ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2823/22
Провадження № 1-кс/362/522/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000369 від 24.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
25.07.2022 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено в ході проведення обшуку затриманої особи підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: джинсові штанів темно синього кольору та олімпійки червоного кольору з білими полосками з маркуванням «Адідас», які поміщено до паперової коробки коричневого кольору, яку опечатано належним чином, із забороною користування та розпорядження даним майном.
Клопотання слідчого мотивовано тим, що 24 липня 2022 року до ЧЧ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що 24.07.2022 року за адресою: м. Васильків, вул. Володимирська, 74 виявлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тілесними ушкодженнями: колотими ранами живота та грудної клітини. Відповідно до довідки №20 КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР у ОСОБА_6 встановлено діагноз: Колоте проникаюче поранення грудної клітини. Колоте непроникаюче поранення живота.

За даним фактом 24.07.2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000369, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході проведення заходів спрямованих на встановлення осіб, які вчинили вказане кримінальне правопорушення, 24.07.2022 року о 21 год. 00 хв. затримано гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України.

Під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 було проведено обшук останнього в ході якого було виявлено та вилучено одяг в якому на момент затримання останній був одягнений, а саме: джинсові штани темно синього кольору, олімпійку червоного кольору з білими полосками з маркуванням «Адідас», які поміщено до паперової коробки коричневого кольору, яку опечатано належним чином.

Слідчим в клопотанні вказано, що з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.
Прокурор в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи у його відсутності, оскільки перебуває в інший кримінальній справ, клопотання підтримала та просила його задовольнити (а.с.18).
Представник власника майна про розгляд справи був повідомлений належним чином, але до суду не з`явився, що не перешкоджає його розгляд.
Неприбуття осіб за судовим викликом, відповідно до ч.4 ст. 163 КПК України, не є перешкодою для розгляду цього клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження за № 0000369 від 24.07.2022 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП України в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 24.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 4).
Відповідно до протоколу затримання від 25.07.2022 року складений слідчим СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській обл. капітаном поліції ОСОБА_3 в ході затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України було проведено обшук останнього в ході якого було виявлено та вилучено одяг в якому на момент затримання останній був одягнений, а саме: джинсові штани темно синього кольору, олімпійку червоного кольору з білими полосками з маркуванням «Адідас», які поміщено до паперової коробки коричневого кольору, яку опечатано належним чином (а.с. 8-11).

Постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 25.07.2022 року джинсові штани темно синього кольору, олімпійку червоного кольору з білими полосками з маркуванням «Адідас», які поміщено до паперової коробки коричневого кольору та опечатано належним чином, визнано речовими доказами, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення вказаного злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (а.с.14-15).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що прокурором доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, проведення ряду слідчих дій, експертиз, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або подальшого використання, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000369 від 24.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку 24.07.2022 року затриманої особи підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: джинсові штанів темно синього кольору та олімпійки червоного кольору з білими полосками з маркуванням «Адідас», які поміщено до паперової коробки коричневого кольору, із забороною користування та розпорядження даним майном з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.
Текст ухвали оголошено 25.07.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7 Гавенко