КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.08.2021 задоволено частково клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком до 24.10.2021.

Цією ж ухвалою визначено заставу для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України, у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 181 600 грн.
Покладено на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; не спілкуватись із свідками, експертами і учасниками даного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначено в межах строків досудового розслідування, тобто до 24.10.2021 включно.
Відмовлено в задоволенні решти вимог.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, та визначити ОСОБА_7 розмір застави у межах 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 71 370 грн.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначала, що при визначенні розміру застави щодо ОСОБА_7 слідчим суддею не враховано його сімейний та майновий стан, наявність утриманців.
Розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів доходів громадян є непомірний для ОСОБА_7 та підлягає зменшенню.
До клопотання не долучено жодного висновку експертизи щодо заподіяння матеріальної шкоди. Цивільний позов у даному провадженні також не заявлено.
Органом досудового розслідування не враховано особу підозрюваного та наявність у останнього міцних соціальних зв`язків.
Захисник вважала, що ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не існує, зокрема у слідчого судді були відсутні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі докази стороною обвинувачення вже зібрані.
Ризик незаконно впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні не підтверджений належними доказами.
Крім того, підозрюваний не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
На переконання апелянта, клопотання слідчого є необґрунтованим, а ризики не доведені належними доказами, а тому воно не підлягає задоволенню.
ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має офіційну дружину ОСОБА_9 , двох малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які знаходять на його утриманні, є членом та активістом громадських організацій «Одне питання» та «Молода українська рада», у яких характеризується виключно позитивно, а також мав бути прийнятим на посаду менеджера з персоналу у дистанційній формі до ТОВ «Юридичний офіс» від 30.08.2021.
Захисник зазначає, що підозрюваний не становить небезпеки для суспільства, а тому відсутні жодні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На переконання апелянта, визначення застави у меншому розмірі, ніж максимальна межа, передбачена п. 2 ч. 5 ст. 183 КПК України, зокрема у межах 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, враховуючи матеріальне становище підозрюваного, буде достатньою для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із матеріалів судового провадження, першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000342 від 14.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 146 КК України.

25.08.2021 о 09 год. 50 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у пособництві в незаконному позбавлення волі людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України, у пособництві в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

26.08.2021 старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням від 25.08.2021, погодженим прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у порядку, передбаченому абзацом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.08.2021 задоволено частково клопотання слідчого, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком до 24.10.2021, із визначенням застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 грн., та із покладенням на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 24.10.2021 включно.

Відмовлено в задоволенні решти вимог.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 181 600 грн.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для визначення ОСОБА_7 розмір застави у межах 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 71 370 грн., колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів доходів громадян є непомірний для ОСОБА_7 та підлягає зменшенню, є безпідставними, оскільки з урахуванням обсягу повідомленої підозри, майнового та сімейного стану підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що застава саме у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 181 600 грн., здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів.
При цьому, розмір заподіяної матеріальної шкоди внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, та наявність у кримінальному провадженні цивільного позову, не є ключовими факторами при визначенні розміру застави, а тому, у даному випадку, посилання захисника на відсутність у матеріалах справи висновків експертиз щодо встановлення розміру заподіяної шкоди та відсутність даних про заявлення цивільного позову, не може бути безумовною підставою для зменшення суми застави.
Посилання захисника на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, вірогідність настання яких, поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є досить високою.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має дружину та двох малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, є членом та активістом громадських організацій, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи апелянта про відсутність у підозрюваного намірів вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, не забезпечують впевненості у належній процесуальній поведінці ОСОБА_7 у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3