У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000153 за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2022 року про арешт майна.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2022 року задоволено клопотання прокурора Окружної прокуратури м Миколаєва ОСОБА_7 .

Накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 22.06.2022, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: декларацію № 0001-7 ТАК- 73АО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон марки Самсунг у вимкненому стані в середині якого наявна сім-карта оператора мобільного зв`язку Лайф на якій наявний цифровий ряд цифр НОМЕР_1 ; грошові кошти 6 купюр номіналом по 500 грн та 3 купюри номіналом по 1000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, а саме: мобільний телефон марки Самсунг; грошові кошти 6 купюр номіналом по 500 грн та 3 купюри номіналом по 1000 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді. Зазначає про те, що власник майна ОСОБА_9 не була повідомлена про дату, місце та час розгляду клопотання прокурора.

Вказує про те, що клопотання прокурора було направлено ОСОБА_10 23.06.2022, а розгляд відбувся 27.06.2022, тобто більше 72 годин з дня надходження до суду клопотання.

Наголошує, що слідим суддею порушено строк розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

Зазначає, що копію оскаржуваної ухвали отримав лише 03.08.2022.

Окрім того, зазначає про те, що судом було безпідставно відмовлено йому у ознайомленні з матеріалами кримінального провадження.

Встановлені слідчим суддею обставини.

23.06.2022, шляхом поштового відправлення, прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000153 від 28.05.2022 року, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 22.06.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: декларацію № 0001-7 ТАК- 73АО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон марки Самсунг у вимкненому стані в середині якого наявна сім-карта оператора мобільного зв`язку Лайф на якій наявний цифровий ряд цифр НОМЕР_1 ; грошові кошти 6 купюр номіналом по 500 грн та 3 купюри номіналом по 1000 грн.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що дізнавачами СД МРУП ГУ НП в Миколаївській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000153 від 28.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.05.2022 приблизно о 16 годині 00 хвилин, невідома особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шахрайським шляхом, представившись робітником пенсійного фонду, під приводом обміну грошових коштів, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 у сумі 23 000 грн.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення вказаного кримінального проступку може бути причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка рф, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 22.06.2022 за адресою: АДРЕСА_1 проведено санкціонований обшук. Під час обшуку було виявлено та вилучено речі та документи, на які в подальшому на піставі оскаржуваної ухвали накладено арешт.

Прокурор зазначила про те, що під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно та документи з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Задовольняючи клопотання про арешт майна слідча суддя дійшла висновку, що надані суду матеріали свідчать, про те, що прокурором доведено, що незастосування арешту може призвести до пошкодження, зникнення, втрати, знищення майна.

Окрім того, зазначено, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події майно та документи мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки можуть містити докази вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор направив на адресу суду заяву, в якій просив розглядати апеляційну скаргу адвоката без його участі.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 також просить розглядати скаргу без її участі.

Третя особа, щодо якої вирішується питання про арешт майна - ОСОБА_5 , належним чином повідомлена про дату, час та місце апеляційного розгляду, однак в судове засідання не з`явилася, про причини суду не повідомила.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно доводів апеляційної скарги, копію ухвали слідчого судді адвокат отримав 03.08.2022, а апеляційна скарга подана 07.08.2022 За такого, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 395 КПК України, строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущено.

Що стосується доводів апеляційної скарги про недотримання слідчим суддею вимог ч.6 ст.173 КПК України, щодо строку розгляду клопотання прокурора, то вони не є слушними, оскільки не підтверджуються матеріалами провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Застосування цих заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Ці вимоги закону слідчим суддею при прийнятті рішення враховані.

Мотивуючи необхідність задоволення клопотання прокурора, слідчий суддя, пославшись на зміст клопотання прокурора, щодо фактичних обставин кримінального провадження, урахувавши положення ст. ст. 98, 170 КПК України, дійшов обгрунтованого висновку, що вилучені предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому існує необхідність їх збереження.

Так, з витягу з ЄРДР від 28.05.2022 вбачається, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000153, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування розслідується факт шахрайських дій, щодо особи, яка 27.05.2022 приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шахрайським шляхом, представившись працівником пенсійного фонду, під приводом обміну грошових коштів, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 у сумі 23000 грн.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення вказаного кримінального проступку може бути причетна ОСОБА_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2022 наданий дозвіл на обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який було проведені в невідкладному випадку з метою фіксації відомостей про обставини вчиненого кримінального правопорушення та збереження і вилучення речей, які залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

З наявних в матеріалах клопотання протоколів обшуку слідує, що 22.06.2022 в ході проведення обшуку зазначеної квартири, в якій мешкає ОСОБА_9 були вилучені: декларація № 0001-7 ТАК- 73АО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон марки Самсунг у вимкненому стані в середині якого наявна сім-карта оператора мобільного зв`язку Лайф, на якій наявний цифровий ряд цифр НОМЕР_1 ; грошові кошти 6 купюр номіналом по 500 гривень та 3 купюри номіналом по 1000 гривень.

Зазначені речі та документи постановами слідчого визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.

За висновком слідчого судді, вилучені під час обшуку речі, документи та грошові кошти можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що слідчий суддя достатньо мотивував рішення про накладення арешту на майно, а доводи апелянта про скасування ухвали слідчого судді в частині накладення арешту на грошові кошти та телефон не є слушними.

На думку апеляційного суду, стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, необхідність накладення якого обумовлена потребою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, знищення або перетворення, що виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Аналізуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, суд дійшов обґрунтованого висновку, що наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Також наявні підстави вважати, що вилучене в ході проведеного обшуку квартири, майно має доказове значення у кримінальному провадженні, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. Обставини кримінального провадження свідчать про те, що це майно може у собі містити відомості, які у подальшому будуть використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права ОСОБА_9 , і саме за таких умов може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що на даній стадії досудового розслідування є об`єктивні підстави вважати, що вилучені грошові кошти, документа та речі, на які слідчим суддею накладено арешт, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді про арешт майна є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах третьої особи, щодо якої вирішується питання щодо арешту майна - ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2022 року про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3