Справа № 504/928/22
Номер провадження 1-кс/504/186/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2022 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 16.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:
До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання дізнавача СД ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 16.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СД ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 16.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.04.2022 року до ВП №3 ОРУП №3 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт поліцейського ITT №3 ГУНП в Одеській області сержанта поліції ОСОБА_5 про те, що 16.02.2022 року о 15:55 год. під час патрулювання біля залізничної станції, розташованої по вул. Центральній в с. Кремидівка Одеського району Одеської області було зупинено гр. ОСОБА_6 , 1993 року народження, у якого було виявлено та вилучено шприц з невідомою речовиною коричневого кольору.

16.04.2022 року при виїзді слідчо-оперативної групи на місце події, а саме відкриту ділянку місцевості, розташовану біля залізничної станції по вул. Центральній в с. Кремидівка Одеського району Одеської області, гр. ОСОБА_6 , 1993 року народження, добровільно видав шприц на 2 кубики з рідиною коричневого кольору та пояснив, що в даному шприці знаходиться речовина методону, яку він отримав у Берегівський лікарні та яку було вилучено та упаковано у спец пакет НПУ ЕХР 0144797.

Постановою дізнавача СД ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області від 16.04.2022 року виявлене та вилучене майно долучене до матеріалів кримінального провадження №0000021, в якості речових доказів.

Враховуючи, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 16.04.2022 року, у органу дізнання виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про його арешт, з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Дізнавач СД ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися, надали заяви, в яких клопотання підтримали у повному обсязі та просили слідчого суддю здійснити його розгляд у їх відсутність.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснювалася.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як вбачається з положень ст.ст.214,223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру відповідно до ст.276 КПК України здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження та тимчасового позбавлення можливості відчужувати майно, яке за обставинами кримінального провадження визнано речовими доказами, слідчий суддя приходить до висновку про можливість накладення арешту на вказане майно, з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Керуючись ст.ст.170,173,309,372,376 КПК України,

ухвалив:
Клопотання дізнавача СД ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 16.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлене і вилучене в ході проведення огляду місця події та долучене до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, а саме: шприц на 2 кубики із рідиною коричневого кольору, який упаковано до спец-пакету НПУ ЕХР 0144797.

Заборонити будь-яким особам відчужувати, користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1