печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1898/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:
до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 13.01.2022 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0000173 від 25.01.2021.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні відділу по розслідуванню кримінальних правопорушень, вчинених організованими злочинними групами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження № 0000798 від 18.09.2021, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлюються обставини при яких ОСОБА_5 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 у сумі 17000 доларів США, начебто для передачі службовим особам Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, за видачу позитивного висновку оцінки впливу на довкілля Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на звіт підготовлений ОСОБА_7 .

Так встановлено, що ОСОБА_7 є фізичною особою підприємцем, рід діяльності якого пов`язаний з розробкою дозвільних документів з екологічних питань для суб`єктів господарювання, зокрема отримання висновків оцінки впливу на довкілля.

Так, між ТОВ «Агрохімпродукт», в особі директора ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_7 укладено договір № 73-2/ОВД-2020 від 04.06.2020 року на виконання робіт з питань екологічної безпеки, предметом якого було підготовка та подача документів, а саме: повідомлення про планову діяльність, оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля та звіту з оцінки впливу на довкілля щодо сезонного складу рідких туків, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

На виконання даного договору з використанням електронного ключа ТОВ «Агрохімпродукт» 21.04.2021 на сайт Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України було завантажено повідомлення про планову діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, яке було зареєстровано під № 5, вказане повідомлення ОСОБА_7 було опубліковане в двох газетах Черкаської області.

У подальшому від Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України було отримано повідомлення про те, що відповідне повідомлення зареєстроване та було отримано рекомендації по складанню звіту. З метою належного оформлення звіту та врахування всіх рекомендацій ОСОБА_7 звернувся до свого знайомого ОСОБА_9 , який є юристом, що неодноразово здійснював юридичний супровід процесів отримання відповідних дозвільних документів у сфері екології.

Приблизно 13.09.2021 року, на мобільний телефон ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив що з приводу його питання зустрічався з радником голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_5 , який повідомив що отримання позитивного висновку ОВД для ТОВ «Агрохімпродукт» за звітом ОСОБА_7 можливе лише за умови надання йому грошових коштів у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, які той повинен буде передати керівництву Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів, які безпосередньо приймають рішення про видачу такого висновку. Також ОСОБА_5 повідомив, що і його послуги у якості посередника будуть коштувати 2000 (дві тисячі) доларів США.

За результатами вказаної розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 про неможливість сплати зазначеної суми та безпідставність її вимагання, на що ОСОБА_9 запропонував особисто зустрітись з ОСОБА_5 та повідомити йому свою позицію.

Так, 17.09.2021 приблизно о 11 години 30 хвилин, перебуваючи у АДРЕСА_2 , під час зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_5 , останній повідомив, що вивчив питання ОСОБА_7 пов`язане з отриманням висновку ОВД та озвучив проблематику керівництву Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України. На що вищезазначене керівництво вказало механізм, за допомогою якого ОСОБА_7 зможе отримати позитивний висновок ОВД на звіт, а саме за умови сплати ОСОБА_7 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України та сплати за посередницькі послуги ОСОБА_5 у сумі 2000 (дві тисячі) доларів США.

В подальшому 26.10.2021, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , в приміщенні ресторану «il Molino» ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 , а той отримав грошові кошти у сумі 2000 доларів США, за начебто посередницькі послуги при видачі позитивного висновку оцінки впливу на довкілля Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на звіт підготовлений ОСОБА_7 .

У подальшому, впродовж листопада 2021, під час телефонних розмов ОСОБА_7 з ОСОБА_5 останній, висловлював пропозиції щодо передачі йому решти обумовлених коштів.

13.01.2022 приблизно о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в автомобілі чорного кольору марки «BMW», що знаходився біля будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, переслідуючи мету поетапного отримання грошових коштів на загальну суму 17000 (сімнадцять тисяч) доларів США, повідомив ОСОБА_7 про необхідність надання йому остаточної суми грошових коштів у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США начебто для передачі службовим особам Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України для прийняття останніми позитивного висновку по звіту ОВД для ТОВ «Агрохімпродукт». Також з метою прикриття своєї незаконної діяльності, маючи на меті створити вигляд цивільно-правових відносин, написав власноручно та надав ОСОБА_7 розписку про отримання від нього в позику грошових коштів в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) доларів США, та в подальшому незаконно одержав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США (згідно курсу Національного банку України станом на 13.01.2022 становить 412 500 (чотириста дванадцять тисяч п`ятсот) гривень.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 13.01.2022, одразу після вчинення злочину, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України та під час проведення його особистого обшуку було виявлено і вилучено мобільний телефон I Phone 12 моделі, IMEI НОМЕР_1 з наявною сім карткою оператора мобільного зв`язку Київстар з ідентифікуючим номером на ній НОМЕР_2 , грошові кошти в іноземній валюті, а саме долари США номіналом 100 доларів США на загальну суму 14800 доларів США та номіналом 50 доларів США на загальну суму 200 доларів США, всього 15000 доларів США.

13.01.2022 вилучене в ході особистого обшуку, а саме вищевказані речі і грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав у ньому зазначених.

В судовому засіданні адвокат та власник майна заперечували щодо задоволенні клопотання. Адвокат зазначив, що майно повинно бути передано ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Власником майна та його захисником не було спростовано доводи прокурора та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту, як про це ініційовано питання захисником та підозрюваним.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, адвоката та власника майна, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на речі та документи, вилучені 13.01.2022 під час особистого обшуку проведеного на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- мобільний телефон I Phone 12 моделі, IMEI НОМЕР_1 з наявною сім карткою оператора мобільного зв`язку Київстар з ідентифікуючим номером на ній НОМЕР_2 ;
- грошові кошти, а саме долари США номіналом 100 доларів США на загальну суму 14800 доларів США та номіналом 50 доларів США на загальну суму 200 доларів США, всього 15000 доларів США з наступними серіями та номерами купюр:
MC33899529AMC33899528APG25047322APG25047320A
LB59546401CLB79905858ULH05952530CLB59195985H
PA45902186APA45902184APA45902185APA45902183A
PA45902192APA45902190APA45902189APA45902187A
PA45902022APA45902201APA45902194APA45902193A
PA45902023APA45902027APA45902026APA45902028A
PA45902030APA45902029APA45902025APA45902024A
PA45902017APA45902018APA45902019APA45902031A
PA45902013APA45902014APA45902015APA45902016A
PA45902007APA45902010APA45902011APA45902012A
PA45902225APA45902004APA45902005APA45902006A
PA45902221APA45902222APA45902223APA45902224A
PA45902207APA45902208APA45902209APA45902210A
PA45902203APA45902204APA45902205APA45902206A
PA45902219APA45902220APA45902195APA45902202A
PA45902215APA45902216APA45902217APA45902218A
PA45902214APA45902211APA45902212APA45902213A
MC33899599AHF37922368DCK26049932AKB52338843D
HF87469811CPA45902298APA45902299APA45902300A
PA45902278APA45902279APA45902280APA45902281A
PA45902282APA45902283APA45902284APA45902285A
PA45902286APA45902287APA45902288APA45902289A
PA45902290APA45902291APA45902292APA45902293A
PA45902294APA45902295APA45902296APA45902297A
PA45902274APA45902275APA45902276APA45902277A
PA45902266APA45902267APA45902268APA45902269A
PA45902270APA45902271APA45902272APA45902273A
PA45902262APA45902263APA45902264APA45902265A
PA45902258APA45902259APA45902260APA45902261A
PA45902254APA45902255APA45902256APA45902257A
PA45902250APA45902251APA45902252APA45902253A
PA45902246APA45902247APA45902248APA45902249A
PA45902242APA45902243APA45902244APA45902245A
PA45902230APA45902231APA45902232APA45902233A
PA45902234APA45902235APA45902236APA45902237A
PA45902238APA45902239APA45902240APA45902241A
PA45902226APA45902227APA45902228APA45902229A
MG24491126BMB44546402DMK19824238AMB26398968D

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1