Справа № 163/1660/21
Провадження № 1-кп/163/41/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2022 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000177 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сильне Любомльського району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, розлученого, непрацюючого, згідно ст.89 КК Україні раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 02.07.2021 близько 11:00 години, перебуваючи по вулиці Луговій в селі Згорани Ковельського району Волинської області, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 п`ять ударів господарськими вилами в ділянку правої руки, голови та спини, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді садна на задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя в середній третині, які розташовані на фоні синця, який переходить на тильну поверхню правої китиці, а також синці на задній поверхні грудної клітки зліва в нижній третині, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_5 умисно заподіяв легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням не визнав та суду показав, що дійсно 02.07.2021 у нього був конфлікт з ОСОБА_4 через те, що останній неналежно доглядав за своїм бичком який потоптав та пошкодив город ОСОБА_5 . Показав, що мав місце лише словесний конфлікт біля його домогосподарства поблизу воріт, при цьому сам ОСОБА_5 був у себе на подвір`ї, а ОСОБА_4 на значній відстані він нього за воротами. Після словесно конфлікту ОСОБА_5 пішов до себе, тому нічого не знає про утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 .

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому, його вина повністю доведена дослідженими судом доказами, які у своїй сукупності відтворюють обставини конфлікту, що мав місце між обвинуваченим та потерпілим.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 02.07.2021 близько 11 години між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт через те, що його теля/бичок відчепився та зіпсував городину обвинуваченого, в результаті якого останній наніс йому удари по тілу господарськими вилами, стороною дерев`яного держака, від яких він отримав тілесні ушкодження. Також показав, що очевидцем даного конфлікту була його дружина ОСОБА_6 , яка і викликала швидку допомогу. Вказав, що ОСОБА_5 вибачення в нього не просив, тому просив притягнути його до відповідальності.

Свідок ОСОБА_7 , який є фельдшером екстреної медичної допомоги в місті Любомль, суду показав, що 02.07.2021 близько 11-12 години з бригадою швидкої допомоги прибув на виклик до ОСОБА_4 , який скаржився на болі в спині, кисті руки та лобної ділянки. Під час візуального огляду останнього він бачив на спині потерпілого полосу довжиною 20-30 см та шириною близько 4 см синюшного кольору, припухлість лобної ділянки голови та кисті однієї з рук. Зі слів ОСОБА_4 та його дружини йому стало відомо, що такі ушкодження останній отримав в результаті нанесення сусідом ОСОБА_5 ударів господарськими вилами в результаті конфлікту через бичка ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що з потерпілим та обвинуваченим перебуває в рівних гарних стосунках як односельчанами. 01.07.2021 зустрілася із ОСОБА_4 в місцевому магазині, де мала з ним розмову. В той день під час їхньої розмови останній був у гарному настрої, жодних тілесних ушкоджень на ньому не було. Так трапилося, що наступного дня "бігала" її теличка, чому і запам`ятала точну дату, зателефонувала до ОСОБА_4 щоб домовитись про спарювання, бо знала, що в останнього є бичок, однак ОСОБА_4 повідомив, що не вдасться це зробити, бо він та його бичок побитий ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_9 , яка є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_5 , в судовому засіданні показала, що 02.07.2021 біля 11 години помітила на своєму городі бичка, який належить ОСОБА_4 та який топтав її городину, у зв`язку із чим ОСОБА_5 прогнав його. Однак через деякий час бичок знову повернувся та продовжував ходити по городі. Для збереження свого врожаю, ОСОБА_5 прив`язав дану тварину в себе на подвір`ї, оскільки її власник не слідкував за ним. Через деякий час до їхнього подвір`я прийшов ОСОБА_4 та почав вимагати віддати бичка, на що ОСОБА_5 відповів, що віддасть тварину, коли приїде поліція. У зв`язку із чим між ними виникла словесна суперечка на підвищених тонах, при цьому ОСОБА_5 знаходився у себе на подвір`ї, а ОСОБА_4 стояв на дорозі за забором. Після суперечки вона побачила як ОСОБА_4 почав йти по дорозі, через декілька метрів впав та почав кричати, що його б`ють, після чого підвівся та пішов в сторону дому. Про те, що її співмешканця звинувачують в нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 вони дізналися після приїзду до них поліцейських. Ствердила, що ОСОБА_5 жодних тілесних ушкоджень потерпілому не наносив та останній обмовляє його.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 суду показала, що 02.07.2022 будучу в себе вдома побачила як ОСОБА_5 разом із своєю співмешканкою кудись ведуть їхнього бичка з місця де тварина випасалась, про що повідомила свого чоловіка ОСОБА_4 . Після цього, чоловік відразу побіг до ОСОБА_5 з`ясувати, що сталося з твариною, а вона закривши будинок пішла за ним. По дорозі вона чула як її чоловік кричав "не бий, чого ти б`єш", однак кого стосувалися ці слова вона не бачила. Підійшовши ближче помітила як ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму подвір`ї, кинув предмет схожий на палку у бік її чоловіка, який стояв за забором на дорозі. Підійшовши ще ближче, побачила як її чоловік ОСОБА_4 стоїть на колінах, а ОСОБА_5 наносить йому удари держаком від господарських вил по спині, загалом бачила 2-3 удари. Після того як вона дістала телефон і повідомила, що викликає поліцію, ОСОБА_5 припинив наносити удари, вони з чоловіком пішли додому, куди вже і приїхала швидка допомога, яку вона викликала. Перебуваючи дома побачила на тілі чоловіка ушкодження, що виникли в результаті дій ОСОБА_5 , а саме гулю на голові, набряк на руці та спині, який мав синюватий колір.

Інші показання свідків - ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 суд до уваги не приймає, оскільки їх зміст не стосується суті обвинувачення у даній справі, однак вони підтверджують, що зі слів ОСОБА_4 їм стало відомо, що між останнім та ОСОБА_5 був конфлікт в результаті якого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, однак особисто очевидцями конфлікту вони не були та такі показання фактично на кваліфікацію дій обвинуваченого не впливають.

Водночас суд ставить під сумнів показання свідка ОСОБА_9 оскільки вони явно не узгоджуються з показаннями інших свідків та наявними матеріалами справи, що може свідчити про бажання останньої виправдати свого співмешканця ОСОБА_5 .

Аналізуючи показання допитаних свідків слід дійти безсумнівного висновку, що показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_4 спростовуються показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що останній ударів господарськими вилами потерпілому не наносив.

Показання вищевказаних свідків щодо вказаних обставин, а саме, дій обвинуваченого ОСОБА_5 , також у своєму взаємозв`язку об`єктивно узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_4 та письмовими доказами.

Показання потерпілого, надані в судовому засіданні, об`єктивно підтверджуються і зібраними у справі та дослідженими судом письмовими доказами.

Факт звернення ОСОБА_4 в відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП у Волинській області з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень стверджено протоколом прийняття його заяви.

Заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень доводиться повідомленням чергового лікаря № 62 від 02 липня 2021 року, висновком судово-медичного експерта № 50 від 09.07.2021 про виявлення у потерпілого ушкодження у вигляді садна на задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя в середній третині, які розташовані на фоні синця, який переходить на тильну поверхню правої китиці, а також синці на задній поверхні грудної клітки зліва в нижній третині, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

У висновку експерт зазначив про можливість утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень внаслідок дії тупого предмету. До таких належать господарські вила, а саме дерев`яна частина держака.

Аналіз показань свідків в сукупності з показаннями потерпілого, висновком експертизи та всіма іншими письмовими доказами, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також іншими факторами, доводять механізм нанесення потерпілому численних ударів, від яких він отримав легкі тілесні ушкодження.

Обставини конфлікту та механізм нанесення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень підтверджені і протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 .

З огляду на викладене, у суду не виникає сумніву, що механізм утворення тілесних ушкоджень, їх характер і локалізація мали місце за обставин, на які вказує потерпілий та заподіяні саме обвинуваченим ОСОБА_5 .
В той же час, до не визнавальних показань обвинуваченого суд відноситься критично і розцінює їх, як такі, що дані з метою уникнення від кримінальної відповідальності за свої дії.
У зв`язку з наведеним суд вважає, що сукупністю доказів у їх взаємозв`язку, з врахуванням принципу змагальності та критерію «поза розумним сумнівом», повністю доведено винуватість ОСОБА_5 в умисному заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність пом`якшуючих обставин.

Разом з тим, суд вважає, що інкриміновану обтяжуючу обставину «вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння» з обвинувачення слід виключити, оскільки дана обставина при вчиненні обвинуваченими ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження, поза розумним сумнівом через недоведеність.
Так наявність консультативного висновку спеціаліста №59 із зазначенням про перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння з результатом алкотесту в 0, 3 проміле, який був проведений в приміщенні КНП «Любомльске ТМО» після спливу деякого часу з моменту вчинення проступку, не доводить перебування обвинуваченого в стані такого сп`яніння в момент вчинення кримінального правопорушення.

Суд також враховує позицію прокурора, яка вважає що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт; позицію потерпілого, який при призначенні покарання покликався на позицію прокурора, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах закону, за яким він притягуються до кримінальної відповідальності у виді громадських робіт.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстави для призначення менш суворого покарання у виді штрафу з огляду на відсутність відомостей про працевлаштування обвинуваченого, а з огляду на обставини справи та відсутність пом`якшуючих обставин не вбачаються підстави для призначення більш м`якого покарання.

Долю речових доказів вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено; судові витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався, клопотання щодо такого заходу не заявлено і суд не вбачає підстав для його застосування з власної ініціативи.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази мобільний телефон марки «Redmi 8», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити у володіння останнього; одні господарські вила, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області конфіскувати у власність держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1