Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

11 жовтня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою
ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000213
та клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :

У провадженні Рівненського апеляційного суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, не має законного джерела доходу, неодноразово ухилявся від суду, будучи повідомленим про дату, місце та час апеляційного розгляду, у судові засідання не з`являвся, не повідомивши належними чином причини неявки.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 подала клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
В обгрунтування цього зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 має ряд хронічних захворювань, у зв`язку з якими він проходить планове та позапланове лікування, а умови утримання у слідчому ізоляторі є незадовільними. Також на переконання захисника, ризик, зазначений в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу, є недоведеним.
Також перед судовим засіданням адвокатом ОСОБА_8 було надіслано клопотання щодо визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_6 як альтернативний вид запобіжного заходу при застосуванні щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник вважає, що оскільки ОСОБА_6 місцевим судом засуджено за ч.2 ст.146 КК України, та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, а тому злочин за ст.146 КК України не відноситься до тих, щодо яких не визначається застава.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , а також з приводу заявленого клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотань, колегія суддів приходить таких висновків.

Як встановлено ч.1 ст.405 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.
Відповідно до імперативних вимог ч.3 ст.331 КПК, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, колегія суддів вважає, що ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду на даний час не зменшився на виправдовує подальше його утримання під вартою.
Зокрема, вказаний ризик стверджується тим, що ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце призначених апеляційним судом засідань, протягом двох років у жодне з 11-ти судових засідань, системно не з`явився. При цьому, його захисником - адвокатом ОСОБА_8 , починаючи з 30.07.2020, перед засіданнями суду, 9 разів надсилались клопотання про відкладення апеляційного розгляду без долучення доказів на підтвердження причин відкладення чи наданням суду як неналежним чином завірених, так і не читабельних копій документів.
Також суд зауважує, що згідно долучених адвокатом ОСОБА_8 копій документів, обвинувачений ОСОБА_6 у період апеляційного розгляду перебував за кордоном - ФР Німеччина, зокрема у червні 2021 року.
При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 не одружений, у нього немає утриманців та відсутні відомості щодо наявності у нього постійного джерела доходу. А тому, наявні у ОСОБА_6 соціальні зв`язки (наявність матері та дядька), на що покликається сторона захисту, не можна вважати такими, що змогли б гарантувати його належну процесуальну поведінку та бути стримуючим фактором від вчинення дій по подальшому ухиленню від суду.

Окрім того, адвокат ОСОБА_8 , вказуючи про наявність у ОСОБА_6 ряду хронічних захворювань, не надала доказів (відповідних медичних документів), які б свідчили, що він потребує постійного лікування та не може утримуватись в умовах ізоляції від суспільства, тобто під вартою.

Натомість, згідно з долученими адвокатом копій медичних документів, зокрема Луцької міської медичної частини, КП «Луцька центральна районна лікарня», ОСОБА_6 на даний час госпіталізації не потребує, може утримуватись в умовах слідчого ізолятора.

Отже, жодних доказів, які б свідчили про зменшення даного ризику та можливість його запобігання менш суворим запобіжним заходом, ніж тримання під вартою, стороною захисту надано не було та апеляційним судом не встановлено.

Стосовно тверджень захисника про необхідність визначення розміру застави, то колегія суддів зауважує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, частина з яких відноситься до злочинів, вчинених із застосуванням насильства, а тому, в силу вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК, йому не визначається розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З огляду на вищеперераховані обставини, з метою запобігання вказаному ризику і дотримання обвинуваченим ОСОБА_6 належної процесуальної поведінки, суд вважає за необхідне продовжити раніше обораний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, та, відповідно відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 331 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 09 грудня 2022 року.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3