Справа № 442/3332/22
Провадження № 1-кс/442/969/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2022 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 (матеріали кримінального провадження №0000272, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.321, ч.3 ст.321 КК України), про накладення арешту на майно,-

в с т а н о в и в :
Старший слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000272, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.321, ч.3 ст.321 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що досудовим розслідування встановлено, що в Дрогобицький РВП ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення від мешканця м.Дрогобич про те, що особи в м.Бориславі Львівської області здійснюють незаконний збут сильнодіючі лікарські засоби у особливо великих розмірах.

В ході проведення досудового розслідування 01.07.2022р. В ході проведення досудового розслідування 01.07.2022 під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 виявлено та вилучено:
пластикову коробку із вмістом у ній насіння схожого на насіння коноплі;
електронну вагу A-plus
чотири поліетиленові пакети з вмістом у них речовини зеленого кольору рослинного походження;
мобільний телефон марки Samsung з 1МЕІ НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 .
01.07.2022 постановою слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області вилучені речі визнано речовими доказами. Вилучені предмети належать ОСОБА_5 оскільки всі речі вилучені за місцем його проживання.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.І ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

А згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч.2 ст.172 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи те, що вилучені 01.07.2022р. речі під час обшуку квартири АДРЕСА_1 є речовими доказами та підпадають під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України, а тому з урахуванням вказаних обставин та з метою забезпечення їх збереження, слідчий просить дане клопотання задовольнити.

Слідчий слідчого відділу Дрогобицького РВП Головного управління Національної поліції у Львівській області капітан поліції поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.
Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування здійснюється слідство кримінального провадження №0000272, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.321, ч.3 ст.321 КК України.

Частина 1 ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Одночасно, ч. 2 ст. 167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на майно, матиме вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечен ня збереження речових доказів, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 01.07.2022 речі під час обшуку квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме :
пластикову коробку із вмістом у ній насіння схожого на насіння коноплі;
електронну вагу A-plus
чотири поліетиленові пакети з вмістом у них речовини зеленого кольору рослинного походження;
мобільний телефон марки Samsung з 1МЕІ НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1