Справа №523/4351/22
Провадження №1-кп/523/1218/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

26 травня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
в ході розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, обвинувального акта від 27.04.2022 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні №0001320, внесеному до ЄРДР 03.10.2021 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із середньою освітою, офіційно неодруженого та непрацевлаштованого, не маючого місця реєстрації, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-18.12.2020 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 24.09.2021 року за відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходяться означені матеріали підготовчого провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, який утримується під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Прокурор ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.315 КК України звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що судовий розгляд ще не розпочатий, строк тримання обвинуваченого під вартою спливає, а ризики, які існували в ході досудового розслідування й передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином), не відпали.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши заперечення захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 20.04.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 19.06.2022 року.
Частиною 3 ст.315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.
З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Пунктом 5 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, поєднаних з проникненням у житло, за сукупністю яких законом визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до шести років.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР» не перебуває, страждає відповідним захворюванням, забезпечений місцем проживання в м.Одесі, але останній місця реєстрації на території України не має, офіційно неодружений та непрацевлаштований, суспільно-корисною працею на час затримання не займався, обвинувачується у скоєнні ряду тяжких злочинів проти власності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за майнові злочини (ч.3 ст.185, ст.15-ч.1 ст.185 КК України) та є судимою особою за кримінальні правопорушення корисливої спрямованості (ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України).
Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до шести років, підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків умовах воєнного стану, та запобігти означеним ризикам.
Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованими вказаному обвинуваченому кримінальними правопорушеннями та тяжкістю висунутого йому обвинувачення, а ураховуючи запровадження воєнного стану та збройну агресію проти України, працівники органу внутрішніх справ суттєво обмежені у виконанні своїх повноважень з перевірки житла, під арештом в якому має перебувати особа, та з перевірки питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
У свою чергу слід зауважити на тому, що за ухвалою слідчого судді від 20.04.2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 визначено альтернативний триманню під вартою більш м`який запобіжний захід заставу, у зв`язку з чим та зважаючи на особисті дані останнього, суд вважає, що у даному випадку суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом права зазначеного обвинуваченого на його свободу, але одночасно нівелює доводи прокурора щодо неможливості застосування до цієї особи запобіжного заходу у вигляді застави.
Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, їх характер, суспільну небезпечність і наслідки, зважаючи на характеризуючі особу обвинуваченого дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного обвинуваченого не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора з урахуванням положень ч.3 ст.315, ч.3 ст.183 цього ж Кодексу підлягає частковому задоволенню.
Втім, виходячи з того, що за ухвалою слідчого судді від 20.04.2022 року, при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якості альтернативного запобіжного заходу, слідчим суддею визначено розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлено ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення обвинуваченим або заставодавцем визначеного у вказаній ухвалі розміру застави, внаслідок чого обвинувачений має бути звільненим з-під варти, на останнього слід покласти певні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.
Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 194, 315, 369-372, Главою 18 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 24.07.2022 року.
У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді від 20.04.2022 року (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень), покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
Додатково роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України та використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.
Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 24.07.2022 року.
Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.
На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала в частині застосування запобіжного заходу набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1