і автомобіль потерпілої, він не знав.

Після даної розмови з ОСОБА_6 він поїхав до м.Івано-Франківськ по справах, а коли повернувся, останнього на місці вже не було, а приміщення автомийки було зачинене.

Зазначає, що на наступний день до нього подзвонила потерпіла ОСОБА_5 з претензіями, що викрали її автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat B8». Він відразу подзвонив до ОСОБА_6 і той запевнив його, що вже під`їжджає, однак не приїхав та в подальшому на телефонні дзвінки не відповідав.

Стверджує, що детально про обставини угону автомобіля ОСОБА_5 він дізнався від самої потерпілої та працівників Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Свідок ОСОБА_10 надав суду показання про те, що з ОСОБА_6 вони разом працювали на автомийці, яка належить ОСОБА_9 .

ОСОБА_6 власник взяв спочатку на стажування, щоб той в подальшому допомагав йому мити транспортні засоби та виконувати інші роботи, пов`язані з роботою мийки.

Вказує, що 04.12.2020 року у нього був вихідний день, тому про обставини вчинення даного злочину ОСОБА_6 йому нічого не відомо.

Про ці події він довідався від працівників поліції.

Також вина ОСОБА_6 в скоєному доводиться письмовими доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР за №0000606 від 05.12.2020 року, з якого вбачається, що 05.12.2020 року до Надвірнянського ВП надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що у період часу з 10 год. 10 хв. 04.12.2020 року по 11 год. 30 хв. 05.12.2020 року у м.Надвірна по вул.Сірика, 1А, невідома особа всупереч волі законного власника заволоділа автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat B8», реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору, який був припаркований поруч із приміщенням для мийки автомобілів, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (а.к.п.127);

- рапортом старшого інспектора-чергового Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області на ім`я т.в.о. начальника Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській від 05.12.2020 року, з якого встановлено, що 05.12.2020 року о 12 год. 40 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 05.12.2020 року о 12 год. 39 хв. за адресою: м.Надвірна, вул.А.Шептицького, 18, працівник автомобільної мийки взяв транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Passat B8», реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору та не повертає власнику (а.к.п.128);

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.12.2020 року, з якої вбачається що в період часу з 10 год. 10 хв. 04.12.2020 року по 11 год. 30 хв. 05.12.2020 року у м.Надвірна по вул.Сірика, 1А, невідома особа незаконно заволоділа автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat B8», реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору, що був припаркований поруч із приміщенням для мийки автомобілів за вищевказаною адресою (а.к.п.129);

- формою виводу, згідно якої зазначений вище транспортний засіб належить потерпілій ОСОБА_5 (а.к.п.130);

- протоколом огляду місця події від 05.12.2020 року та фототаблицями до нього, в якому деталізовано, що саме в АДРЕСА_2 мала місце вказана подія, зокрема незаконне заволодіння належним ОСОБА_5 автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat B8», реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору (а.к.п.132-137);

- протоколом огляду місця події від 05.12.2020 року та відеофіксацією до нього, яким встановлено, що місцем проведення огляду є проїжджа частина дороги, яка знаходиться в смт.Заболотів по вул.Надпрутна, Снятинського району Івано-Франківської області, де було виявлено та вилучено автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat B8», реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору, із механічними пошкодженнями на ньому, яким незаконно заволодів обвинувачений ОСОБА_6 (а.к.п.139-142);

- висновком експерта №СЕ-19/109/13/3-147АВ/20 від 12.01.2021 року, яким підтверджено, що ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat B8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , станом 04.12.2020 року становила 368603 грн. (триста шістдесят вісім тисяч шістсот три) грн. 00 коп.

Вартість матеріального збитку, який завданий власнику наданого на дослідження КТЗ марки «Volkswagen» моделі «Passat B8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , внаслідок завданих йому пошкоджень, станом на момент дослідження становила 115433 грн. (сто п`ятнадцять тисяч чотириста тридцять три) грн. 00 коп. (а.к.п.145-160);

- висновком експерта №СЕ-19/109-21/172-ТР від 12.01.2021 року, згідно якого сліди пальців рук максимальними розмірами 20x14 мм, 28x14 мм, 24x13 мм, 20x12 мм, 21x13 мм, виявлені та вилучені під час огляду місця події 05.12.2020 року у смт.Заболотів по вул.Надпрутна, Снятинського району, за матеріалами кримінального провадження №0000606, придатні для ідентифікації особи.

Слід пальця руки максимальними розмірами 20x15 мм непридатний для ідентифікації особи.

Сліди пальців рук максимальними розмірами 20x14 мм, 28x14 мм, 24x13 мм, залишені відповідно вказівним, середнім, безіменним пальцями правої руки гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сліди пальців рук максимальними розмірами 20x12 мм, 21x13 мм, залишені відповідно безіменним та середнім пальцями правої руки гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити чи залишений слід пальця руки максимальними розмірами 20х15 мм гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неможливо оскільки даний слід непридатний для ідентифікації особи (а.к.п.163-169);

- протоколом огляду речей та документів від 10.12.2020 року та DVD-R диском до нього з камер відеоспостереження, що розташовані на автомобільній мийці за адресою: АДРЕСА_2 , якими зафіксовано та підтверджено обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину (а.к.п.171-182).

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілої та свідків у даному провадженні.

В ході судового розгляду всі учасники судового засідання погодились з дослідженим судом обсягом доказів, оскільки клопотань про дослідження доказів, що не були предметом розгляду не надходило, заперечень щодо неповноти з`ясування обставин під час розгляду в умовах закінчення з`ясування обставин кримінального провадження сторони також не заявляли.

Судом розглянуті всі клопотання щодо забезпечення розгляду кримінального провадження доказами.

Суд приймає докази, надані стороною обвинувачення, стороною захисту та докази одержані під час судового розгляду.
Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст.85 КПК України докази є належними, якщо вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У відповідності до вимог ст.94 КПК України, суд оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Жоден доказ не має наперед установленої сили. При цьому має бути усунено всі розумні сумніви.
Аналізуючи показання потерпілої та свідків, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими доказами та не викликають в суду сумнівів щодо їх правдивості.

Таким чином, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину, повністю доведена та вважає, що умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вірно кваліфіковані за ч.3 ст.289 КК України.

Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про те, що досудовим слідством неправильно кваліфіковані його ( ОСОБА_6 ) дії за ч.3 ст.289 КК України, оскільки вартість автомобіля потерпілої та спричинені їй злочином матеріальні збитки є значно меншими, визначених у ч.3 ст.289 КК України

Такі твердження повністю спростовуються письмовими матеріалами, які долучені до матеріалів кримінального провадження, поясненнями потерпілої, які є послідовними та логічними і не викликають сумнівів в їх правдивості.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до особливо тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого: на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, а також його поведінку до і після вчинення злочину, ставлення до скоєного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ч.ч.1, 2 ст.66 КК України, суд враховує його часткове визнання вини у вчиненому, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання цивільного позову, думку потерпілої ОСОБА_5 щодо призначення обвинуваченому несуворого покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням всіх обставин провадження, особи обвинуваченого, його поведінку до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а саме у виді позбавлення волі.

Разом з тим, вказані вище обставини в сукупності є на думку суду такими, що не тільки пом`якшують покарання, але й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину і дають підстави, з урахуванням як обставин у даному провадженні так і особи обвинуваченого, а також викладених вище пом`якшуючих відповідальність обставин, при визначенні покарання застосувати ч.1 ст.69 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі, однак нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.289 КК України.

Щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 додаткового покарання, визначеного у санкції ч.3 ст.289 КК України, а саме у виді конфіскації майна або без такої, суд констатує наступне.

Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Як визначено ч.2 ст.52 КК України, додатковими покараннями є позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу та конфіскація майна.

У відповідності до ч.2 ст.69 КК України, на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, враховуючи особу обвинуваченого, обставини вчинення ним злочину, наведені вище пом`якшуючі його вину обставини, суд приходить до висновку про недоцільність призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді конфіскації належного йому майна.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину та обставинам провадження, але й особі самого обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Разом з тим, в ході судового розгляду судом встановлено, що згідно вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.06.2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, яке останнім на даний час відбуто частково.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
В судовому засіданні з`ясовано, що даний злочин, передбачений ч.3 ст.289 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив до ухвалення вироку Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 07.06.2021 року.

Увідповідності до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 вчинив даний злочин до ухвалення попереднього вироку Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 07.06.2021 року, яким його засуджено до покарання у виді 3 років позбавлення волі і який набрав законної сили, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у відповідності до ч.4 ст.70 КК України, а саме у виді позбавлення волі, зарахувавши в строк остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання, - частково відбуте покарання за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.06.2021 року.

Строк відбування остаточно призначеного покарання ОСОБА_6 слід рахувати з 17 год. 40 хв. 05.12.2020 року, тобто з часу його фактичного затримання.
Що стосується заявленого потерпілою ОСОБА_5 цивільного позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину та спричиненої моральної шкоди, суд встановив наступне.
У своїй позовній заяві ОСОБА_5 просила суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь 115433 грн. 00 коп. матеріальних збитків, 50000 грн. 00 коп. заподіяної моральної шкоди, а також понесені нею судові витрати, зокрема щодо надання їй правничої допомоги.
Разом з тим, в подальшому остання подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що поданий нею цивільний позов вона підтримує частково, в зв`язку з чим просить стягнути з обвинуваченого в її користь матеріальну шкоду в розмірі 57000 грн. 00 коп., а в решті вимог залишити позов без розгляду.
Зі змісту ч.1 ст.1166 ЦК України вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Наявність матеріальної шкоди характеризується зафіксованими документально втратами майнових, чи немайнових благ, які мають певну економічну цінність та виражаються в грошовому еквіваленті.

Таким чином суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої до обвинуваченого про відшкодування матеріальних збитків та спричиненої моральної шкоди підлягає до задоволення і з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 слід стягнути 57000 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, спричиненої злочином, передбаченим ч.3 ст.289 КК України.
Відшкодування судових витрат належить вирішити з додержанням вимог ст.124 КПК України.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Арешт на майно у данному кримінальному провадженні не накладався.

Також суд зазначає, що згідно ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.09.2021 року обвинуваченого ОСОБА_6 було тимчасово залишено в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України, до закінчення розгляду кримінального провадження №0000606 від 05.12.2020 року про його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, а тому у зв`язку із його завершенням, в подальшому вказану ухвалу суду слід вважати такою, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України 3 (три) роки позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.06.2021 року та за даним вироком, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.

Строк відбування остаточно призначеного покарання ОСОБА_6 рахувати з 17 год. 40 хв. 05.12.2020 року, тобто з часу його фактичного затримання.
Зарахувати ОСОБА_6 в строк остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання, - частково відбуте покарання за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.06.2021 року.

Ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.09.2021 року щодо тимчасового залишення обвинуваченого ОСОБА_6 в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України, до закінчення розгляду кримінального провадження №0000606 від 05.12.2020 року про його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, у зв`язку із його завершенням, після набрання вироком законної сили вважати такою, що не підлягає виконанню.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину та спричиненої моральної шкоди задоволити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_3 57000 грн. (п`ятдесят сім тисяч гривень) 00 коп. матеріальної шкоди, спричиненої злочином, передбаченим ч.3 ст.289 КК України.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 в користь держави 3269 грн. 00 коп. за проведення у даному кримінальному провадженні експертиз: авто товарознавчої експертизи №СЕ-19/109/13/3-147АВ/20 від 12.01.2021 року, вартістю 1634 грн. 50 коп. та судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) №СЕ-19/109-21/172-ТР від 12.01.2021 року, вартістю 1634 грн. 50 коп.

Речовий доказ: автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat B8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який згідно постанови слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 06.12.2020 року передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жительці АДРЕСА_3 .

Речовий доказ: DVD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження, розташованих на фасаді та всередині приміщення автомобільної мийки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який згідно постанови слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 07.12.2020 року зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000606 від 05.12.2020 року, після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: змиви із зовнішніх та внутрішніх чотирьох ручок автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat B8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, змив з рульового колеса, змив із важеля вибору передач, мікрооб`єкти із водійського сидіння, шість слідів пальців рук, які згідно постанови слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 06.12.2020 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1