Справа № 359/2706/22
Провадження № 1-в/359/189/2022
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
6 травня 2022 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» ОСОБА_3 про переведення з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 25.10.2018 року за ч.1 ст.121 КК України до п`яти років позбавлення волі,

в с т а н о в и в :
06.05.2022 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» ОСОБА_3 про переведення засудженого ОСОБА_4 з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу терміном на два місяці.
У клопотанні зазначається, що останній протягом часу відбування покарання в виправній установі з 11.09.2019 року зарекомендував себе негативно, має п`ятнадцять стягнень та жодного заохочення, не виконує законних вимог адміністрації установи, має негативний вплив на інших засуджених, тощо.

Враховуючи вищевикладене, засуджений ОСОБА_4 , на думку адміністрації колонії, заслуговує на застосування до нього дисциплінарного стягнення відповідно до ч.1 ст. 132 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Керуючись ст. 134 КВК України та розділом XXI «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» при розгляді на дисциплінарній комісії установи засудженого та прийняття рішення щодо накладення стягнення було враховано поведінку засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень.

Враховуючи те, що інші заходи дисциплінарного впливу, які раніше були застосовані до засудженого ОСОБА_4 виявились безуспішними, керуючись ст. 135 КВК України, начальник установи просив суд винести рішення про переведення засудженого з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу терміном на два місяці.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Розгляд подання здійснено в день його надходження у відповідності до вимог КПК України. Розгляд подання здійснюється суддею самостійно. При цьому керівник колонії повідомлений про розгляд його подання.
Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Ознайомившись з клопотанням, дослідивши матеріали, приєднані до нього, суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджено до п`яти років позбавлення волі.

Під час відбування покарання, 29.04.2022 року о 09 год. 10 хв. мол. інспектор ВНіБ ст. прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_5 та ЧПНУ ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» підполковник внутрішньої служби ОСОБА_6 , здійснювали проведення масових заходів осіб, які відбувають дисциплінарне стягнення у виді поміщення до ДІЗО, а саме: вивід засуджених до прогулянкових двориків.

Під час виводу засудженого ОСОБА_4 , 1984 року народження, за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, відділення СПС № 2, який відбуває дисциплінарне стягнення в ДІЗО, до прогулянкових двориків, даний засуджений почав поводити себе некоректно, перешкоджав проведенню особистого догляду, розмахував руками в бік ЧПНУ підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , при цьому голосно висловлювався нецензурною лайкою в його бік, викрикував жаргонні слова та погрожував фізичною розправою. На законну вимогу ЧПНУ підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 припинити протиправні дії, засуджений ОСОБА_4 не реагував та продовжував висловлюватись нецензурною лайкою і виказувати погрози в бік ЧПНУ. Своєю поведінкою засуджений ОСОБА_4 , намагався створити конфліктну ситуацію, тим самим провокуючи й інших засуджених, які відбувають дисциплінарне стягнення в ДІЗО, до протиправної поведінки в бік представників адміністрації установи.

Відповідно до ст. 133 КВК України злісним порушенням установленого порядку відбування покарання є вживання спиртних напоїв, наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів чи інших одурманюючих засобів; виготовлення, зберігання, придбання, розповсюдження інших заборонених предметів, участь у настільних азартних та інших іграх з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вчинення дрібного хуліганства; систематичне ухилення від лікування захворювань, що становлять небезпеку для здоров`я інших осіб.

З цього приводу, систематичне невиконання законих вимог адміністрації, нетактовна поведінка, перешкоджання законним діям адміністрації, створення конфліктних ситуацій засудженим ОСОБА_4 , які в кожному випадку супроводжувались нецензурною (брутальною) лайкою в бік персоналу установи чи засуджених є нічим іншим, як дрібне хуліганство.

Найголовнішим в протиправних, хуліганських діяннях засудженого є суб`єктивна сторона цих діянь, а саме: підбурення інших засуджених до масових заворушень в разі спроб виконання персоналом покладених на них обов`язків, чи виконання будь-яких інших законних дій, які йому особисто не подобаються. Таким чином, ряд порушень установленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_4 , в разі реалізації їх мети, становлять реальну небезпеку життю та здоров`ю персоналу установи під час виконання службових обов`язків та іншим засудженим, які відбувають покарання в установі, при цьому необхідно обов`язково врахувати, що певні мікросередовища негативно налаштованих засуджених, прислухаються до порад засудженого ОСОБА_4 , та неодноразово намагались підтримати при його нетактовній поведінці (хуліганських діях), своєю нетактовною поведінкою і кількісною превагою у випадках коли порушення відбуваються у відділеннях СПС.

Своїми діями засуджений ОСОБА_4 порушив вимоги ст. 107 ч. 3 п. 1, ч. 4, п. 8, 10 КВК України та п. 1, 2, 8 ч. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 року № 2823/5.

Засудженому було запропоновано надати письмове пояснення за фактом порушення вимог порядку відбування покарання однак засуджений ОСОБА_4 відмовився, про що було складено відповідний акт.

В ході перевірки начальником відділення СПС № 2 ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_4 повторно було запропоновано надати письмове пояснення з приводу допущеного ним порушення встановленого порядку відбування покарання, на що засуджений, керуючись ст. 63 Конституції України відмовився, але в усній формі підтвердив факт вказаного порушення, та заявив що він не грамотний та писати або підписувати будь-що не буде.

Також встановлено, що засуджений ОСОБА_4 не діяв у стані крайньої необхідності, під дією психологічного або фізичного примусу, не виконував будь-який наказ або розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Крім того, встановлено, що засуджений ОСОБА_4 до встановленого порядку відбування покарання ставиться негативно. Має високу криміногенну зараженість та притаманність ознак послідовно-криміногенного типу особистості, що свідчить про високий ступень соціально-педагогічної занедбаності. Мотивом вчиненого дисциплінарного проступку є внутрішні переконання засудженого, який не намагається довести своє виправлення в період відбування покарання, причиною його психологічна установка на протиправну поведінку.

Засуджений неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення встановленого порядку відбування покарання, але вказані заходи позитивного впливу не мали. Посягає на права і свободи, честь і гідність персоналу та засуджених в установі, що проявляється в нетактовній поведінці. Свідомо не виконує передбаченні законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Серед засуджених схильний до створення конфліктних ситуацій, своєю поведінкою негативно впливає на інших засуджених.

Даний факт порушення підтверджується, рапортами вищевказаних працівників адміністрації установи, актом про відмову надати письмове пояснення, та відеоматеріалами.

Засуджений ОСОБА_4 в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» відбуває покарання з 11.09.2019. За час відбування покарання характеризується з негативного боку, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 15 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності у тому числі 4 рази був поміщений до дисциплінарного ізолятора. Допущені порушення виражались у невиконання законних вимог адміністрації установи, порушенні форменого одягу, порушенні розпорядку дня. Заохочень не має.

Засудженому було запропоновано бути працевлаштованим на виробництві, але засуджений відмовився в категоричній формі.

З засудженим неодноразово проводилась профілактична робота з приводу допущених порушень, але засуджений належних висновків не робить, своєю поведінкою негативно впливає на процес виправлення та ресоціалізації інших засуджених, які утримуються в установі в цілому.

Не дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Вимоги адміністрації встановлені законодавством не виконує, злісно порушує встановлений порядок відбування покарання та розпорядок дня установи. Заходи виховного впливу відвідує лише під контролем адміністрації.

Підтримує так звані «злодійські традиції» в місцях позбавлення волі та підбурює на це й інших засуджених, що негативно впливає на виховний процес в установі.

В той же час, у відповідності до ч.2 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 року, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна установи виконання покарань і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; носити одяг встановленого законодавством зразка та нагрудні знаки, затверджені зразками поіменної картки та нагрудного розпізнавального знака для засуджених; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань; виконувати необхідні роботи із самообслуговування, благоустрою установи виконання покарань; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм, мати охайний вигляд; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відповідні обов`язки для засуджених встановлені також ст. ст. 107, 118 КВК України.
У відповідності до ст. 131-1 КВК України, дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.
Так, частиною 1 ст.132 КВК України передбачені стягнення, які накладаються на засуджених, що відбувають покарання в місцях позбавлення волі. За невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
У відповідності до ч.1 ст.134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
В частині 3 ст.134 КВК України зазначено, що стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Згідно ч. 9 ст.134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Факт порушення встановленого режиму відбуття покарання, вчиненого засудженим ОСОБА_4 підтверджується матеріалами, долученими до клопотання, які досліджені в судовому засіданні.
Також до матеріалів клопотання долучено характеристику на засудженого ОСОБА_4 , з якої вбачається, що за час відбування покарання засуджений характеризується негативно. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими негативної спрямованості. Засудженому було запропоновано бути працевлаштованим на виробництві установи, але засуджений відмовився у категоричні й формі у зв`язку з відсутністю власного бажання. Не дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Вимоги адміністрації, встановлені законом, не виконує. Підтримує так звані «злодійські традиції» в місцях позбавлення волі, що негативно впливає на виховний процес у відділенні. За характером лінивий, безініціативний. Спостерігаються ознаки про кримінальної залежності.

З довідки про наявність стягнень та заохочень вбачається, що засуджений заохочень не має, однак за систематичні порушення режиму відбування покарання отримав 15 стягнень, які не зняті і не погашені у встановленому законом порядку. Допущені порушення були виражені у невиконанні встановлених законодавством вимог адміністрації, порушенні режиму утриманні, форми одягу, порушенні локалізації, зберіганні заборонених предметів та перешкоджанні обшуку.

З огляду на вище вказане, суд вважає обґрунтованими твердження адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» щодо порушення засудженим ОСОБА_4 правил внутрішнього розпорядку, що виявилося у невиконанні останнім встановлених чинним законодавством вимог зазначених вище посадових осіб установи з приводу виконання робіт по обслуговуванню місць позбавлення волі, згідно із затвердженим графіком на відповідний місяць.
Наявність зазначеної кількості стягнень, послідовно і періодично застосованих до засудженого протягом усього строку відбування покарання, у поєднанні із проведеними заходами індивідуальної профілактичної роботи, а також поведінка засудженого ОСОБА_4 до вчинення проступку, який характеризується лише негативно, на думку суду вказують на безуспішність застосованих заходів впливу.

Згідно ч. 1 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії.
Відповідно до абз.5 ч.6 ст.135 КВК України Поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.
Відповідно до витягу із протоколу №19 від 05.05.2022 року, на засіданні дисциплінарної комісії по розгляду матеріалів про порушення засудженими вимог режиму утримання та передачі їх до суду для прийняття рішення стосовно можливого переведення засудженого до приміщення камерного типу, було прийнято рішення направити до Бориспільського міськрайонного суду Київської області клопотання про переведення ОСОБА_4 з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу, враховуючи, що інші заходи дисциплінарного впливу, які раніше були застосовані до засудженого виявились безуспішними.

З огляду на викладене, та беручи до уваги те, що засуджений ОСОБА_4 неодноразово порушував режим утримання та встановлений порядок відбування покарання, за що він 15 разів піддавався дисциплінарним стягненням, при цьому до нього застосовувалися різні види стягнень, в тому числі і поміщення до дисциплінарного ізолятору, однак останній належних висновків для себе не зробив і знов допустив порушення встановленого порядку відбування покарань у вигляді невиконання встановленої законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань, а також враховуючи безуспішність застосування до засудженого інших заходів впливу, суд приходить висновку, що до засудженого слід застосувати стягнення у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу на строк два місяці.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 107, 369-372, 376, 536-539 КПК України, ст.ст. 107, 118, 132, 134, 135 КВК України, суддя -
у х в а л и в :
Клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» ОСОБА_3 задовольнити.
Перевести ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 25.10.2018 року за ч.1 ст.121 КК України до п`яти років позбавлення волі, - з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу строком на 2 (два) місяці.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня отримання її копії засудженим до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги.
Ухвала суду набирає законної сили після спливу семи днів з моменту отримання копії чи її вручення у встановленому порядку засудженому, а в разі подання апеляційної скарги по завершенню процедури апеляційного перегляду судового рішення.
Ухвала виготовлена та оголошена 06.05.2022 року.
Суддя ОСОБА_1