Справа № 484/2218/22
Провадження № 1-КС/484/286/22
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

26 липня 2022 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , а також підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув винесене у кримінальному провадженні № 0000468 слідчим СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично там не проживає і не має постійного місця проживання, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 03.04.2017 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України до арешту строком 2 місяці;

- 30.10.2018 року до Березанського районного суду скеровано обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України, рішення відсутнє;

- 28.11.2018 до Доманівського районного суду скеровано обвинувальний акт за ч. 1 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, рішення відсутнє;

- 24.02.2021 до Врадіївського районного суду скеровано обвинувальний акт за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, рішення відсутнє,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні повторно, в умовах воєнного стану, відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також у вчиненні двох епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчинених в умовах воєнного стану, -

ВСТАНОВИВ:

СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000468 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України.

26.07.2022 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати чи спотворити докази у справі, незаконно впливати на потерпілих і свідків, вчинити інші правопорушення, перешкоджати досудовому розслідуванню.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 раніше судимий, неодноразово вчиняв крадіжки, відбував покарання, однак по звільненню з місць позбавлення волі знову краде чуже майно, на шлях виправлення не став; переховується від суду, в даний час у трьох судах щодо нього наявні кримінальні провадження, які неможливо розглянути через ухилення ОСОБА_5 від явки в суд, відсутність у нього місця проживання.

Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтованість підозри не оспорював, проти тримання його під вартою не заперечував.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в обов`язковому порядку судом повинні враховуватися вимоги ст.ст. 177-178 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2022 року у вечірній час доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 разом зі знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували вдома у останнього по АДРЕСА_2 , де разом відпочивали та вживали спиртні напої. Близько 00:40 години 23.07.2022 року ОСОБА_7 пішла додому та приблизно через 5 хвилин за нею пішов ОСОБА_5 . Неподалік від будинку по АДРЕСА_3 ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_7 та запропонував провести її додому, однак остання відмовилася, після чого ОСОБА_5 вирішив заволодіти її мобільним телефоном. Реалізуючи прямий умисел, направлений на викрадення майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна і обернення його на свою користь,переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_7 в область грудної клітини, внаслідок чого остання впала на землю. Потім ОСОБА_5 приблизно о 00:50 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи зверху відносно ОСОБА_7 , застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_7 , а саме двома руками почав душити останню за шию, однак ОСОБА_7 почала кричати, звати на допомогу та відштовхувати ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 два удари кулаками обох рук в область обличчя зліва та справа. Відповідно до висновку експерта у ОСОБА_7 виявлено такі тілесні ушкодження: садна обличчя, крововилив слизової оболонки верхньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_5 побачив, що у ОСОБА_7 з кишені брюк випав її мобільний телефон марки «OPPO A15 (CPH2185)» блакитного кольору, та розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи відкрито, повторно, в умовах воєнного стану, підняв з землі мобільний телефон марки «OPPO A15 (CPH2185)» блакитного кольору, вартістю 3 429 грн. 30 коп. в прозорому силіконовому чохлі вартістю 140 грн. з сім-картами операторів ПРаТ «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 100 грн. та ТОВ «Лайфселл» № вартістю 100 грн., а всього майна на загальну суму 3 769 грн. 30 коп., і таким чином ним заволодів. Неодноразові прохання ОСОБА_7 віддати їй мобільний телефон ОСОБА_5 проігнорував, після чого остання побігла додому, а ОСОБА_5 з місця події зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.
За таких обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 одразу вирішив повернутися до будинку ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , де у нього повторно виник умисел на викрадення чужого майна. Прийшовши за вказаною адресою 23.07.2022 року близько 01:10 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 побачив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 сплять, а під столом в кімнаті, де вони разом вживали спиртне, лежить мобільний телефон марки «OUKІTELB2021 F150» з сім-картами операторів ПРаТ «Київстар» № НОМЕР_2 та ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , належний ОСОБА_9 . Реалізуючи прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 таємно повторно викрав мобільний телефон марки «OUKІTEL B2021 F150» вартістю 4 479 грн. 30 коп. з сім-картами операторів ПРаТ «Київстар» № НОМЕР_2 вартістю 100 грн. та ТОВ «Лайфселл» № вартістю 100 грн., а всього майна на суму 4 679 грн. 30 коп., тим самим спричинивши ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

Одразу ж, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 виявив кросівки марки «Nike Air Force 1» чорного кольору з білою підошвою, належні ОСОБА_10 і вирішив їх також викрасти. Реалізуючи прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав вказані кросівки чорного кольору з білою підошвою вартістю 1 155 грн., тим самим спричинивши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

За таких обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, в умовах воєнного стану.

Зазначені вище обставини підозри підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: протоколами заяв про вчинені кримінальні правопорушення; протоколами оглядів місця події від 23.07.2022; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.07.2022; протоколом огляду речей від 24.07.2022; висновком судово-медичної експертизи від 25.07.2022; висновком судово-товарознавчої експертизи від 25.07.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 .

Вважаю, що зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 с. 186 та ч.4 ст. 185 КК України, тобто підозра є обґрунтованою. Кваліфікація за ч.4 обох статей за ознакою вчинення злочинів в умовах воєнного стану підтверджується тим, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 за № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб. Кваліфікація за ознакою повторності підтверджується довідкою про судимості та копією попереднього вироку суду.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за один з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, передбаченого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

ОСОБА_5 не був затриманий в наданому кримінальному провадженні.

Про підозру у вчиненні зазначених вище злочинів йому повідомлено 25.07.2022 року.

ОСОБА_5 має негативну репутацію, про що свідчить наявність у нього непогашеної судимості, наявність нерозглянутих судових проваджень про притягнення до кримінальної відповідальності, в яких він ухилявся від суду; систематичне протягом короткого відрізку часу вчинення корисливих злочинів; відсутність постійного місця роботи та самостійних засобів до існування; відсутність постійного місця проживання, оскільки його місцем реєстрації є інтернат, в якому він виріс і в даний час він не може там проживати, постійно змінює місце знаходження, не має усталених зв`язків. Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і від суду, він не проживає за місцем реєстрації. Обґрунтовано можна стверджувати, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки в разі доведеності його вини судом можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Також він може впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показів, що перешкодить повному, всебічному та неупередженому дослідженню обставин у кримінальному провадженні, оскільки такі особи ще не давали свої покази безпосередньо суду. Підозрюваний знайомий з ними, знає, де вони проживають. Також очевидна можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, так як ОСОБА_5 раніше багаторазово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, що вказує на свідоме неодноразове порушення загальноприйнятих норм поведінки та схильність його до вчинення крадіжок.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи особу підозрюваного, який за місцем колишнього навчання і проживання характеризується посередньо; підозрюється у вчиненні злочинів, аналогічних тим, що вчиняв раніше; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого) не забезпечить належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, відсутність впливу на учасників кримінального провадження, а тому є доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відсутні дані про те, що підозрюваний працює, має заробіток, постійне місце проживання, усталені соціальні зв`язки. Відсутні дані про місце проживання, за яким можна здійснювати нагляд за підозрюваним протягом часу досудового розслідування і судового провадження. Тож у суду відсутні підстави вважати, що він, не будучи під вартою, буде працювати, а не продовжувати злочинну діяльність.

Тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, з врахуванням вимог п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України суд визначає ОСОБА_5 заставу, яку ним може бути внесено протягом усього часу тримання під вартою, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Суд вважає, що саме такий розмір гарантуватиме виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього в подальшому обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка Доманівського району Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, але не довше, ніж до 24 вересня 2022 року включно.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти у разі внесення ним особисто або іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. протягом усього часу тримання під вартою.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить слідчому, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи. Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання таких обов`язків у разі, якщо вони будуть на нього покладені.

Строк дії ухвали до 24 вересня 2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: