КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №359/5689/21 Провадження №11-кп/824/326/2022Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5

учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000437, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.12.2020 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадження ОСОБА_8 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2021 року,-
В С Т А Н О В И В:
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_9 , з якою перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
В поданій апеляційній скарзі зі змінами прокурор, просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_7 був раніше засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2020 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 н.м.д.г., що становить 17 000 грн., до повного відбуття покарання за даним вироком вчинив новий злочин.
Крім цього зазначає, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається.
За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України призначити покарання у виді 150 годин громадських робіт. На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за новим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2020 у виді штрафу в розмірі 600 н.м.д.г., що становить 10200 грн., який виконувати самостійно.
В решті вирок суду просить залишити без змін.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу зі змінами, обвинуваченого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, дані про особу винного та його вік.
Обставиною, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття, а обставиною, що обтяжує покарання рецидив кримінальних правопорушень, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Крім того врахувавши зазначені обставини в сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі положень ст.75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Разом з цим, слушними є доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції норм кримінального закону України, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При цьому, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж не відбута частина покарання за попереднім вироком.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Після цього, не відбувши покарання за вказаним вороком, ОСОБА_7 вчинив новий злочин у справі, що переглядається.
За таких обставин ОСОБА_7 необхідно призначити остаточне покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України, шляхом повного приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2020 року.
У відповідності до ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування вироку з ухваленням нового.
У відповідності до ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.420 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.ст.71, 72 КК України) з необхідністю застосування більш суворого покарання є підставою для скасування вироку в цій частині та ухвалення нового вироку.
З цих підстав апеляційна скарга зі змінами прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 420 КПК, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України покарання у виді 150 годин громадських робіт.
На підставі ч.1, 4 ст.71, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків визначити, у виді 150 годин громадських робіт та штрафу, призначеного за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2020 року, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., який виконувати самостійно.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:

________________ ________________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4