Справа №523/8775/22
Провадження №1-кс/523/2013/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2022 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № 0000619 від 26.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000619 від 26.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.02.2022 року невстановлені особи, шахрайським шляхом заволоділи нерухомим майном у вигляді нежитлових будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , яка пояснила наступне.
Згідно Договору купівлі-продажу від 02.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , нежилі будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3125,9 кв.м на праві приватної власності належать ОСОБА_5 .
Приблизно у 2007 році ОСОБА_5 визначила вказані нежилі будівлі та споруди як предмет застави по договору кредитування з Укрсоцбанком, правонаступником якого стало АТ «Альфабанк» та в подальшому АТ «Альфабанк» намагалось безпідставно стягнути предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_7 від 13.12.2019 №2762. На підставі даного напису, приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_8 було відкрито виконавче провадження №62342115.
В зв`язку з чим, ОСОБА_5 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовною заявою про визнання вказаного напису таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням суду від 14.06.2021 по Справі №522/13458/20 виконавчий напис нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_7 від 13.12.2019 №2762 визнано таким, що не підлягає виконанню та вступило в силу.
25.07.2022 року ОСОБА_5 надійшов лист від 22.07.2022 року з повідомленням про звільнення нежитлових приміщень за вищевказаною адресою від директора ТОВ «ПМК-2019» ОСОБА_9 . До листа було долучено копію Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого, нежилі будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 3125,9 кв.м, 21.02.2022 року державним реєстратором ОСОБА_10 (Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області) зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПМК-2019» ().
Відповідно до повідомлення, директор ТОВ «ПМК-2019» ОСОБА_9 вимагав від ОСОБА_5 звільнити приміщення до 26.07.2022 року.
Крім того, ОСОБА_5 повідомила, що 26.07.2022 року близько 10:00 години за адресою складських приміщень прибув директор ТОВ «ПМК-2019» ОСОБА_9 із представниками охоронної фірми «Олімп Юг», які вимагали усунути від господарської діяльності усіх орендарів та звільнити приміщення, так як ТОВ «ПМК-2019» викупило право вимоги у АТ «Альфабанк» за договором кредитування з ОСОБА_5 і планує здійснити їх перепродаж.
Разом з тим, на момент перереєстрації вищевказаних нежитлових приміщень за ТОВ «ПМК-2019», в провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа №504/1318/15-ц за позовом АТ «Альфабанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
В рамках розгляду справи, ОСОБА_5 було подано заяву про забезпечення позову, за результатом розгляду якої, Ухвалою від 18.02.2021 року було заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, вчиняти будь які реєстраційні дії щодо нежилих будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 , a також будь які дії щодо відчуження цього нерухомого майна. Вказана Ухвала діяла на момент перереєстрації вищевказаних нежитлових приміщень за ТОВ «ПМК-2019» і діє на теперішній час.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити його та заборонити відчуження та розпорядження майном будь яким особам, однак не заперечував проти користування ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.
Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що є необхідність накладення арешту на нежилі будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 3125,9 кв.м, так як присутній ризик відчуження майна, передбачений абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № 0000619 від 26.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на нежилі будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 3125,9 кв.м, реєстраційний номер майна: 100 із забороною відчуження та розпоряджання будь якими особами.
Дозволити ОСОБА_5 користуватися нежилими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 3125,9 кв.м, реєстраційний номер майна: 100.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1