ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/16/22 Справа № 707/1436/21 Категорія: ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 297 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника потерпілого -

Рускополянської сільської ради ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000917 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 263 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 297 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

За сукупністю злочинів, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_8 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з 16.09.2021.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведені судові експертизи в сумі 3 432 грн. 04 коп.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речового доказу,

в с т а н о в и л а :
Даним вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він на початку квітня 2021 року прийшов на територію кладовища, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на здійснення наруги над могилою та викрадення предметів, що знаходяться на місці поховання, з метою їх подальшого продажу. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, всупереч моральним принципам у сфері шанобливого ставлення до місця поховання підійшов до могили ОСОБА_11 , звідки демонтував металеві елементи загородження, а саме: шість труб з нержавіючої сталі довжиною 2 м кожна, діаметр 25 мм, товщина стінки 2 мм, ринкова вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/6766- ТВ від 28.05.2021, могла складати 721 грн. 86 коп.; дві металеві труби з нержавіючої сталі, довжиною 1,5 м кожна, 25 діаметр кожної труби, товщина стінки кожної - 2 мм, ринкова вартість яких, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/6766-ТВ від 28.05.2021, могла складати 180 грн. 20 коп., а всього спричинив КП «Наш ДІМ Леськи» матеріальної шкоди на загальну суму 920 грн., 06 коп., які в подальшому продав та отримані грошові витратив на власні потреби, таким чином своїми умисними діями порушив загальноприйняті етичні засади суспільства щодо поваги до померлих і місця їх поховання.

Він же повторно 08.05.2021 близько 03 год. прийшов на територію кладовища, яке розташоване по АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел на здійснення наруги над могилою та викрадення предметів, що знаходяться на місці поховання, з метою їх подальшого продажу. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, всупереч моральним принципам у сфері шанобливого ставлення до місця поховання підійшов до могил ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , звідки шляхом застосування фізичної сили, демонтував металеві елементи загородження могил, а саме: одну металеву трубу із нержавіючої сталі довжиною 2,5 м, 33 мм, - діаметр труби, товщина стінки - 2 мм, ринкова вартість яких, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/6766-ТВ від 28.05.2021, могла складати 148 грн. 40 коп. та з могили ОСОБА_14 чотири металеві труби із нержавіючої сталі довжиною 2,5 м кожна, 33 мм - діаметр кожної труби, товщина стінки кожної - 2 мм, ринкова вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124- 21/6766-ТВ від 28.05.2021, могла складати 805 грн. 60 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 954 грн., які в подальшому продав, і отримані грошові кошти витратив на власні потреби, таким чином своїми діями порушив загальноприйняті етичні засади суспільства щодо поваги до померлих і місця їх поховання.

Він же повторно 12.05.2021 в період часу з 04 год. 30 хв. до 05 год. 40 хв. прийшов на територію кладовища, яке розташоване по АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний умисел на здійснення наруги над могилою та викрадення предметів, що знаходяться на місці поховання, з метою їх подальшого продажу. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, всупереч моральним принципам у сфері шанобливого ставлення до місця поховання підійшов до могил ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , звідки шляхом застосування фізичної сили, демонтував з метою викрадення металеві елементи загородження могил, а саме: з могли ОСОБА_16 вісім металевих труб з нержавіючої сталі довжиною 2 м кожна 22 мм діаметр кожної, товщина стінки - 2 мм, ринкова вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/6764- ТВ від 28.05.2021, могла становити 962 грн. 49 коп.; з могил ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вісім металевих труб з нержавіючої сталі довжиною 2 м кожна 22 мм діаметр кожної, товщина стінки - 2 мм, ринкова вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/6764- ТВ від 28.05.2021, могла становити 962 грн. 49 коп.; з могили ОСОБА_20 шість металевих труб з нержавіючої сталі, чотири з яких довжиною 2 м кожна, 25 мм діаметр кожної труби, товщина стінки кожної труби - 2 мм, ринкова вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/6764-ТВ від 28.05.2021, могла становити 481 грн. 24 коп., ринкова вартість металевих труб з нержавіючої сталі в кількості дві штуки, які, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124- 21/6764-ТВ від 28.05.2021, могла становити 120 грн. 84 коп., а всього спричинив Руськополянській сільській раді Черкаського району в особі старости села с. Дубіївка матеріальної шкоди на загальну суму 602 грн. 08 коп., тим самим порушив загальноприйняті етичні засади суспільства щодо поваги до померлих і місця їх поховання, після чого завантажив викрадене до автомобіля марки ВАЗ - 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою подальшого розпорядження ними на власний розсуд.

Він же повторно 12.05.2021 в період часу з 04 год. 30 хв. до 05 год. 40 хв., діючи таємно, умисно та з корисливих мотивів, всупереч моральним принципам у сфері шанобливого ставлення до місця поховання з метою викрадення предметів, які знаходяться в місцях поховання, перебуваючи на території кладовища, яке розташоване по АДРЕСА_4 , скоїв наругу над могилою ОСОБА_21 , а саме порушив цілісність огородження та намагався незаконно демонтувати металеві елементи загородження могили ОСОБА_21 з метою їх викрадення, чим завдав близьким родичам померлого моральну та матеріальну шкоду, таким чином своїми діями порушив загальноприйняті етичні засади суспільства щодо поваги до померлих і місця їх поховання.

Він же повторно 12.05.2021 в період часу з 04 год. 30 хв. до 05 год. 40 хв. прийшов на територію кладовища, яке розташоване по АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний умисел на здійснення наруги над могилою та викрадення предметів, що знаходяться на місці поховання, з метою їх подальшого продажу. Реалізувавши свій злочинний намір діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, всупереч моральним принципам у сфері шанобливого ставлення до місця поховання, підійшов до могил ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та з місця поховання: ОСОБА_22 незаконно викрав металеву вазу із нержавіючої сталі, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124- 21/7422-ТВ від 03.06.2021, могла складати 620 грн.; ОСОБА_25 металеву вазу із нержавіючої сталі, яка згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/422-ТВ від 03.06.2021, могла складати 620 грн., після чого пошкодив цілісність загородження могили ОСОБА_26 , чим завдав ОСОБА_22 та ОСОБА_26 матеріальну шкоду, таким чином своїми умисними діями порушив загальноприйняті етичні засади суспільства щодо поваги до померлих і місця їх поховання.

Крім того ОСОБА_8 05.05.2021 перебуваючи неподалік відпочинкового скверу по АДРЕСА_5 , шляхом знахідки, придбав предмет зовні схожий на кастет, який зберігав при собі. 12.05.2021 під час його затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення працівниками поліції проведено особистий обшук в ході якого було вилучено металевий кастет, який згідно висновку експерта № СЕ-19/124-21/6267-ХЗ від 13.05.2021, є холодною зброєю ударно - дробильної дії, виготовлений саморобним способом.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить врахувати те, що він з 2006 року не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, під час досудового розслідування перебував на домашньому арешті, не приховувався і не тікав, з`являвся на допит, будь-яких порушень не допускав, провину визнав у повному обсязі, пішов на угоду із слідством та прокурором, які обіцяли не позбавляти його волі і сприяти призначенню покарання із звільненням від його відбування та пом`якшити призначене йому покарання або повернути справу в суд першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 порушує питання про зміну вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 30.11.2021 щодо ОСОБА_8 через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок надмірної суворості. Просить призначити ОСОБА_8 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Зазначає, що суд при призначенні обвинуваченому покарання не в повній мірі врахував те, що він раніше не судимий, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та співпрацював зі слідством. Наведені обставини, на думку сторони захисту, дають підстави для призначення ОСОБА_8 остаточного покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилися потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 та представник КП «Наш дім Леськи» Леськівської сільської ради ОСОБА_28 , що, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги у повному обсязі з наведених в них мотивів, прокурорів та представника Руськополянської сільської ради ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обміркувавши над доводами апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони до задоволення не належать.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаним вимогам кримінального процесуального закону вирок Черкаського районного суду Черкаської області щодо ОСОБА_8 відповідає.

Зокрема, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України та учасниками судового провадження не оспорюється.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 297 КК України наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходились на могилі, вчинене повторно, з корисливих мотивів та за ч. 2 ст. 263 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, колегія суддів визнає правильною.

Процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції дотримана.

Вирішуючі по суті апеляційні вимоги сторони захисту щодо невідповідності призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та його особі внаслідок надмірної суворості і доцільності звільнення від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Статтею 414 КПК України передбачено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції, на виконання загальних засад його призначення, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є нетяжким (ч. 2 ст. 263 КК України) та тяжким злочином (ч. 3 ст. 297 КК України), дані про особу обвинуваченого, який несудимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, визнавши в якості обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, при невстановленні обставин, що його обтяжують, і обгрунтовано призначив покарання в межах санкцій частин статті КК України у виді позбавлення волі на певний строк за кожне кримінальне правопорушення окремо, а остаточне покарання за їх сукупністю, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З огляду на встановлені вище обставини та систематичність вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, підстав для пом`якшення призначеного йому покарання за ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 263 КК України, призначення іншого, передбаченого санкціями частин статтей, виду покарання, або покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Підстав для визнання тих чи інших обставин такими, що пом`якшують призначене ОСОБА_8 покарання, окрім тієї яку визнав суд першої інстанції, з матеріалів кримінального повадження не вбачається.

Колегія суддів не враховує при призначенні ОСОБА_8 покарання дані про наявність у нього двох малолітніх дітей, як про це зазначено у вступній частині вироку суду першої інстанції, оскільки ця обставина будь-якими об`єктивними даними не підтверджена. Більш того факт батьківства ОСОБА_8 без даних про утримання малолітніх дітей, не свідчить про те, що йому має бути призначене покарання менш суворе, ніж призначив суд першої інстанції.

Крім того колегія суддів не враховує в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень, про що просить сторона захисту, оскільки надання показань та визнання вини під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, яка вже встановлена компетентними органами з інших джерел, також не вказує на наявність такої пом`якшуючої покарання обставини.

Тому, на переконання суду апеляційної інстанції, призначене ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання є справедливим, таким, що відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів також не вбачає підстав для застосування щодо ОСОБА_8 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки, з огляду на встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини, таке звільнення не буде сприяти досягненню мети покарання в даному кримінальному провадженні.

При цьому враховується, що стаття 75 КК України може бути застосована у тому разі, коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Таке рішення суд повинен належним чином умотивувати.

Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З урахуванням встановлених судом першої інстанції даних, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і даних про особу ОСОБА_8 , з огляду на кількість епізодів його злочинних дій, вчинених всупереч моральним принципам у сфері шанобливого ставлення до місця поховання, а також правопорушення, пов`язаного з незаконним поводженням зі зброєю, що носить підвищений суспільно-небезпечний характер, підстави для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, відсутні і таке звільнення не відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та його індивідуалізації.

Даних, які б свідчили про неможливість відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, колегією суддів не встановлено.

Те, що обвинувачений дотримувався умов запобіжного заходу, що був йому обраний під час досудового розслідування, на що він посилається в апеляційній скарзі, не є підставою для його звільнення від відбування покарання з випробуванням. Більш того, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 під час судового розгляду був затриманий в іншому кримінальному провадженні і перебував в установі попереднього ув`язнення.

Провівши апеляційний розгляд в межах заявлених апеляційних вимог, колегія суддів визнає вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 законним і обґрунтованим та не вбачає підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для його скасування чи зміни.

Керуючись ст. 404, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 297 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України, а засудженим ОСОБА_8 , в той самий строк з моменту отримання її копії.

Головуючий

Судді