Справа № 473/1758/22
Номер провадження 1-кс/473/492/2022
У Х В А Л А

"04" серпня 2022 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 від 25.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

02.08.2022 до суду з клопотанням звернувся прокурор Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 та особа, права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування ОСОБА_5 , не з`явились, надали суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності. Неявка останніх не перешкоджає розгляду клопотання; фіксація процесу за допомогою технічних засобів,відповідно до ст.107 КПК України, не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

В силу положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Доведення слідчим, прокурором наявності достатніх підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється шляхом надання слідчому судді доказів обставин, на які посилаються у клопотанні. Надання доказів, тобто обґрунтування позиції сторони, є її обов`язком, що випливає із тлумачення ч.5 статті 132 КПК України.

В силу ст.173 КПК України, при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Прокурор в клопотанні посилається на те, що 25.07.2022 до чергової частини Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 24.07.2022 близько 23:50 сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мотоциклом Zongshen моделі «200GS», синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , рухаючись в напрямку вулиці Київської по проїжджій частині вулиці Енгельса, де в районі будинку №1 не впорався з керуванням та допустив падіння з мотоцикла.

В результаті ДТП водія ОСОБА_6 доставлено до реанімаційного відділення КП «КНП ВБЛ»; ступінь тяжкості тілесних ушкоджень встановлюється.

За даним фактом 25.07.2022 до ЄРДР за №0000531 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.07.2022, в ході огляду місця події було вилучено мотоцикл невстановленої марки моделі «200GS», синього кольору, та визнано речовим доказом.

Із наданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що мотоцикл ZS моделі «200GS», синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 .

Частина 1 ст.286 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Прокурор в клопотанні вказує на те, що 25.07.2022 саме водій ОСОБА_6 , керуючи мотоциклом Zongshen моделі «200GS», синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та допустив падіння з мотоцикла; ступінь тяжкості тілесних ушкоджень встановлюється.

Таким чином, слідчим суддею на підставі матеріалів кримінального провадження не встановлено доказів причетності до події інших осіб та спричинення іншій особі (потерпілому) середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

За даними обставинами справи, відсутність потерпілого та спричинення тілесних ушкоджень виключно особі, яка керувала транспортним засобом, свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні даного клопотання прокурора слід відмовити.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 від 25.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України відмовити.

Зобов`язати слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 негайно повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучене 25.07.2022 під час проведення огляду місця події в межах кримінального провадження №0000531 майно, а саме мотоцикл невстановленої марки моделі «200GS», відповідно до протоколу огляду місця події від 25.07.2022.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.310 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1