КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 09 червня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ДП «СЕРВІС» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно, а саме приміщення площею 465,7 кв.м.: 1-й поверх складу цегляного будівлі літ. «Е» реєстровий номер 00472609.БФИЖНХ064 (358,7 кв.м.); 2-й поверх адміністративно-виробничої будівлі літ. «А» реєстровий номер 00472609.1.БФИЖНХ045 (107,0 кв.м.), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Обухівська,135, що належать Державі, перебувають на балансі ДП «Науковий-селекційно-генетичний центр рибництва» та орендується ДП «Сервіс» із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаними нежитловими приміщеннями (в тому числі проведення будівництва), а також забороною відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися (користуватися) таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше, а також реєстраційні дії щодо реєстрації речових прав на загадане майно.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речового доказу.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ДП «СЕРВІС» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку апеляційного оскарження, то представник зазначає, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності представника володільця майна, а копію постановленого рішення останній отримав 01 вересня 2021 року. Представник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.
Зокрема, зазначає про порушення слідчим суддею вимог ст. 172 КПК України, оскільки клопотання про арешт майна розглянуто за відсутності представника володільця майна, без обґрунтування такої необхідності.
Також, вважає, що вищевказане майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України. При цьому, зауважує, що згідно з оскаржуваною ухвалою єдиною підставою для накладення арешту стала постанова слідчого про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні.
Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що арештоване майно належить Державі, перебуває на балансі ДП «Науковий-селекційно-генетичний центр рибництва» та орендується ДП «Сервіс» і ступінь втручання в законне право останнього вільно володіти своїм майном не є співмірним із досягненням мети застосування даного засобу забезпечення кримінального провадження та порушує справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та інтересами ДП «Сервіс» не на користь останнього, а тому не може бути визнано законним.
Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовані, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з матеріалами судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 05 лютого 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 00000143 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що службовими особами Державного підприємства «Сервіс» () здійснено розтрату та привласнення майна шляхом зловживання своїм службовим становищем в особливо великих розмірах.
13 серпня 2022 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, а саме приміщення площею 465,7 кв.м.: 1-й поверх складу цегляного будівлі літ. «Е» реєстровий номер 00472609.БФИЖНХ064 (358,7 кв.м.); 2-й поверх адміністративно-виробничої будівлі літ. «А» реєстровий номер 00472609.1.БФИЖНХ045 (107,0 кв.м.), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Обухівська,135, що належать Державі, перебувають на балансі ДП «Науковий-селекційно-генетичний центр рибництва» та орендується ДП «Сервіс» із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаними нежитловими приміщеннями (в тому числі проведення будівництва), а також забороною відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися (користуватися) таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше, а також реєстраційні дії щодо реєстрації речових прав на загадане майно.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.
Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 00000143 про накладення арешту на вищевказане нерухоме майно, що належить Державі, перебуває на балансі ДП «Науковий-селекційно-генетичний центр рибництва» та орендується ДП «Сервіс», слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора, дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам апеляційної скарги прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.
Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 від 04 серпня 2021 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на нерухоме майно, що належить Державі, перебуває на балансі ДП «Науковий-селекційно-генетичний центр рибництва» та орендується ДП «Сервіс», врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги представника. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення прав ДП «Сервіс», оскільки клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності представника підприємства, є безпідставними, зважаючи на положення ч. 2 ст. 172 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно, а саме приміщення площею 465,7 кв.м.: 1-й поверх складу цегляного будівлі літ. «Е» реєстровий номер 00472609.БФИЖНХ064 (358,7 кв.м.); 2-й поверх адміністративно-виробничої будівлі літ. «А» реєстровий номер 00472609.1.БФИЖНХ045 (107,0 кв.м.), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Обухівська,135, що належать Державі, перебувають на балансі ДП «Науковий-селекційно-генетичний центр рибництва» та орендується ДП «Сервіс», залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ДП «СЕРВІС», - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/43747/21 Справа №11-сс/824/492/2022 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_1