УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2022 року

м. Київ
справа № 598/190/19
провадження № 51-1341км21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 12 травня 2022 року, яку постановлено в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України), на підставі ст. 71 до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 309 КК України.
Суть питання
Як слідує з інформації, що міститься в провадженні за скаргою, за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2020 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 309 КК України на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 115 КК України на строк 12 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 12 травня 2022 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_5 без змін.
Не погоджуючись із указаним рішенням суду апеляційної інстанції, захисник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам, допущення судом, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати рішення апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються. Втім захисник ОСОБА_4 , до поданої ним касаційної скарги, їх не долучив.
Також Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, захисник ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, обмежившись загальними фразами, шляхом подання великої за обсягом касаційної скарги (17 сторінок), не конкретизував, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції при розгляді кримінального провадження стосовно його підзахисного. Зокрема, захисник не обґрунтував, у чому саме полягали порушення допущені судом апеляційної інстанцій, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом рішення, і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412-413, 419 цього Кодексу.
При цьому доводи касаційної скарги захисника зводяться до його незгоди з наданою судами оцінкою доказам та оспорювання встановлених за результатами судового розгляду фактів, які стосуються, по суті, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також, вказуючи на порушення апеляційним судом принципу безпосередності дослідження доказів, захисник не зазначає, в чому саме полягало неповне або з порушенням дослідження цих доказів судом першої інстанції, та чи вказував захисник про такі порушення у своєму клопотанні про повторне дослідження доказів перед апеляційним судом в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, оскільки з копії рішення апеляційного суду видно, що стороною захисту не порушувалось питання про дослідження доказів в апеляційній інстанції, а сам по собі факт непогодження сторони кримінального провадження з висновками суду щодо оцінки доказів не свідчить про допущення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, та не є підставою для їх повторного дослідження апеляційним судом.
Крім того, касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів його апеляційної скарги, а лише загальними фразами вказано, що доводи апеляційної скарги сторони захисту залишились поза увагою апеляційного суду.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3