Справа № 464/300/19
пр.№ 1-кп/464/152/22
У Х В А Л А
26.09.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 464/300/19, внесене 13.01.19. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ст.126-1 КК України, -

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурори: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

захисту - обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_7 , -

учасники провадження потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9

з участю учасників провадження, -

в с т а н о в и в:

згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні за адресою: АДРЕСА_1 відносно потерпілої ОСОБА_8 12 січня 2019 року о 19 год, 07 квітня 2019 року о 15 год та 30 липня 2019 року о 08.30 год умисного легкого тілесного ушкодження та, відповідно, що спричинило короткочасний розгляд здоров`я, тобто кримінальних проступків, передбачених відповідно ч.2 та ч.1 ст.125 КК України, а також у зазначені дати та години домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, тобто злочину, передбаченого ст.126-1 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого, що підтримав і сам обвинувачений, звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження на підстав ст.49 КК України, мотивуючи тим, що з дня вчинення як кримінальних проступків, так і злочину, минули строки давності, зокрема трирічний у разі вчинення нетяжкого злочину ст.126-1 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, та кримінального проступку за ч.2 ст.125 КК України; останній нових злочинів не вчиняв, не визнає своєї винуватісті у пред`явленому обвинуваченні, проте просить звільнити його від кримінальної відповідальності з розумінням, що це є нереабілітуюча обставина.

Заслухавши думку учасників провадження: прокурора із незапереченням з урахуванням відсутності підстав для відмови у такому клопотанні, та потерпілої з представником щодо заперечення у зв`язку із продовженням таких дій, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Частиною 4 тієї ж норми Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Так під час судового слідства у даному кримінальному провадженні, де ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків та злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, захисник обвинуваченого і останній звернулись до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Пункт другий частини першої стаття 49 КК України (в редакції ЗУ № 2617-УШ від 22.11.18, що набрав законної сили 01.7.20.) передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; та три роки - у разі вчинення, зокрема, нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Аналогічний строк три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, підлягав застосуванню до внесення таких змін у дану норму Закону.

Відповідно до роз`яснень, що міститься у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.05. особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, що виключаючи будь-яке провадження по справі.
Згідно з пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_3 :

- 12.01.19., 07.04.19. та 30.07.19. вчинив кримінальний проступок (ст.12 КК України), що кваліфікований за ч.2 ст.125 КК України, та нетяжкий злочин (ст.12 КК України), передбачений ст.126-1 КК України. Санкція ч.2 ст.125 КК України передбачає покарання штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. Санкція ст.126-1 КК України передбачає покарання: громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років. З дня їх вчинення відповідно 12.01.19. - 30.07.19. минуло понад три роки (п.2 ч.1 ст.49 КК України);

- 07.04.19. вчинив кримінальний поступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, за який передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року. З дня його вчинення минуло понад два роки (п.1 ч.1 ст.49 КК України).

Протягом цього строку ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення нового кримінального правопорушення не притягався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується відповідною вимогою від 24.09.22., наданою прокурором під час розгляду провадження, у зв`язку з чим просив заявлене клопотання задоволити. Підстав для застосування ч.2 чи ч.3 ст.49 КК України у суду не має, матеріали справи не містять у собі відповідних відомостей, і стороною обвинувачення не надано, як і для ч.5 даної норми КК України.

Закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків завності Законом не пов`язане зі згодою потерпілого чи його представника, їх заперечення не є правовою підставою для незастосування ст.49 КК України і не можуть бути вирішальними, оскільки це відноситься до дискреційних повноважень суду.

З урахуванням виконання судом вимог ч.3 ст.285 КПК України, після чого обвинувачений настояв на звільненні його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України з нереабілітуючих підстав, та за наявності усіх підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п.1, 2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Керуючись ст.ст.284, 285, 369, 371, 372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

задоволити клопотання сторони захисту.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ст.126-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 464/300/19, внесене 13.01.19. до ЄРДР за № 0000111, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ст.126-1 КК України, з а к р и т и .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_10