справа №176/755/22
провадження №1-кп/176/115/22
УХВАЛА

12 квітня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

провівши в режимі відео конференції підготовче засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2021 року за №0000221,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2021 року за №0000221.

Під час підготовчого судового засідання прокурор висловив суду думку про можливість призначення даного кримінального провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

При цьому просив викликати в судове засідання, крім прокурора, обвинуваченого та його захисників, також свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , стосовно якого здійснено заходи безпеки у вигляді зміни анкетних даних, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та допитати їх. Зазначив місце перебування останніх.

Обвинувачений та його захисники також не заперечували проти призначення провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 також заявили клопотання про виклик та допит у якості свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , зазначивши місце їх проживання.

Жодних заперечень, щодо задоволення зазначених клопотань сторони обвинувачення та сторони захисту, щодо виклику та допиту свідків, від учасників не надійшло.

Одночасно прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку прокурора, підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, а тому, під загрозою покарання, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується прокурором тим, що свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ще не були допитані в судовому засіданні, а тому ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може намагатися незаконно впливати на свідків.

Крім того, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу для існування, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимість згідно вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2008 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 23 серпня 2011 року, на підставі ст. 81 КК України, відповідно до п. 8 ст. 89 та ч. 5 ст. 90 КК України є не погашена, так як ОСОБА_4 , вчиняв в подальшому нові кримінальні правопорушення, тому може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою збагачення.
Сторона захисту, заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказувала на те, що стороною обвинувачення не дотримано вимоги ч. 2 ст. п. 3 ч. 3 КПК України. Зокрема, при скерування до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою не було надано підтвердження того, що обвинуваченому надавались копії даного клопотання та матеріалів. Також на думку сторони захисту зміна процесуального статусу ОСОБА_4 з підозрюваного на обвинуваченого та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають можливість продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного.
Крім цих заперечень, захисники обвинуваченого вказували на необґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 . На переконання сторони захисту, докази сторони обвинувачення не є об`єктивними та очевидно не є достатніми для обґрунтування підозри.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, приходить до таких висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області.

Підстав для зупинення чи закриття провадження у справі немає.

Обвинувальний акт складений відповідно вимог ст. 291 КПК України при його затвердженні, прокурором дотримані вимоги процесуального закону. Порушень кримінально-процесуального закону, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, не встановлено.

Враховуючи викладене, відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, а також, що всі необхідні дії, пов`язані із підготовкою до судового розгляду судом виконано, кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

При цьому у судове засідання слід викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Вирішуючи питання про можливість продовження застосування відносно ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Так, згідно положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому вирішення даного питання судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Аналізуючи вказану норму Закону, суд доходе висновку, що запобіжний захід скасовується або змінюється в судовому розгляді, якщо відпадає необхідність у застосуванні запобіжного заходу або в раніше обраному запобіжному заході. При цьому, на більш м`який запобіжний захід змінюється, якщо обвинувачення змінюється на менш тяжке або ступінь вірогідності неналежної поведінки обвинуваченого стає незначним.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, суд враховує вимоги Європейського суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» вказував на те, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Із викладеного слідує, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, під загрозою покарання, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, тобто наявний ризик, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд вбачає, що оскільки на теперішній час не допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , обвинувачений може намагатися незаконно впливати на зазначених свідків з метою вплинути на їх покази, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України,.

Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу для існування, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимість згідно вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2008 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 23 серпня 2011 року, на підставі ст. 81 КК України, відповідно до п. 8 ст. 89 та ч. 5 ст. 90 КК України є не погашена, так як ОСОБА_4 , вчиняв в подальшому нові кримінальні правопорушення, останній може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, стороною обвинувачення загалом доведено та обґрунтовано клопотання в частині наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і як наслідок необхідності продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту щодо відсутності зазначених ризиків не відповідають дійсності.

Твердження сторони захисту щодо недотримання стороною обвинувачення вимог КПК України щодо вручення ОСОБА_4 копії клопотання про продовження обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає таким, що має на меті домогтися звільнення з під варти останнього з надуманих формальних підстав.
При цьому суд звертає увагу, що прокурором в судовому засіданні надано протокол про вручення обвинуваченому клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу від 11 квітня 2022 року, підписаний двома особами. В даному протоколі зазначається на відмові обвинуваченого надати розписку про отримання даного клопотання.
Разом з тим, за глибоким переконанням суду, менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на даний час не здатні забезпечити виконання своїх процесуальних обов`язків обвинуваченим.

Враховуючи викладене, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та існують на даний час, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому до 08 червня 2022 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 314-316, 331, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2021 року за №0000221, призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годину 30 хвилин 20 квітня 2022 року у приміщенні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області суддею одноособово.

Клопотання прокурора задовольнити.
У задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відмовити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянину України, строк тримання під вартою до 08 червня 2022 року включно.
У судове засідання на зазначену дату викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Копії ухвали вручити учасникам судового провадження до відома та направити до державної установи «Криворізької установа виконання покарань (№3)» для належного виконання.
Ухвала суду, в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_17