Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
10.06.2022 394/54/22
1-кп/394/44/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника-адвоката: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ матеріали кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за № 0000014 від 21.01.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Шляхове Новоархангельського району Кіровоградської області, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , освіта середня базова, не одружений,утриманців і пільг немає, стан здоров`я задовільний, не працюючий, раніше судимий 11.11.2013 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі строком на 10 років, умовнодостроково звільненого з місць позбавлення волі, невідбутий термін покарання 2 роки 4 місяці 25 днів .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України
в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив порушення правил адміністративного нагляду за таких обставин:

ОСОБА_4 , раніше засуджений вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області до 10 років позбавлення волі, умовнодостроково звільненого з місць позбавлення волі, щодо якого ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04.10.2021 року встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік та певні обмеження на заборону залишати місце постійного проживання з 22:00 години до 06:00 години ранку наступного дня; відвідуваня торгові об`єкти, де реалізовуються спиртні напої на розлив з метою їх придбання; виїздити з особистих справ за межі району без письмового дозволу начальника Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області; забов`язання з`являтись до СПД №3 (смт Новоархангельськ) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області у визначені дні, будучи ознайомленим та попередженим про необхідність працевлаштування, не допускати будь-яких порушень громадського порядку, поведінки в побуті, а також не допускати порушень правил, встановлених адміністративним наглядом, а також про адміністративну і про кримінальну відповідальність (ст. 187 КУпАП та ст. 395 КК У) за порушення правил та обмежень адміністративного нагляду.

Всупереч даним нормам, ОСОБА_4 в період з 15 січня 2022 по 30 січня 2022 року безперервно, самовільно, без письмового дозволу працівників СПД №3 (смт Новоархангельськ) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області та без поважних причин з метою ухилення від адміністративного нагляду, маючи злочинний умисел на ухилення від адміністративного нагляду, встановленого ухвалою суду, умисно, не бажаючи здійснення за ним контролю і розуміючи злочинний характер своїх дій, виїхав за межі Голованівського району Кіровоградської області на заробітки в с. Олександрівка Одеського району Одеської області, тобто залишав обране ним місце проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за яким йому встановлено адміністративний нагляд, чим грубо порушив встановлені судом обмеження та правила адміністративного нагляду, передбачені законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції, ст. 18 КПК України, пояснив, що йому зрозуміло в чому він обвинувачується, свою провину в інкрімінованому правопорушені визнав повністю. Щиро розкаюється зазначив, що подібного більше не станеться, просив суворо його не карати.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, доведена, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі з урахуванням невідбутої частини покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст. 349 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Розгляд кримінального провадження провадився відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , в межах пред`явленого йому, відповідно до обвинувального акта, обвинувачення.
При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а саме: ст. 6 Конвенції, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також рішення ЄСПЛ «Коробов проти України», «Кобець проти України», «Бочаров проти України» де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.
Статтею 395 КК України передбачено відповідальність за самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Суд, заслухавши обвинуваченого, який давав логічні послідовні покази, захисника, прокурора, дослідивши та проаналізувавши докази, дійшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході судового розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 , дійсно мала місце за обставин, викладених вище, вина обвинуваченого доведена «поза розумним сумнівом».
З огляду на викладене, органами досудового розслідування було вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ст. 395 КК України і суд погоджується з такою кваліфікацією, оскільки об`єктом даного правопорушення є правосуддя в частині адміністративного нагляду, об`єктивна сторона правопорушення полягає у самовільному залишенню місця проживання особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, при цьому правопорушення вчинено з прямим умислом суб`єктом злочину - особою, щодо якої встановлено адміннагляд .
За таких обставин, обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів., а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.
Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, яке виразилось у тому, що він визнав свою вину та щиро жалкує про скоєння ним кримінального правопорушення, надавав послідовні пояснення як під час досудового так і судового слідства, що надало можливість встановити істину по справі, активне сприяння розкриттю злочинів, при цьому, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року передбачено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинання одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого, при цьому, враховуючи роз`яснення які містяться у вищевказаній Постанові, суд оцінюючи ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, що за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, маючи не зняту і непогашену судимість, вчинив кримінальне правопорушення, що згідно приписів ст. 12 КК України є кримінальним проступком, також ту обставину, що він судимий за злочин проти життя та здоров`я особи, належних висновків щодо оцінки своєї поведінки не зробив, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, відсутність офіційної роботи, наявність ризиків повторного вчинення правопорушень, суд приходить до переконання, що виправлення, виховання тасоціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів неможливе без ізоляції від суспільства, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту у межах санкції ст. 395 КК України та на підставі ст. 71 КК України визначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань за цим вироком та невідбутого покарання за переднім вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2013 року, за правилами ст. 72 КК України, з реальним відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Підстав для призначення покарання із застосуванням положень ст.ст. 69 та 75 КК України, з врахуванням суспільної небезпечності особи обвинуваченого, суд не знаходить.
Саме таке покарання найдоцільніше для профілактики вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових злочинів, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей`та «справедливогосудового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України
Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Враховуючи ту обставину, що обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі реально, суд вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки тяжкість скоєного та поведінка обвинуваченого свідчать про наявність передбачених ст.177 КПК України обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від відбування покарання та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 179, 183, 194, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання за ст. 395 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, з урахуванням вироку Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2013 року, шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 5 (п`ять) місяців.
До вступу вироку в законну силу застосувати до засудженого запобіжний захід у виді тримання під вартою, взяши його під варту із зали суду негайно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту тобто з 10.06.2022 року.
Речові докази в даному кримінальному провадженні: справу адміністративного нагляду на ОСОБА_4 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України. В іншій частині вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельським районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, при цьому, роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: