Cправа № 700/222/22
Провадження № 1-кс/700/5/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2022 р. Слідчий суддя Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до Лисянського районного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Вивчивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає поверненню заявнику з огляду на таке.
Відповідно до ст.303 ч.1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, зокрема, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - заявником, потерпілим, його представником чи представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Статтею 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 04 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», місцем розташування органу або роботи посадової особи слід вважати юридичну адресу такого органу або роботи посадової особи.
Отже, із аналізу вказаних норм слідує, що основним критерієм при визначенні територіальної підсудності є місцезнаходження органу, посадової особи, дії якого оскаржуються на території місцевого суду, на який поширюється така юрисдикція.
Виходячи із змісту глави 26 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахування вимог ст. 32 і 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.
Ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Вказане узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 02 березня 2020 року в справі № 263/19/20 (провадження № 51-420впс20).
Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до пункту 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.
Слідчий суддя враховує, що Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право звернення до суду. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Таким чином, на думку слідчого судді, скарга на бездіяльність прокурора Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області щодо нездійснення ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити (в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України), має розглядатися слідчим суддею за місцем знаходження зазначеної прокуратури - у Звенигородському районному суді Черкаської області, тобто вказана вище скарга не підсудна слідчому судді Лисянського районного суду Черкаської області.
За таких обставин, враховуючи, що скарга подана з порушенням територіальної підсудності, матеріали скарги необхідно повернути заявнику.
Повернення скарги скаржнику не позбавляє його можливості звернутися з тією ж скаргою до належного місцевого суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-304, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора повернути заявнику.
Роз`яснити заявнику право звернутись до слідчого судді з дотриманням територіальної підсудності.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів від дня її постановлення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1