Справа№ 309/418/19
Провадження № 1-кп/309/14/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хуст кримінальне провадження № 0001166 від 29.09.2018 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Хустського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 317 КК України.

25.11.2021 прокурор у вказаному кримінальному провадженні змінив обвинувачення з ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Судом в порядку ст. 338 КПК України обвинуваченому, його захиснику було роз`яснено, що ОСОБА_4 буде захищатися в судовому засіданні від нового обвинувачення і надав обвинуваченому та захиснику можливість підготуватися до захисту проти нового обвинувачення.

В судовому засіданні 17.01.2022 року адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за новим обвинуваченням за ч. 1 ст. 309 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 , підтриманого обвинуваченим ОСОБА_4 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за новим обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001166 від 29.09.2018 р. кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення: а саме листопад 2017) відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 28.11.2018 № 2617-VIII (далі - Закон), який набрав чинності 01.07.2020, були внесені зміни до КК та КПК України щодо порядку розгляду судами кримінальних проступків.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції, діючого вищевказаного закону) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

На підставі ч. 1 п. 2 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативною нормою, яка передбачає не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченою законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Проте статтею п`ятою цього Кодексу передбачено зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі, а саме згідно з ч. 1 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Аналізуючи зазначені положення Закону, можна стверджувати, що оскільки санкція ч. 1 ст. 309 КК України у попередній редакції (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення) передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк, а нова редакція Закону передбачає штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, отже відсутній вид покарання у вигляді позбавлення волі.

Отже караність (в частині основного покарання) діяння, вчиненого суб`єктом до набрання чинності Законом від 28.11.2018 №2617-VIII з огляду на положення статей 5 КК України має визначатись у межах нової редакції ч. 1 ст. 309 КК України цього Закону, оскільки стосовно видів основного покарання новий Закон у цій частині є більш м`яким порівняно з попереднім, а тому має зворотну дію у часі.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч. 8 вказаної статті, закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативною нормою, яка передбачає не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі ч. 1 п. 2 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Встановлено, що з моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (січень 2019 р.) і до дня розгляду клопотання минуло три роки, тобто на день розгляду справи та змінення прокурором обвинувачення минуло більше трьох років, тому обвинувачений підпадає під дію зазначеної норми закону.

У постанові Верховного Суду від 12.11.2019 (справа №566/554/16-к), роз`яснено, що визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінально відповідальності на підставі статті 49 КК, у зв`язку з чим незалежно від визнання вини, особа звільняється від кримінальної відповідальності, а провадження відносно неї підлягає закриттю.

Таким чином, суд вбачає у даному кримінальному провадженні наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в діючій редакції), а кримінальне провадження щодо нього закрити, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження № 0001166 від 29.09.2018 року відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1