Справа № 347/274/22
Провадження № 1-кс/347/69/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2022 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000034 від 03.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -
в с т а н о в и л а :
Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділенням Косівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000034 від 03.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 лютого 2022 року приблизно о 22:30 год., ОСОБА_5 , перебував за місцем свого фактичного проживання, в АДРЕСА_1 . В цей час у вказаному будинку перебували також батьки ОСОБА_5 : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якими у ОСОБА_5 склалися довготривалі неприязні відносини.
При цьому, у ОСОБА_5 виник умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, а саме на підпал житлового будинку в якому він проживав разом із батьками, і який належить його батькові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Реалізуючи свій умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті умисно знищити чуже майно шляхом підпалу, ОСОБА_5 спочатку наніс своїй матері - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , декілька ударів предметом схожим на ніж, який мав при собі, внаслідок чого їй спричинено тілесні ушкодження у вигляді: «Множинних колото- різаних ран лівого плеча верхньої третини на зовнішній поверхні», після чого за допомогою заздалегідь заготовлених пляшок із легкозаймистою речовиною підпалив одну з них та кинув її в приміщення кімнати спальні. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті умисно знищити чуже майно шляхом підпалу, підпалив та кинув другу пляшку із легкозаймистою речовиною у свого батька ОСОБА_7 , який знаходився в іншій кімнаті, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: «опіків І ступеня в ділянці обличчя, шиї, правої гомілки та обох кистей».
Внаслідок пожежі вогонь перекинувся на інші приміщення житлового будинку. Батьки ОСОБА_5 : ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через віконний отвір вибралися з будинку, в свою чергу ОСОБА_5 намагався їх наздогнати, але був затриманий сусідом ОСОБА_9 , з яким перебував до приїзду працівників поліції. В результаті пожежі було повністю знищено житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 .Внаслідок умисного знищення чужого майна, шляхом підпалу ОСОБА_7 завдано майнову шкоду.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у умисному знищенні чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України.
03.02.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.
За наведених обставин слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Слідчий в судовому засіданні вказане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила клопотання задовольнити, посилаючись на те, що враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки в обгрунтування підозри ОСОБА_5 покладаються серед іншого показання потерпілих та свідків, із якими ОСОБА_5 проживає в одному селі, та в одному житловому будинку, який був знищений внаслідок пожежі, що мала місце 03.02.2022 року вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо заявленого клопотання та ствердив, що не розуміє в чому підозрюється. В подальшому в судовому засіданні вказав, що надавав письмові пояснення працівникам поліції в яких ствердив, що дійсно з метою підпалу будинку поїхав на заправку та купив рідину з легкозаймистою сумішшю. ОСОБА_5 також висловив нерозуміння чому саме в клопотанні зазначено про термін 60 днів.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала позицію підозрюваного щодо застосування запобіжного заходу. Ствердила, що підозрюваний раніше не судимий, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді застави у передбаченому законом розмірі. При цьому захисник ствердила, що саме такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, що передбачено ч.1 ст.183 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці обставини, за приписами ст. 178 КПК України, визначаються через оцінку: 1) вагомості доказів для підозри; 2) тяжкості можливого покарання; 3) віку та стану здоров`я; 4) міцності соціальних зв`язків (місце проживання, наявність родини, утриманців тощо); 5) наявності місця роботи або навчання; 6) репутації; 7) майнового стану; 8) наявності судимостей; 9) дотримання умов запобіжного заходу; 10) наявності повідомлення про підозру у вчиненні іншого правопорушення; 11) розміру майнової шкоди чи доходу, вагомості доказів цього.

У практиці ЄСПЛ (п. 175 рішення у справі "Нечипорук і Йонкало проти України") термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Щодо обґрунтованості підозри, суд зауважує, що в матеріалах провадження є докази, а саме: копія витягу з ЄРДР щодо проведення досудового розслідування за попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 194 КК України, копії протоколу огляду місця події від 03.02.2022 року по АДРЕСА_1 , допиту потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , допиту свідків ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 . Ці докази на переконання суду пов`язують підозрюваного з подією кримінального правопорушення «поза розумним сумнівом» що мала місце 03.02.2022 року по вул. Садова в селі Старий Косів, Косівського району.

Щодо ризиків, то ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, ч. 2 ст. 194 КК України є тяжким злочином. Це може сприяти виникненню намірів уникнути відповідальності способами, які визначені у п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому свідчить про існування ризиків, реальність яких залежить від обставин, пов`язаних із особою підозрюваного, оскільки сама по собі тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для тримання його під вартою.

Так, ОСОБА_5 не працює, не має постійного джерела доходу, з середньою освітою, не одружений, утриманців не має, не судимий. Відсутність зобов`язань перед третіми особами, загроза кримінальної відповідальності і невідворотність покарання за злочин, життєві потреби та відсутність роботи є чинниками, які можуть сприяти намірам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, які є родичами підозрюваного, свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки в обґрунтування підозри ОСОБА_5 покладаються саме показання потерпілих та свідків, із якими ОСОБА_5 проживає в межах однієї територіальної громади, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Щодо відсутності підстав для визначення судом альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, внаслідок якого потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді опіків, а потерпілій ОСОБА_8 яка являється матір`ю підозрюваного заподіяно множинно колото-різані рани внаслідок насильницьких дій підозрюваного ОСОБА_5 , характер та обставини його вчинення, вважаю, що розмір застави слід не визначати.
Будь яких інших доказів, чи інформації, що за станом здоров`я підозрюваний не може перебувати в під вартою в установі попереднього ув`язнення ні захисник, ні сам обвинувачений не надали.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, як і альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме з 00:45 год. 03 лютого 2022 року.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-198, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а :
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 03 квітня 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії запобіжного заходу обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 03 лютого 2022 року з 00:45 год.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області після її проголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 03.02.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1