ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/243/22 Справа № 697/1032/22 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 липня 2022 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Канів Черкаської області, освіта середня, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 15.09.2022,

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року слідчий СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що 06.07.2022 до відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшла заява від гр. ОСОБА_10 про те, що житель м. Канів, Черкаського району, Черкаської області займається незаконним збутом особливо-небезпечного наркотичного засобу «канабіс».

06.07.2022 за даним фактом слідчим відділенням відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області були внесені відомості до ЄРДР за № 0000134 від 06.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході проведення досудового розслідування, оперативно-розшукових заходів, слідчих розшукових дій, негласних слідчих розшукових дій та інших заходів спрямованих на встановлення особи причетної до вчинення даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_1 .

Так, 14.07.2022 в рамках даного кримінального провадження було здійснено контрольовану оперативну закупку, після чого особа, якій було доручено оперативну закупку ОСОБА_11 добровільно видав працівникам поліції пачку від цигарок «Давідоф», в середині якої була подрібнена речовина рослинного походження.

У подальшому 14.07.2022 було проведено обшук за місцем проживання фігуранта, в ході якого було вилучено грошові кошти в сумі 200 грн, які зловмисник отримав після збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс».

14.07.2022, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, безробітного, раніше не судимого, було затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

ОСОБА_7 , будучи особою, яка не перебуває на обліку, як наркозалежний, не вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, перебуваючи у невстановленому місці, точної дати та часу слідством не встановлено, діючи умисно, протиправно, у невстановлений досудовим слідством спосіб, незаконно придбав подрібнену речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-22/7429-НЗПРАП від 15.07.2022 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою (в перерахунку на суху речовину) 2,48 г, яку незаконно зберігав з метою збуту, та 14.07.2022, близько 12 год 40 хв, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , переслідуючи ціль незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, незаконно збув, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 200 грн громадянину ОСОБА_11 , якому було доручено проведення оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, та збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

15.07.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вина ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 06.07.2022, даними протоколу огляду покупця та вручення грошей від 14.07.2022, даними протоколу видачі предметів від 14.07.2022, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.07.2022, даними протоколу обшуку від 14.07.2022, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 15.07.2022, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 14.07.2022, даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/7429-НЗПРАП від 15.07.2022.

У клопотанні зазначено, що обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також є: 1) вік та задовільний стан здоров`я підозрюваного, відсутність постійного місця роботи, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також законних джерел засобів для існування; 2) тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, 3) репутація підозрюваного. Вказане свідчить про можливість вчинити інші кримінальні правопорушення та фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого, прокурора чи суду, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку з викладеним слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого з судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.07.2022 у задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовлено.

Обрано стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці за місцем його фактичного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонено ОСОБА_7 цілодобово залишати помешкання за адресою: АДРЕСА_1 до 15.09.2022.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, окрім як під час участі у слідчих діях.

Не погоджуюсь з ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.07.2022, прокурор Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просив ухвалу слідчого судді скасувати, ухваливши нову, якою до ОСОБА_7 застосувати запобіжних захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , вчинений умисно, є тяжким, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Крім того, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний не одружений, не працює, неповнолітніх дітей не має, що вказує на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків; - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не давали суду показань, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства можуть втратити актуальність; - продовжити кримінальні правопорушення, в якому підозрюється, оскільки, встановлена систематичність вчинення останнім збуту наркотичної речовини, прибуток за що є єдиним джерелом доходу, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_15 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на їх задоволенні за наведених у ній підстав, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 176 КПК України визначено, що запобіжним заходом є, зокрема, тримання під вартою.

Згідно з частиною першою та пунктом четвертим частини другої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (стаття 177 КПК України).

За змістом статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Черкаським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальну провадженні № 0000134, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2022 року за ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 5).

15 липня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, та збут особливо небезпечного наркотичного засобу (а.с. 30).

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Враховуючи ч. 5 ст. 12 КК України, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, в якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Наявні в матеріалах справи докази вказують на обґрунтованість підозри, про що правильно було зазначено слідчим суддею.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим за погодженням з прокурором вказано про достатність підстав вважати наявними ризики, зазначені в п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти таким ризикам. У свою чергу, прокурором в апеляційній скарзі зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно зі змістом вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, уродженцем м. Канів Черкаської області, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, за медичною допомогою до лікаря нарколога та до лікаря-психіатра не звертався, раніше не судимий.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що належних доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, матеріали справи не містять, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів вважає обґрунтованим ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за нього передбачене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Однак, апеляційний суд зазначає, що тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може вважатись виключною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 01 червня 2006 року «Мамедова проти Росії», потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Сам по собі факт вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів враховує, що на час апеляційного розгляду даної апеляційної скарги ОСОБА_7 фактично перебуває під домашнім арештом 17 днів, і стороною обвинувачення не надані відомості про вчинення підозрюваним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа, передбачених ст. 177 КПК України, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявися недостатньо дієвим.

Ризики, передбачені п. 3 і п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів в даному випадку вважає недоведеними і оцінює як такі, які можливо усунути достатньою мірою шляхом застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Відтак, доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційний суд не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановленого щодо останнього ризику, з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Суд апеляційної інстанції враховує, що підозрюваний раніше не судимий, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є особою молодого віку, відомості про причетність його до будь-якої іншої протиправної діяльності, ніж інкриміноване діяння, відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим, до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід, який, на думку апеляційного суду, є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкістю кримінального правопорушення. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 183, 309, 404, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 липня 2022 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4