ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1810/22 Справа № 176/2183/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2022 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2004 року у відношенні ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень до неї, захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду змінити, задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами вироку суду у відношенні ОСОБА_8 .
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що на даний час стали відомі обставини, які не були відомі суду першої інстанції під час ухвалення вироку, що у свою чергу стало підставою для ухвалення необгрунтованого обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_8 , оскільки свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час досудового розслідування та судового розгляду під примусом надавали неправдиві покази. Зазначає, що судом не було прийнято до уваги те, що під час винесення вироку судом було взято за основу показання потерпілої ОСОБА_11 , яка на той час була неповнолітньою особою та не могла усвідомлювати або сприймати окремі дії вчинені по відношенні до неї ОСОБА_8 , в частині доведення свого умислу до кінця, при цьому суд касаційної інстанції прямо вказував на необхідність дослідження обставин пов`язаних з добровільною відмовою ОСОБА_12 від вчинення злочину.

Одночасно вказує, що судом було залишено поза увагою те, що свідок ОСОБА_9 звертався до прокуратури Дніпропетровської області зі скаргою від 24.05.2004 року на протиправні дії працівників Жовтоводської міської прокуратури Дніпропетровської області, які примушували його давати неправдиві покази.

Також зазначає що, суд першої інстанції неналежним чином допитав свідка ОСОБА_9 , який підтвердив факт надання ним завідомо неправдивих показань під час досудового слідства та судового розгляду, а висновки суду, викладені в ухвалі від 13.05.2022 року щодо правдивості наданих показань, не відповідають дійсності.

Вказує, що свідок ОСОБА_10 також підтвердив неправдивість наданих ним під час досудового розслідування та судового розгляду показань, які були надані під тиском та погрозами з боку працівників поліції і матері потерпілої, що може підтвердити і матір ОСОБА_10 .

Зазначає, що судом було необгрунтовано відмовлено у здійсненні виклику працівників Жовтоводської міської прокуратури Дніпропетровської області, а також витребування відповіді від прокуратури області, яка була направлена ОСОБА_9 за фактом його звернення.

Крім того посилається на безпідставне посилання суду першої інстанції у вироку на пошкоджену кофту потерпілої ОСОБА_11 як на доказ винуватості ОСОБА_8 з огляду на те, що остання у своїх показаннях на її пошкодження не вказувала і вказана річ з`явилася у справі майже через два місяці після початку досудового розслідування.

Оскаржуваною ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що в судовому засіданні на вимогу учасників провадження були допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на предмет дачі неправдивих свідчень у відношенні ОСОБА_8 , проте було встановлено, що їх показання є правдивими та узгоджуються з іншими доказами у проваджені, а отже доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, при цьому дані свідки в суді першої інстанції попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань та з цього приводу не притягувалися до кримінальної відповідальності. Також відсутні і докази здійснення на них тиску, при цьому рішення стосовно притягнення до відповідальності працівників поліції за заявою ОСОБА_9 про здійснення на нього тиску не приймалося. Крім того, в матеріалах справи відсутній вирок, що набрав законної сили, яким встановлено неправдивість показань вказаних осіб, що потягла за собою ухвалення незаконного рішення.
Одночасно вказано, що відсутні будь які об`єктивні обставини, які свідчать, що потерпіла ОСОБА_13 , яка на час розгляду справи не досягла повноліття, через свій вік не усвідомлювала або неправильно сприймала окремі дії, вчинені стосовно нею з боку ОСОБА_8 , це лише припущення сторони захисту, а із вироку вбачається, що потерпіла свідчила в суді в присутності законного представника, як це передбачено чинним законодавством.
Також вказано, що твердження захисника, що засуджений не ухилявся від виконання вироку та працівники поліції самі не виконували рішення на протязі тривалого часу, спростовуються наявною в матеріалах провадження постановою про розшук ОСОБА_14 .

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Так, згідно ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Нововиявленими обставинами, відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України, визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Нововиявленими слід вважати обставини, які одночасно: об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та заявнику; мають істотне значення для справи і потребують окремого розслідування.

З наведеного випливає, що нововиявлені обставини за своєю природою є фактичними даними, які в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів провадження, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_15 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2004 року за нововиявленими обставинами, з посиланням на відсутність законних підстав вважати, що використані судом першої інстанції показання свідків є неправдивими.
У заяві про перегляд оскаржуваної ухвали суду за нововиявленими обставинами адвокат ОСОБА_15 висловлює свою незгоду з прийнятим вироком, та посилається на обставини, які, на його думку, слугують беззаперечною підставою для перегляду рішення, яке є незаконним, оскільки обвинувальний вирок ухвалений на підставі помилково встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та базується на неправдивих показах свідків та потерпілої, що лягли в його основу.

Аналізуючи доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені ним обставини не можуть вважатися нововиявленими з огляду на те, що обставини на які посилається апелянт були предметом дослідження в суді першої інстанції, за наслідками якого було встановлено, що показання свідків є правдивими, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими наявними в матеріалах провадження доказами, при цьому встановлено, що обставини, викладені у зверненні свідка ОСОБА_9 стосовно здійснення на нього тиску з боку правоохоронних органів, не знайшли підтвердження.
Також слід зазначити, що у межах апеляційного розгляду адвокатом ОСОБА_7 було надано апеляційному суду постанову від 13.05.2022 року, якою було закрито за відсутністю складу кримінального проступку кримінальне провадження №0000035 від 16.04.2021 року за ознаками проступку, передбаченого ч. 1 ст 384 КК України, а саме за фактом звернення адвоката ОСОБА_15 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про наявність в діях ОСОБА_10 ознак кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, в якому захисник повідомив, що в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України цим свідком було надано неправдиві показання під час судового розгляду.
Наведене свідчить про те, що з наданих показань ОСОБА_10 не вбачається їх невідповідність встановленим фактичним обставинам провадження, що виключає їх неправдивість, яку в свою чергу не було доведено та фактично підтверджено відповідними грунтовними доказами. Із цього також слідує, що і показання інших учасників кримінального провадження не містять в собі ознак викривлення та неправдивості, оскільки були оцінені судом та узгоджуються між собою.
У відповідності до позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.01.2020 року, справа № 315/793/16-к, (провадження № 51-3062 км 19), одне лише посилання, без підтвердження належними доказами, на підроблення висновку експерта та завідомо неправдиві показання свідка не може бути підставою для скасування вироку за нововиявленими обставинами, оскільки не є достатнім для сумнівів у законності остаточного й обов`язкового до виконання судового рішення. Також суд касаційної інстанції зазначив, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами, зокрема, визнається штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, на яких грунтується вирок. Належним засобом доказування цих обставин в якості нововиявлених, зважаючи на встановлення кримінальної відповідальності за зазначені діяння, слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.
З огляду на відсутність процесуального рішення за наслідками кримінального провадження щодо свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і потерпілої ОСОБА_11 , яким був би встановлений факт їх завідомо неправдивих показань, посилання захисника на вказані обставини як на новивиявлені колегія суддів вважає такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами.
Також не можуть вважатися нововиявленими у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України обставини, пов`язані з використанням як доказу у справі пошкодженої кофти потерпілої ОСОБА_11 , оскільки сторона захисту посилалася на них у касаційній скарзі і вони були предметом дослідження у межах перегляду вироку щодо ОСОБА_8 .
Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги і інші доводи, якими адвокат обґрунтовує своє звернення, з огляду на те, що вони є його висновками та твердженнями оціночного характеру, які не можуть вважатися нововиявленими обставинами, у зв`язку з чим апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення..

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2022 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2004 року у відношенні ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4