Справа № 452/3644/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/354/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 452/3644/19 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сваляви Свалявського району Закарпатської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 грудня 2020 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання, призначеного Свалявським районним судом Закарпатської області від 20 травня 2020 року, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі. Вирішено питання щодо цивільного позову та речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він, 24 жовтня 2019 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи у під`їзді житлового будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, через незачинені вхідні двері проник у приміщення квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку, яка належить ОСОБА_9 , звідки повторно, таємно викрав гаманець марки «Лорен» червоного кольору, вартістю 420 грн, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1600 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 24.10.2019 становить 39 828 грн, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 40 248 гривень.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження № 452/3644/19 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 , не заперечуючи обставини справи та вину, покликається на те, що вирок суду ухвалений з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та грубим порушенням норм кримінального процесуального закону. Зазначає, що при визначені міри покарання суд першої інстанції неправомірно приєднав покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за цим вироком покарання, призначене Свалявським районним судом Закарпатської області від 20 травня 2020 року, остаточно визначивши покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Вказує, що відповідно до відомостей з офіційного сайту Судова влада України, у провадженні Свалявського районного суду Закарпатської області перебувало кримінальне провадження № 306/2280/19 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України. 20 травня 2020 року у вказаному провадженні ухвалено вирок, який оскаржено в апеляційному порядку, тобто такий не набрав законної сили. Апеляційний розгляд справи було призначено Закарпатським апеляційним судом на 13 квітня 2021 року.

Звертає увагу на те, що Самбірським міськрайонним судом Львівської області повинно було бути призначено покарання за пред`явленим обвинуваченням без застосування ст. 70 КК України.

У ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви, та просять апеляційну скаргу задовольнити.
Прокурор ОСОБА_7 апеляційну скаргу обвинуваченого заперечив, просить вирок суду залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_8 , прокурора, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Фактичні обставини, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не оспорюються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції за згодою учасників судового розгляду розглянув справу у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив обставини його вчинення, а тому суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 ніким з учасників судового провадження не заперечувались і докази щодо них, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого з приводу неправильного застосування судом першої інстанції ч. 4 ст. 70 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.
В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на те, що на час ухвалення оскаржуваного вироку, вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2020 року не набрав законної сили, оскільки був оскаржений в апеляційному порядку.
За змістом ч. 4 ст. 70 КК, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті (сукупність злочинів).

Виконуючи приписи ст. 442 КПК України, Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 01.06.2020 у справі № 766/39/17 зробила такі висновки щодо застосування норм права: при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів).
Так, у цьому кримінальному провадженні злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, був вчинений ОСОБА_5 24 жовтня 2019 року, тобто до постановлення 20 травня 2020 року Свалявським районним судом Закарпатської області вироку в іншому провадженні, яким останнього засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК Україні, повністю дотримався вимог кримінального закону.
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 13 квітня 2022 року вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 змінено, а саме: виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку зайве посилання на кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, та постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. У решті вирок від 20 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
Тобто на день ухвалення рішення Львівським апеляційним судом, вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 набрав законної сили.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, як на підставу для скасування вироку, є необґрунтованими.
Крім того, не відповідають дійсності доводи обвинуваченого щодо порушення права на захист.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 04 листопада 2019 року старшим слідчим ОСОБА_10 постановлено рішення про залучення підозрюваному ОСОБА_5 захисника, який представляв його інтереси як під час досудового розслідування, так і у суді першої інстанції.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, при судовому розгляді в суді першої інстанції допущено не було.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить правових підстав для скасування чи зміни вироку, й колегія суддів визнає її необґрунтованою.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, і підстав для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4