УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.09.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001537 від 09.09.2021 року відносно:
ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, не маючого місця реєстрації на території України,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2021 більш точне місце та час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення. У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення ОСОБА_6 та ОСОБА_10 розподілили між собою ролі, а саме ОСОБА_6 повинен керувати автомобілем марки «Мазда 6» державно реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою пошуку майна, яке в подальшому можливо викрасти, а ОСОБА_10 при визначені об`єкту чужого майна, повинен здійснити його викрадення, та з викраденим в подальшому повернутись до автомобіля під керуванням ОСОБА_6 та покинути місце вчинення злочину. З метою уникнення викриття свого злочинного наміру, ОСОБА_6 змінив на автомобілі марки «Мазда 6» реєстраційні номера, а саме з ZKL 574KW на реєстраційний номер НОМЕР_2 .
09.09.2021 біля 12 години 40 хвилин, ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки «Мазда 6» реєстраційні номера НОМЕР_2 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, спільно з ОСОБА_10 прибули на автостоянку розташовану біля торгово-розважального центру «Сіті центр» за адресою: м. Одеса, проспект Небесної сотні, 2. Знаходячись на вказаній автостоянці, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 почали виконувати свій злочинний умисел, а саме ОСОБА_6 залишився в раніше указаному автомобілі та чекати поки ОСОБА_10 вчинить крадіжку, та з викраденим майном повинен повернутись до автомобіля, де його чекав ОСОБА_6 та вподальшому покинути місце вчинення злочину.
Далі, ОСОБА_10 побачив припаркований автомобіль марки «Хюндай Сантафе», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому потерпілий здійснював в капотному відсіку ремонтні роботи. В цей час у ОСОБА_10 виник злочинний намір на викрадення майна, яке знаходиться в указаному автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, 09.09.2021 року біля 12.50 годин, ОСОБА_10 , керуючись корисливими мотивами, скориставшись сприятливою обстановкою, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, через незачинені на запираючі пристрої задні ліві дверцята зазначеного автомобіля, проник до салону автомобіля «Хюндай Сантафе», реєстраційний номер НОМЕР_3 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_11 , а саме: рюкзак темно-синього кольору з надписом «Grohe» вартістю 400 грн., в якому знаходилось рулетка на 3 метра жовтого кольору вартістю 150 грн., дві терм оголовки для радіаторів опалення загальною вартістю 800 грн., два сантехнічних манометра тиску загальною вартістю 400 грн., записний блокнот «Grohe» вартістю 100 грн., чотири викрутки загальною вартістю 700 грн., зарядний пристрій до телефону з блоком вартістю 500 грн., ключі від будинку та папка з документацією, які для потерпілого не мають матеріальної цінності. В подальшому, ОСОБА_10 з викраденим майном, відповідно до розподілених ролей, повернувся до автомобіля де його чекав ОСОБА_6 та з викраденим майном зникли у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 спричинивши потерпілому ОСОБА_11 , матеріальний збиток на загальну суму 3050 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочині передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинено за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 09.09.2021 більш точне місце та час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення. У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення ОСОБА_6 та ОСОБА_10 розподілили між собою ролі, а саме ОСОБА_6 повинен керувати автомобілем марки «Мазда 6» державно реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою пошуку майна, яке в подальшому можливо викрасти, а ОСОБА_10 при визначені об`єкту чужого майна, повинен здійснити його викрадення, та з викраденим в подальшому повернутись до автомобіля під керуванням ОСОБА_6 та покинути місце вчинення злочину. З метою уникнення викриття свого злочинного наміру, ОСОБА_6 змінив на автомобілі марки «Мазда 6» реєстраційні номера, а саме з ZKL 574KW на реєстраційний номер НОМЕР_2 .
09.09.2021 біля 13 години 50 хвилин, ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки «Мазда 6» реєстраційні номера НОМЕР_2 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, спільно з ОСОБА_10 прибули на АЗС «Окоо» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 82. Знаходячись на стоянці вказаної АЗС, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 почали виконувати свій злочинний умисел, а саме ОСОБА_6 залишився в раніше указаному автомобілі та чекати поки ОСОБА_10 вчинить крадіжку, та з викраденим майном повинен повернутись до автомобіля, де його чекав ОСОБА_6 та вподальшому покинути місце вчинення злочину.
Далі, ОСОБА_10 побачив припаркований автомобіль марки «Мерседес Бенз», реєстраційний номер НОМЕР_4 , в якому потерпілий в багажному відділені поправляв своє майно. В цей час у ОСОБА_10 виник злочинний намір на викрадення майна, яке знаходиться в указаному автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, 09.09.2021 року біля 14.00 годин, ОСОБА_10 , керуючись корисливими мотивами, скориставшись сприятливою обстановкою, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, через незачинені на запираючі пристрої передні ліві дверцята зазначеного автомобіля, проник до салону автомобіля «Мерседес Бенз», реєстраційний номер НОМЕР_4 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_12 , а саме: рюкзак сірого кольору, який не має матеріальної цінності для потерпілого, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1500 грн., трудова книга на його ім`я та ключі від будинку, які теж не мають матеріальної цінності для потерпілого, мобільний телефон «Самсунг» золотисто-сірого кольору вартість 1000 грн., з сім картою «Водофон» № НОМЕР_5 . В подальшому, ОСОБА_10 з викраденим майном, відповідно до розподілених ролей, повернувся до автомобіля де його чекав ОСОБА_6 та з викраденим майном зникли у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 спричинивши потерпілому ОСОБА_12 , матеріальний збиток на загальну суму 2500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочині передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинено за попередньою змовою групою осіб, вчинено повторно.
Беручи до уваги викладене, та те, що підозрюваний ОСОБА_6 після повідомлення про підозру у вчинені тяжкого злочину, знаючи про ступінь тяжкості міри покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати та здійснювати тиск на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що вина підозрюваного не доведена. Просив застосувати заставу у мінімальному розмірі.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
09.09.2021 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та 10.09.2021 року повідомлений про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколом обшуку автомобіля марки «Мазда 6» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час якого виявлено та вилучено речові докази по справі, протоколом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та іншими матеріалами, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи кількість епізодів кримінального правопорушення, враховуючи харктеризуючі дані підозрюваного відповідно до яких ОСОБА_6 не одружений, не працевлаштований, немає місця реєстрації на території України, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані потерпілих та свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Враховуючи кількість епізодів, ступінь організації кримінального правопорушення, а також те що підозрюваний офіційно не працевлаштований, а кримінальне правопорушення містить корисливий характер, слідчий суддя приходить до переконання, що останній може вчиняти заходи, спрямовані на недопущення виявлення інших епізодів злочинних дій, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь організації та кількість епізодів, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 600 (сто вісімдесят один шістсот) гривень, що на думку слідчого судді, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 176-178, 181- 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001537 від 09.09.2021 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, до 08.11.2021 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 600 (сто вісімдесят один шістсот) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком до 10.11.2021 року, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. Прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. Не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1