Номер провадження: 11-сс/813/1749/21
Номер справи місцевого суду: 509/6341/21 1-кс/509/1010/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 12.11.2021, якою в межах кримінального провадження №0000646 від 10.11.2021 стосовно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з вищою освітою, працюючого по найму, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
-підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосований запобіжний захід у виді вигляді тримання під вартою до 10.12.2021, із визначенням розміру застави

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000646 від 10.11.2021 було частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та був застосований відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 10.12.2021 із визначенням застави у сумі 158 900 грн. та покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1-4 ч.5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та в зазначеному кримінальному існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що виправдовує застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою оскільки підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину є необґрунтованою та він раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Одесі, має на утриманні неповнолітню доньку.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 12.11.2021 та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Приписами ч 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.11.2021, приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , вступив в злочинну змову між собою, направлену на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прибув до багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де на першому поверсі будинку, розташовується квартира АДРЕСА_4 , належна ОСОБА_12 ..
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла ОСОБА_12 , впевнившись в тому, що їх дії залишаться непоміченими для оточуючих, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, і використовуючи завчасно приготовлений інструмент, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_11 підійшов до дверей квартири і шляхом підбору ключа відчинив замок та проник всередину квартири, в той час як ОСОБА_10 перебував у автомобілі біля зазначеного будинку, стежачи за обстановкою, щоб попередити ОСОБА_8 і ОСОБА_11 про небезпеку та появу людей.
Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 таємно викрав майно, належне ОСОБА_12 , на загальну суму 139078,75 грн., що є значною шкодою. З викраденим майном ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , залишили місце скоєння злочину та розпорядилися ним на власний розсуд.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, а саме заявою потерпілого та протоколами його допиту, протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення речей до впізнання, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколами обшуків від 10.11.2021.

Враховуючи той факт, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не надано.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про існування ризику, того що ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, апеляційний суд також приймає до уваги ту обставину, що 12.10.2021 ОСОБА_8 слідчим СВ ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській обл. ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на території Миколаївської області.

Апеляційний суд враховує твердження захисника відносно того, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання, має дитину та матір-інваліда, водночас зауважує, що тяжкість інкримінованого злочину та наявність ризику не дають достатніх підстав вважати, що зазначені фактори можуть мати стримуючу дію.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, слідчим суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення, а забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Матеріали справи не містять інших відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Істотних порушень КПК України, які б стали підставою для зміни або скасування оскаржуваної ухвали апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарги захисника ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 залишенню без змін як законна та обґрунтована.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 183, 184, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 12.11.2021, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 10.12.2021 із визначенням розміру застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4