УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (свідоцтво № 6103/10 від 07.07.2017р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер про надання правової допомоги), підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під домашнім арештом щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бориспіль, Київської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює менеджером з логістики ТОВ «Д.С.Л.», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000218 від 12.08.2021р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом в кримінальному провадженні № 0000218 від 12.08.2021р., відповідає вимогам ст.ст. 181, 194, 199 КПК України.

Документом, який підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що встановленні ризики, під час застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, на думку прокурора, не зменшились та існують на даний час, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідків та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні.

Крім того, досудове розслідування в даному провадженні завершити не можливо до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді від 23.09.2021р., тобто до 22.11.2021р., у зв`язку із необхідністю проведення в рамках вказаного кримінального провадження ряду слідчих дій: провести тимчасові доступи до речей та документів, які перебувають у володінні ПрАТ «Київстар» та ТОВ «лайфселл», здійснити аналіз та огляд вилучених документів; провести тимчасові доступи до матеріалів кримінального провадження № 000189 та № 0000237; отримати висновок судово-товарознавчої експертизи; отримати висновок почеркознавчої експертизи; допитати як свідків осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення злочинів; повідомити ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про нові підозри; розсекретити матеріали НСРД; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Тому, постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури від 15.11.2021р. строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000218 від 12.08.2021р. був продовжений до трьох місяців, тобто до 22.12.2021р.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення поданого прокурором клопотання та просили змінити підозрюваному запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у період.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, вважаю, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

23.09.2021р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 22.11.2021р.

15.11.2021р. постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000218 від 12.08.2021р. був продовжений до трьох місяців, тобто до 22.12.2021р.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Крім того, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що встановлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, проте, у зв`язку із перебігом ефективного розслідування справи, суттєво зменшилися.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначив, що питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. (Рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, серія А, №254-А, п. 30).

Обов`язок забезпечити розумній строк досудового тримання під вартою покладається на судові органи, які повинні розглянути всі факти на користь і проти існування справжньої потреби суспільного інтересу, який, при належному врахуванні принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від норми про повагу до особистої свободи (Рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 р., серія А, № 207, п. 35).

Вирішуючи питання стосовно продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом, слідчий суддя враховує обставини даного кримінального провадження, особу підозрюваного ОСОБА_5 , його сімейний та майновий стан (одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює менеджером з логістики ТОВ «Д.С.Л.»), належну процесуальну поведінку підозрюваного під час виконання покладених на нього обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя враховує, що стороною обвинувачення не надано конкретних доказів того, що подальше тримання ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом, виправдовує інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та з метою непорушення його прав та свобод, гарантованих Конституцією України, продовжити підозрюваному строк тримання під домашнім арештом, в межах строку досудового розслідування, до 22.12.2021р. включно, заборонивши йому в період часу з 22.00год. до 07.00год. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Вказаний запобіжний захід повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Бориспіль, Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи, утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій, здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свої паспорти для виїзду за кордон, та інші документи, які дають право виїзду з України та в`їзду в Україну, та забезпечити, у подальшому, належну його процесуальну поведінку у даному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора в частині продовження строку дії обов`язку носити ОСОБА_5 електронний засіб контролю, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КПК України застосування електронних пристроїв контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження.

Як встановлено в ході судового розгляду, на ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2021р. був покладений обов`язок носити електронний засіб контролю. Однак, у зв`язку з відсутністю електронного засобу контролю в органів Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 такий електронний засіб контролю не був фактично застосований до підозрюваного.

З пояснень сторін кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 , незважаючи на те, що до нього не був застосований електронний засіб контролю, належним чином дотримувався виконання застосованого до нього запобіжного заходу та виконував покладені на нього раніше обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, що свідчить про належну його процесуальну поведінку.

Тому, з урахуванням належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що на даний час відпала необхідність у доцільності продовження строку дії обов`язку носити електронний засіб контролю.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 195, 196, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під домашнім арештом, в межах строку досудового розслідування, до 22.12.2021р. включно, заборонивши йому в період часу з 22.00год. до 07.00год. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Продовжити строк дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 22.12.2021р. включно, а саме:

- не відлучатися з м. Бориспіль, Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи,

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій,

- здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свої паспорти для виїзду за кордон, та інші документи, які дають право виїзду з України та в`їзду в Україну.

Строк дії даної ухвали визначити до 22.12.2021р. включно.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1