Справа № 367/3997/20
Провадження №1-кп/367/525/2021
УХВАЛА
Іменем України
22 грудня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
перекладачів: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0004451 від 17.09.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0004451 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених згідно ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинувачених обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , якого підтримали обвинувачені заперечували щодо заявлених клопотань прокурором про продовження строків тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено наявність зазначених ним ризиків. Просили суд, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт або зменшити розмір застави.
Суд, вислухавши заявлені клопотання сторін, думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою суду обвинуваченим було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.01.2022 року, включно.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість інкримінованих злочинів; обґрунтованість обвинувачення; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Так, суд заслухавши доводи прокурора, захисника, обвинувачених, вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час проведення підготовчого судового засідання судом не відпали. Оскільки обвинувачені, обвинувачується у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, максимальне покарання за вчинення яких передбачено у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачені перебуваючи на свободі можуть переховуватися від суду з метою уникнути покарання за вчинене, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема грошових коштів, ювелірних виробів та інших речей, які були здобуті ними злочинним шляхом та не відшукані правоохоронними органами, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження по даному кримінальному провадженню, або перешкоджати будь-яким іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення. Так, на теперішній час судом ще не допитано потерпілих та свідків по даному провадженню, органами досудового розслідування на даний час не встановлено місцезнаходження інших підозрюваних матеріали відносно яких виділені в окреме провадження та судом враховується, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочинів організованою групою осіб. При цьому, суд враховує, що обвинувачені на теперішній час обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, а тому суд приходить до висновку, що ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявні і на теперішній час.
Суд вважає що доводи сторони захисту про можливість заміни обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який не спростовують доводи прокурора про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у п. 79 правової позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, який і вбачає суд із розгляду даного кримінального провадження.
Таким чином, будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для обрання стосовно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною захисту не надано, у зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених в ході судового слідства, виконання процесуальних рішень у справі, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне залишити обвинуваченим раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Щодо доводів сторони захисту про не співмірність визначеного судом розміру застави, суд вважає такі доводи належним чином не були ними обґрунтовані.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181-184, 193-199, 201, 205, 314-315, 369-372, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора прокуратури Київської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , - задовольнити.
Клопотання захисника про заміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт та зменшення розміру застави - залишити без задоволення.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 22.12.2021 року по 19.02.2022 року, включно.
Клопотання прокурора прокуратури Київської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , - задовольнити.
Клопотання захисника про заміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт та зменшення розміру застави - залишити без задоволення.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 22.12.2021 року по 19.02.2022 року, включно.
Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 28 грудня 2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1