Справа № 727/1930/21
Провадження № 1-кп/727/86/22
10 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_5
Обвинувачений ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час та місці, придбав кастет для використання у власних цілях, без передбаченого законом дозволу, умисно носив його до 22.01.2021року до 03 год. 30 хв., часу коли був зупинений працівниками патрульної поліції під час керуванням ним транспортного засобу, марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 (молдавської реєстрації), рухаючись по вул. Рівненська, 5 в м. Чернівці. Після зупинки вказаного вище транспортного засобі, а саме в кишені водійських дверцят було виявлено рукавицю, в якій знаходився кастет, який, по приїзду слідчо-оперативної групи, було вилучено у встановленому законом порядку, що являється холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не визнав своєї вини в пред"явленому обвиунваченні, та у подальшому змінив свою позицію під час судових дебатів у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, розкаявся.
При дачі показів в порядку вимог ст. 351 КПК України, ОСОБА_5 пояснив про те, що 22 січня минулого року, він перебував на вулиці Рівненській в м. Чернівцях, в батьків дружини, де відбулася сварка, після якої він вирішив поїхати додому та коли рухався транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 на номерах молдавської реєстрації, по даній вулиці, назустріч йому їхав автомобіль працівників патрульної поліції; його було зупинено, він пред`явив документи та при огляді в кишені автомобіля у рукавиці було знайдено кастет, який він придбав у 2006 році в Турції, однак, кастетом він не користувався, в тому числі і безпосередньо 22.01.2021 року.
На запитання прокурора пояснив, що кастет належить йому, і він його тривалий час тримав в автомобілі «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується з 2012 року. У наданих суду поясненнях не заперечував, що не мав реєстрації на вогнепальну і холодну зброю, тобто на кастет, а також визнав факт виявлення і вилучення кастету, як холодної зброї з транспортного засобу належного йому, який він перевозив і зберігав в останньому.
Незважаючи на зміну позиції обвинуваченого ОСОБА_5 до скоєного, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема показами свідків та письмовими доказами в кримінальному провадженні.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні під присягою надав покази про те, що він працює в управлінні патрульної поліції у Чернівецькій області; пояснив, що 22.01.2021 року в нього з напарником була нічна зміна, рухаючись біля 02 чи 03 години ночі по вул. Рівненська в м. Чернівцях ними було помічено транспортний засіб «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 на іноземних номерах. Вказаний транспортний засіб було зупинено, за кермом тоді знаходився молодий чоловік в якому чітко було впізнано ОСОБА_5 . Після спілкування з останнім, обвинувачений пред`явив документи на автомобіль та в ході огляду було виявлено в кишені лівої дверцят авто згорток фольги з невідомою речовиною та кастет металевий. Як пояснив ОСОБА_5 він кастет купив за кордоном в Туреччині для себе; після чого, було викликано слідчу оперативну групу.
Аналогічні показання надав і свідок ОСОБА_7 , який під присягою пояснив, що на ОСОБА_5 було складно протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП; пройти тест на стан сп`яніння обвинувачений відмовився. Зазначив в показах, що в ході перевірки документів було встановлено, що на облік автомобіль не був поставлений, документи ОСОБА_5 представив лише на розмитнення. Пояснив, що було викликано слідчу оперативну групу, якою було запрошено понятих, за участі яких вилучено було кастет.
В судовому засіданні під присягою, свідок ОСОБА_8 під присягою надав показання про те, що 22.01.2021р. був запрошений працівниками поліції в якості понятого при огляді чи обшуку транспортного засобу, точно не пам`ятає. Зазначив, що він з іншим понятим були присутні при вилученні кастету в обвинуваченого, який працівники поліції поклали на капот а потім упакували і він з іншим понятим розписувалися на бірці пакету і в протоколі. Пояснив, що після слідчої дії, жодних зауважень з боку обвинуваченого не було.
Стороною обвинувачення, на підтвердження пред`явленого обвинувачення та вини обвинуваченого ОСОБА_5 суду надані наступні докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, зокрема:
Протокол від 22.01.2021 року огляду місця події, відповідно до якого вбачається місце час проведення слідчої дії, те, що у присутності понятих було проведено огляд автомобіля марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 на вул. Рівненській, м. Чернівці та речі, вилучені з нього - кастет (а.с. к пр.. 12).
Висновок експертизи холодної зброї від 28.01.2021р. № СЕ-19/126-21/637/БЛ/88-К, відповідно до якого наданий на дослідження кастет, являється холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом (а.с. кпр. 17 19)
Протокол огляду предмета та оптичним носієм із відеозаписом, на якому зафіксовані обставини вилучення предмета з ознаками кастету у ОСОБА_5 (а.с. кпр. 25 27)
Відповіддю на запит згідно якої, ОСОБА_5 як власник зареєстрованої мисливської вогнепальної, газової, холодної зброї та спеціальних засобів не перебуває (а.с. кпр. 63)
Усі вищеперелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, так як отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом та спростовують доводи обвинуваченого щодо проведення протоколу огляду місця подій з процесуальним порушенням.
Протокол огляду місця події є процесуальним джерелом доказів, в якому фіксується обставини події кримінального правопорушення.
В судовому засіданні чітко було установлено, що огляд місця подій проводився у присутності двох понятих, це підтверджено допитаними в засіданні свідками, а також переглянутими відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції (а.с. к пр.. 25), де чітко вбачається факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 , спілкування з останнім працівників поліції та виявлення і вилучення з автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 (на румунських номерах) холодної зброї кастету.
Відповідно до ч.7 ст.233 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, речі для впізнання, в тому числі пов`язаного з слідчого експерименту, освідування особи.
Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне. Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.
А, тому, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про незаконність проведення слідчої дії огляду місця подій від 22.01.2021р. є необґрунтованими.
Також, суд не бере до уваги і доводи обвиунваченого щодо неправомірності проведення особистого обшуку
ОСОБА_5 обшук особи під час затримання визнається складовою частиною затримання особи в порядку статті 208 КПК. Для оцінки допустимості доказів, отриманих під час фактичного затримання особи, зокрема доказів, знайдених у ході особистого обшуку особи, слід виходити з того, чи було саме затримання законним у значенні статті 208 КПК, а саме чи існували обставини, які давали підстави для затримання.
Такою є правова позиція ВС (постанова від 15 червня 2021 року, справа № 204/6541/16-к).
На підставі викладеного, виходячи з сукупності досліджених доказів в судовому засіданні та з урахуванням і пояснення самого обвинуваченого, який не заперечував виявлення і вилучення в нього кастету, пояснивши, що на холодну зброю (кастет), в нього дозволу зареєстровного в установленому законом порядку, не було.
Таким чином, зміна показів в судовому засіданні і позиції щодо визнання своєї вини у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, суд розцінює як обрану обвинуваченим позицію свого захисту, з метою уникнення покарання. Проте така позиція обвинуваченого повністю спростовується показаннями свідків вищенаведених, допитаних безпосередньо під час судового провадження, сумнівів у правдивості яких суд не має, оскільки вони послідовні, логічні та узгоджуються між собою та з іншими письмовими доказами кримінального провадження, дослідженими судом.
Судом, в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною захисту її процесуальних прав, в тому числі права обстоювати свою правову позицію та надавати докази на її обґрунтування, а також для повного та об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.
Згідно ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні обвинуваченим не надано суду жодного доказу у частині його заперечень щодо вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення. Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено. Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, в їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, а саме - в носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, а отже дії обвинуваченого вірно кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України.
Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. У постанові від 04.07.2018 р. (справа N 688/788/15-к) Верховний Суд зазначив, що законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який в м. Чернівці не має постійного зареєстрованого місце проживання, не працює, раніше в силу вимог ст.. 89 КК України вважається не судимим, що підтверджується довідкою ВІТ ГУНП у Чернівецькій області, перебуває на обліку в Чернівецькому наркологічному диспансері і не перебуває на обліку в Чернівецькій психіатричній лікарні, судом враховується в судовому засіданні зміна позиції обвинуваченим позицію до вчиненого, а саме розкаяння у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставиною, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає розкаяння у вчиненому
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує загальні засади призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також дані про особу обвинуваченого, суд вважає можливим призначити останньому мінімальне покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у межах, установлених у санкції вказаної норми закону.
При призначенні покарання обвинуваченому, наближеного до нижчої межі санкції, суд вважає що слід застосувати положення ст. 75 КК України щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування основного виду покарання, з випробування; при цьому судом були враховані усі обставини, визначені ст. 65 КК України, які стали підставами для такого висновку; додаткових підстав для застосування ще й положень ст. 69 КК України, суд не вбачає. Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати в загальному розмірі - 817.25 грн. підлягають стягненню в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи холодної зброї (№ СЕ-19/126-21/637-БЛ/88-К (а.с. к пр..16), з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому, слід зазначити, що дана норма закону не передбачає можливості стягнення таких витрат на користь конкретної експертної установи, оскільки такі витрати згідно з ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з державного бюджету України.
Таким чином, оскільки матеріали кримінального провадження містять документальне підтвердження витрат держави на проведення експертизи, то є підстави для стягнення з обвинуваченого суми таких витрат в наведеному вище розмірі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався; на даній стадії судового розгляду справи, прокурор не звертався із клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 368 -371, 373, 374, 376 КПК України, суд, УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання за даною нормою закону, у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання звільнити з іспитовим строком на один рік, з покладенням на нього, згідно пунктів 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків, а саме:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також обов`язку визначеного п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не застосовувати
Речові докази, зокрема:
- за постановою слідчого від 28.01.2021 року сейф пакет № 1483788 всередині якого міститься кастет знищити (а.с.к кпр.20,21; квитанція 35 від 23.02. 2021 року);
- за постановою слідчого від 12.02.2021 року два ДВД Р диски з 13-ти файлами з нагрудних камер відео спостереження працівників патрульної поліції (а.с. к пр.. 25, 28) залишити в матеріалах кримінального провадження;
Згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 817.25 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи холодної зброї (№ СЕ-19/126-21/637-БЛ/88-К (а.с. к пр..16)
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 30 днів з дня його проголошення,

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1