КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3461/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 115 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2

Ухвала

Іменем України

09 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» та Іллічівським міським судом Одеської області апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2021,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2021 задоволено клопотання прокурора про обрання ОСОБА_9 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції строком на 60 діб, тобто, до 12.09.2021 включно.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 раніше не судимі, але обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що пов`язане із застосуванням насильства, а тому являє собою значну суспільну небезпеку.
При цьому, судом першої інстанції враховано і стадію судового провадження, а саме, що судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочато, підозра щодо самої події злочину та можливої причетності до нього обвинувачених, які можуть переконати стороннього спостерігача у її обґрунтованості, ґрунтується на результатах слідчих дій, перелік яких наведений у додатках до обвинувального акту.
Тому на переконання суду першої інстанції, на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), оскільки вони обізнані про суворість передбаченого законом покарання, у випадку визнання їх винуватим. При цьому колегія суддів першої інстанції в ухвалі зазначає, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення все ж є визначаючим елементом, хоча не єдиним, при оцінці ризику ухилення від суду. Також існують ризики того, що обвинувачені зможуть незаконно впливати на потерпілого та свідків, які не допитані судом, або іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.

Також, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України прийняв до уваги інші дані про особу кожного з обвинувачених, зокрема міцність їх соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я, щодо яких на даний час в розпорядженні суду першої інстанції відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування під вартою.
Даних про зменшення чи відсутність вказаних ризиків для застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні першої інстанції не встановлено, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що існують підстави для обрання ОСОБА_9 та ОСОБА_6 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.
Крім того, в хвалі суду першої інстанції зазначено про відсутність правових підстав для визначення розміру застави, оскільки за правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, враховуючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2021 про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як явно незаконну і відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичних обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, те що досудове розслідування здійснено незаконно, оскільки відповідно до офіційних даних Міністерства юстиції України, між Україною та Республікою Вірменія немає двосторонніх договорів, якими б регулювалася процедура передачі проваджень у кримінальних справах.

Вказує, що матеріалами досудового розслідування та матеріалами адвокатського провадження встановлено, що центральні органи юстиції республіки Вірменія не надавали центральним органам юстиції України будь-яких доручень про кримінальне переслідування ОСОБА_6 на території України.

Також, як зазначає апелянт, в порушення кримінального процесуального закону матеріали досудового розслідування не містять тексту положення закону запитуючої Договірної Сторони, на підставі якого діяння визнається злочином, а також текст інших законодавчих норм, що мають істотне значення для провадження в справі. Відтак, на думку адвоката, невідомо, за що ж саме ОСОБА_6 переслідується. Таким чином, як вважає апелянт, відсутність міжнародного клопотання про кримінальне переслідування ОСОБА_6 доводиться відсутністю будь-яких рішень Міністерства юстиції України та повідомлень органами юстиції України органам юстиції Вірменії про кримінальне переслідування ОСОБА_6 , що свідчить про незаконність такого кримінального переслідування, Україна не інформувала ОСОБА_6 про отримання клопотання про порушення його кримінального переслідування, що беззаперечно свідчить, що ніякого міжнародного доручення про порушення кримінального переслідування ОСОБА_6 не було, а відтак таке переслідування, як зазначає адвокат, є незаконним.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою істотні порушення стороною обвинувачення кримінального процесуального закону, оскільки на її думку, слідчий разом із прокурором сфальшували клопотання про обрання запобіжного заходу, обвинувальний акт, а тому в їх діях вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365, 366 КК України, через що обвинувальний акт у будь-якому випадку підлягає поверненню прокурору.

Крім того, як вказує апелянт, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що матеріали досудового розслідування не перекладені українською мовою належним чином, це свідчить про те, що офіційно тексти документів у Вірменії українською мовою не перекладалися, так само відсутні в обвинувальному акті відомості про залучення перекладача для перекладу текстів документів досудового розслідування, в зв`язку з чим не можливо перевірити відповідність оригінального тексту перекладеному, що на думку апелянта, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і права обвинуваченого на захист.

Тому, як вважає апелянт, ухвала є незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, а також надані прокурором документи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000822, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2020 по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
15 липня 2021 року в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2021 обрано обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 12.09.2021 включно.
Так, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали судом першої інстанції при розгляді питання доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції, були заслухані пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, врахував, конкретні обставини кримінального провадження, характер та тяжкість злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, міцність його соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я та правильно встановив, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинувачений, може ухилятися від суду та не виконати його процесуальне рішення, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані судом або іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігання яких є метою та підставою застосування запобіжних заходів, і, які на час розгляду питання про обрання обвинуваченому строку тримання під вартою в сукупності з даними про особу обвинуваченого, виправдовують, на даному етапі провадження, потребу в триманні обвинуваченого під вартою.
Встановлені судом першої інстанції ризики, передбачені ст. 177 КПК України захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_11 в апеляційній скарзі не оспорюються.
Посилання захисника на незаконність обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з відсутністю двосторонніх договорів між Україною та Республікою Вірменія, якими б регулювалася процедура передачі проваджень у кримінальних справах, а також будь-яких доручень центрального органу юстиції Республіки Вірменія центральним органам юстиції України про кримінальне переслідування ОСОБА_6 на території України, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на Європейську конвенцію про передачу провадження у кримінальних справах від 15.05.1972, ратифіковану Україною 28.09.1995 та Вірменією 17.12.2004, та доручення від іменні Генеральної прокуратури Республіки Вірменія до Офісу Генерального прокурора України про здійснення кримінального переслідування по кримінальному провадженню №10115916 щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.02.2020 №21/16-694-16 (а.с.63-71)

Щодо доводів захисту про те, що передані Республікою Вірменія документи досудового розслідування не супроводжуються перекладом українською мовою, що свідчить про фальшування, на думку захисника, матеріалів кримінального провадження, і є порушенням права обвинуваченого на захист, то вказані обставини не є предметом розгляду колегії суддів апеляційного суду і не можуть бути вирішенні на стадії розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що під час розгляду питання доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , який здійснювався, в порядку ч.3 ст. 315 КПК України за клопотанням прокурора, в присутності захисника ОСОБА_11 , яка була залучена самим обвинуваченим, порушення права на захист обвинуваченого, не встановлено.
Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення, а тому доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості та незаконності оскаржуваної ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2021, колегія суддів вважає безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегія суддів, не вбачає.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, має забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2021, якою застосовано щодо ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто, до 12.09.2021 включно залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4