Провадження № 1-кп/522/210/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004155 від 07.08.2019 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоросійськ Краснодарського краю Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника Боярського,
встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов вищевказаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою. Так, в судовому засіданні прокурор наполягав на необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою та зазначив про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які було враховано судом при обранні йому міри запобіжного заходу.
Захисник Боярськийзаперечував проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Підтримав наявне в матеріалах справи клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає за необхідне клопотання адвоката Боярського, діючого в інтересах ОСОБА_3 , задовольнити та змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, з наступних підстав.

Мотиви суду

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який карається позбавленням волі до 15 років.
Між тим, сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів суд до уваги не бере, з огляду на те, що станом на сьогоднішній день відносно ОСОБА_3 безперервно, терміном понад пів року діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочину, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винуватими, вік та стан здоров`я.
Також суд звертає увагу на те, що у обвинуваченого ОСОБА_3 наявні місце реєстрації та місце проживання, що надає можливість суду обрати відносно останнього міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Практика тримання обвинувачених під вартою виключно на підставі того, що обвинувальний висновок подано до суду першої інстанції, є порушенням пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та є несумісною з принципом юридичної визначеності та принципом захисту від свавілля, принципу верховенства права. Що відображено у рішенні ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України» (974_433) (Yeloyev v. Ukraine), №17283/02, п.50, від 06 листопада 2008 року).
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього та належне виконання ним процесуальних обов`язків.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням на нього низки обов`язків, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 331, 371-372, 376, 395 КПК України, суд, -
ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Клопотання адвоката Боярського про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- повідомляти прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;
- не відлучатися з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 19 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.
Утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004155 від 07.08.2019 року, з метою уникнення впливу на зазначених осіб щодо зміни свідчень.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під варти в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали обчислюється з 28.02.2022 р. до 28.04.2022 р. включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення і не підлягає оскарженню.

Суддя: