Справа № 304/1155/18 Провадження № 1-кп/304/59/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
його представника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
їх захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 30 квітня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого (має на утриманні двох малолітніх дітей), непрацюючого, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІІ групи, українця, громадянина України, раніше не судимого,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною професійно-технічною освітою, майстра лісу лісництва «Шипіт» ДП «Перечинське ЛГ», одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що 29 квітня 2018 року близько 19.00 год, знаходячись у громадському місці біля приміщення кафе «Анастасія» по вулиці Зеленій в селі Т.Поляна Ужгородського (Перечинського) району Закарпатської області, у групі разом із засудженими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вирок відносно яких набрав законної сили, після того як останній висловив своє невдоволення на адресу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_11 щодо прив`язаної неподалік його автомобіля корови, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, демонструючи зневагу до існуючих у суспільстві правил і норм поведінки, намагаючись самовиразитися за рахунок приниження інших осіб, вчинили сварку з потерпілими, під час якої ОСОБА_10 наніс потерпілому ОСОБА_11 не менше двох ударів кулаком по голові, а обвинувачений ОСОБА_6 та ОСОБА_9 по декілька ударів ногами по голові та тулубу, після чого потерпілий ОСОБА_4 почав їх розбороняти. Однак, у продовження своїх хуліганських дій у групі з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на сходах кафе «Анастасія», наніс потерпілому ОСОБА_11 ще три удари головою по обличчю. Вказаними діями потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забою в області правого плечового суглобу, синця на нижній повіці правого ока, ділянки осаднення правого ліктьового суглобу, а потерпілому ОСОБА_11 перелому кісток носа, які згідно висновків судово-медичних експертиз відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, що не є небезпечними для життя у момент заподіяння, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 296 КК України.

22 листопада 2021 року у місті Перечин між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за участю їх захисника адвоката ОСОБА_8 укладено угоди про визнання винуватості у відповідності до вимог статті 472 КПК України, згідно яких обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнають свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України. Крім цього сторони дійшли згоди щодо покарання, яке мають понести обвинувачені у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, зі звільненням обох обвинувачених від відбування покарання на підставі ст. 75, 76 КК України, а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначених угод.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, щиро розкаялися. Також підтвердили, що угоди про визнання винуватості вони укладали добровільно і наслідки укладання та затвердження таких угод для кожного з них зрозумілі. Разом зі своїм захисником ОСОБА_8 просили затвердити укладені ними угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні також просив затвердити дані угоди та пояснив, що потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_11 надані письмові згоди прокурору на укладення угоди, такі відповідають вимогам закону, узгоджені угодами міри покарання були визначені з урахуванням особи кожного з обвинувачених та у відповідності до положень ч. 2 ст. 296 КК України.

Кримінальне провадження розглядається у відсутності потерпілого ОСОБА_11 , неявка якого з урахуванням положень ст. 325 КПК України не перешкоджає розгляду. При прийнятті рішення про розгляд справи за відсутності потерпілого ОСОБА_11 враховується те, що судом йому своєчасно надіслано повідомлення, в якому вказується про дату, час та місце розгляду справи й те, що потерпілий направив суду заяву, в якій просив розглядати справи за його відсутності через перебування на самоізоляції, представництво у судовому засіданні довіряє своєму адвокату ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , передбачене ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до них застосовано.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що дані угоди про визнання винуватості укладені за письмової згоди обох потерпілих, наданої прокурору, такі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відповідно можуть бути затверджені і на підставі цих угод може бути ухвалений вирок, оскільки їх умови узгоджуються з вимогами вказаного Закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угод було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі кожного з обвинувачених.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 закінчився 23 жовтня 2018 року, а відносно обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, на даний час клопотань про їх обрання суду не подано, отже питання щодо таких судом не розглядається.

Щодо поданих потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_11 (у подальшому зміненого (збільшеного) цивільних позовів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та ушкодження здоров`я, то суд констатує таке.

Статтею 55 Конституції України закріплене право на судовий захист від протиправних посягань. Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В той же час як вбачається з поданих потерпілими (цивільними позивачами) заяв про відмову від позовних вимог, потерпілий ОСОБА_4 відмовляється від цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000191 від 30 квітня 2018 року до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а потерпілий ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки завдані їм збитки обвинуваченими відшкодовані у оговореному ними розмірі, ніяких матеріальних та моральних претензій до обвинувачених у потерпілих немає.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Крім цього частиною 1 статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч. 3 ст. 206 ЦПК України).

Пунктом 4 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Виходячи з наведеного, заслухавши думку учасників процесу з цього приводу, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі, оскільки дане право потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_11 як цивільних позивачів передбачене п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України та їх відмова не суперечить закону, не зачіпає інтереси сторін та інших осіб.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 листопада 2021 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 листопада 2021 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прийняти відмову від позову цивільного позивача ОСОБА_4 до цивільних відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, закривши в цій частині провадження у справі.

Прийняти відмову від позову цивільного позивача ОСОБА_11 до цивільного відповідача ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, закривши в цій частині провадження у справі.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1