САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/5/22
Провадження № 1-кп/726/57/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження № 0000051 від 11.05.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Калуш, Івано-Франківської області, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , учасник АТО, неодружений, раніше не судимий,-

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Солдат військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді стрільця - помічника гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , 28 квітня 2018 року близько 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно без поважних причин на службу з чергової відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та залишився за місцем проживання матері, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на посаді стрільця - помічника гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 17, 127, 128, 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинив дезертирство, тобто нез`явлення з відпустки до місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто злочин, передбачений ст. 408 ч. 3 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, надав покази, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, зазначив, що у скоєному щиро розкаюється та просив суворо його не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що його рішення є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази необхідно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» (з змінами і доповненнями), під час призначення покарання, у кожному конкретному випадку, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто, законодавцем передбачено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб вчинення) та досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченими кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 408 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів.

Вивчивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, на обліку у лікаря психолога не перебуває, за постійним місцем проживання характеризується формально позитивно

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи обставини справи, а саме те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 нових злочинів.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.11.2021 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави в сумі 49 959 грн. 00 коп.

Згідно з квитанцією 0.0..1 від 06.12.2021 року застава у розмірі 49 959 грн. 00 коп.. була внесена, на рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 р. N 15 встановлений порядок повернення застави, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально-процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 8 Порядку, застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, в якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

У зв`язку із призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 покарання не пов`язаного із позбавленням волі, відсутністю порушень обвинуваченим покладених на нього обов`язків під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави із застосуванням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, суд вважає за необхідне заставу у розмірі 49 959 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_6 .

Надані прокурором суду документи кримінального провадження № 0000051 необхідно залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, з покладенням на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків передбачених ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний у вигляді застави.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 49 959 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень, внесену на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області за ОСОБА_5 повернути заставодавцю ОСОБА_6 , згідно з квитанцією 0.0..1 від 06.12.2021 року.

Після вступу вироку в закону силу повернути ОСОБА_5 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий органом 2618, зі строком дії до 04.11.2031 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Головуючий суддяОСОБА_1