УХВАЛА
17 листопада 2021 року

м. Київ
справа №495/969/17
провадження №51-5363ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженої ОСОБА_4 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 листопада 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджена порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону засудженою не дотримано.

Так, зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 вбачається, що остання, заперечуючи законність її засудження за ч. 2 ст. 350 КК не наводить обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою скасування оспорюваних судових рішень із закриттям кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412, 413 цього Кодексу.
Крім того, у своїй касаційній скарзі, як убачається з її змісту, засуджена порушує питання про скасування оспорюваних судових рішень у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та даними про її особу через суворість, однак не наводить обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, з урахуванням положень ст. 414 КПК, що є підставою для скасування оспорюваних судових рішень відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу

Не вказує остання й на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на її думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку за аналогічними доводами сторони захисту в апеляційній скарзі, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, та не зазначає на які саме доводи цієї скарги не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Окрім цього, засуджена, ставлячи вимогу перед судом касаційної інстанції про скасування оспорюваних судових рішень, просить закрити кримінальне провадження відносно неї, однак не наводить для цього правових підстав, передбачених відповідними нормами КПК.
Також в касаційній скарзі ОСОБА_4 наводить доводи, що за своїм змістом стосуються невідповідності висновків судів, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження та правової оцінки доказів наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.
Клопотання засудженої в касаційній скарзі про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень щодо неї не може бути вирішено, оскільки таке рішення приймається судом касаційної інстанції лише після відкриття касаційного провадження в справі.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у касаційній скарзі засудженої належного обґрунтування й недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню Судом питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 листопада 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року залишити без руху та надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі неусунення недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3