ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4518/22
провадження № 1-кс/753/815/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, раніше не судимий, не працюючого, проживає у АДРЕСА_1 який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2022 року слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосовування відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується протоколами огляду місця події, обшуків, огляду оптичних носіїв, допитів свідків та потерпілих, пред`явлення осіб для впізнання, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання; незаконно впливати на свідків та потерпілих, які своїми показами викривають підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину. Прокурор зазначив, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Захисник підозрюваного, заперечуючи проти клопотання слідчого та тверджень прокурора у судовому засіданні, послалась на відсутність достатніх підстав щодо наявності ризиків для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з викладеним захисник та підозрюваний ОСОБА_7 , підтримуючи адвоката, просили відмовити у задоволенні клопотання або застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням його свободи.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає останнє таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження протоколами огляду місця події, обшуків, під час яких було виявлено та вилучено викрадене майно потерпілих, огляду оптичних носіїв, відеозаписи з яких підтверджують знаходження підозрюваного у місці, де було вчинено злочин, допитів свідків та потерпілих, пред`явлення осіб для впізнання, згідно яких потерпілими було впізнано ОСОБА_4 як особу, яка приймала участь у вчинені інкримінованих йому дій, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше не судимий, має певні соціальні зв`язки, зокрема постійне місце проживання, за яким він мешкає разом з матір`ю та братом, які відповідно до наданих довідок є переселенцями. Крім того, як встановлено органом досудового розслідування, ОСОБА_7 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та готується до участі у бойових діях.

Враховуючи вище наведене слідчий суддя вважає, що ризик втечі ймовірно може мати місце, проте ступінь останнього не є високим.

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які своїми показами викривають підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину, то такі твердження слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні не підтверджено будь-якими фактами або ж обставинами. Сам факт того, що показання свідків та потерпілих викривають підозрюваного не може свідчити про наявність у останнього намірів незаконно впливати на вказаних осіб., а тому ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювати точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, не є обґрунтованим для забезпеченням кримінального провадження, з урахуванням обставин наведених вище. Зокрема, наявність одного ризику, який не має високого ступеня вірогідності, унеможливлює застосування тримання під вартою, а тому слід розглянути альтернативні запобіжні заходи.

Слідчий суддя вважає, що найбільш доцільним запобіжним заходом відносно ОСОБА_4 буде домашній арешт у певний час доби, який забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. В свою чергу, прокурор в судовому засіданні зазначивши, що такий запобіжний захід буде не дієвим, будь яких належних обґрунтувань цьому не надав, а посилання на обставини вчинення злочину та наявні ризики, слідчий суддя не може прийняти до уваги, оскільки один із зазначених прокурором ризиків відсутній, а обставини вчинення інкримінованого діяння не спростовують можливості забезпечення виконання ОСОБА_4 його процесуальних обов`язків шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177, 178,182,183,193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 в період з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого або прокурора або суду; за першим викликом слідчого прибувати до органу досудового розслідування, прокуратури, суду; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні .

Роз`яснити підозрюваному про те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Після закінчення строку, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу СВ Дарницького УПГУНП в м. Києві, яка проводить досудове розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1