ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/444/22 Справа № 212/1546/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000258 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2022 року, було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 24 квітня 2022 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкція статті 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, пенсіонер, має зареєстроване місце проживання, малолітніх або неповнолітніх дітей не має.
Слідчий суддя вважав доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненому із застосуванням насильства, вважав можливим розмір застави не визначати згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вважає, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.
Вказує, що прокурором не доведено обґрунтованість підозри, а слідчий суддя прийняв сторону обвинувачення, не надав належної правової оцінки доказам.
Вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України взагалі не доведені.
Слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності захисника ОСОБА_10 , її неявка, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що вказана особа належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки чи заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день не подавала.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 24 лютого 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
24 лютого 2022 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25 лютого 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, та речовими доказами.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків.
При цьому судом першої інстанції враховано вагомість доказів вини підозрюваного ОСОБА_7 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаних злочинів, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, при цьому слідчий суддя врахував, що підозрюваний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, пенсіонер, має зареєстроване місце проживання, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали підозрюваний та його захисник, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.
Доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя не взяв до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, та дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 були оцінені судом в сукупності з іншими доказами по справі та їм було надано належної оцінки.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
На переконання колегії суддів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ст.ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Порушень вимог чинного КПК України, як могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Отже ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3