Справа № 532/2682/19
Провадження № 1-кп/524/113/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду м.Кременчука Полтавської області клопотання прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000644 від 27.08.2019 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч.4 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

24.03.2022 року у провадження Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшло клопотання прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , в якому він зазначає, що оскільки є ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, законного представника потерпілої, свідків та експертів у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.
Суд вислухавши думку учасників судового процесу, захисника ОСОБА_4 , який просить суд змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені, обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримує думку свого захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:
Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України (в редакції від 20.07.2021 року) кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.
Так як санкція ст. 152 ч.4 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, розгляд справи згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи визначено у складі колегії суддів, а саме головуючого - судді ОСОБА_7 , суддів: ОСОБА_8 і ОСОБА_1 .
Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (в редакції від 19.03.2022 року) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 травня 2022 року на території України встановлений карантин.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.03.2022 року №133/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, в Україні воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Оскільки на території України встановлено карантин та введено воєнний стан, головуючий суддя ОСОБА_7 перебуває у відпустці відповідно до наказу Голови Автозаводського районного суду м.Кременчука №05-06.14 від 23.03.2022 року, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо розглянути клопотання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначеним колегіальним складом суду, суд доходить висновку про необхідність вирішення питання, а саме клопотання прокурора щодо строків тримання обвинуваченого під вартою суддею зі складу колегії суддів.
Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, застосований ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.02.2022 року спливає 03.04.2022 року.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину.
Зокрема, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло малолітньої потерпілої ОСОБА_9 з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці (справи «Талаліхіна проти України», «Виноградський проти України», «Чернявський проти Укрїни») неодноразово зазначав, що з метою недопущення надмірності строків тримання особи під вартою суддям необхідно належним чином оцінювати обставини та необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином, незаконно впливати на недопитаних свідків.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 152 ч.4 КК України у разі доведення його вини йому може бути призначено покарання від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення, знаходячись на волі він може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні, він офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення відносно малолітньої дитини.
За даним кримінальним провадженням, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обсяг пред`явленого обвинувачення, всі ризики, встановленні під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які не змінилися до теперішнього часу, а також превалювання суспільного інтересу над індивідуальним інтересом у даному провадженні.
Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт суд враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на цілодобовий домашній арешт, а альтернативні запобіжні заходи, як вище зазначив суд не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та є підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 31.03.2021 року до 29.05.2022 року включно.
Так як злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 із застосуванням насильства, суд, враховуючи положення статей 177 та 178 КПК України, вважає за необхідне не визначати розмір застави відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. по справі №3-208/2018, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369 , 372, 392, 394 ч.5, ст.395 ч.2 п.1-1 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 31.03.2021 року до 29.05.2022 року включно .
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Суддя : ОСОБА_10