У Х В А Л А
Іменем України
03 грудня 2021 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
Володілець майна ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту в кримінальному провадженні №0001975, в рамках якого ухвалою слідчого судді від 01.09.2021 року був накладений арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_1 » на транспортний засіб марки «Фольцваген» модель « LT46», номер кузова НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2006 року випуску, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .. Посилається на те, що у даному кримінальному провадженні підозру не було пред`явлено, доказів неправомірного використання майна досудовим слідством не встановлено, кримінальне провадження №0001975 дізнавачем закрито, а тому в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Заявник до суду не з`явився, надав заяву про слухання скарги у його відсутність.
Прокурор в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Встановлено, що дізнавачем ВД Деснянського УПГУНП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001975 за ст.290 КК України. Встановлено, ухвалою слідчого судді 01.09.2021 року був накладений арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_1 » на транспортний засіб марки «Фольцваген» модель « LT46», номер кузова НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2006 року випуску, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , оскільки вказані речі є речовими доказами.
Разом із цим, задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя послався на те, що вищевказані речі є речовими доказами, і їх збереження є необхідним для завершення досудового розслідування.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні, слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на дій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді від 13 липня 2017 року було накладено арешт на вищевказане майно, з метою збереження речових доказів.
Відповідно до вимог КПК України арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та, або, судового розгляду до процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно зі ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

З огляду на вищевикладене, враховуючи вимоги ст..3,7,24 КПК України, а також те, що за матеріалами кримінального провадження відсутні докази, що арештоване майно набуте кримінально правним шляхом або отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, такі докази прокурором не були надані в суді, відповідно до постанови дізнавача ВД Деснянського УПГУНП в м. Києві від 14.10.2021 року кримінальне провадження №0001975 закрито за відсутністю складу злочину, майно, яке є предметом арешту втратило статусу речового доказу, а тому слід зробити висновок про наявність підстав які свідчать про відсутність підстав продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Керуючись ст.ст.174,372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 01 вересня 2021 року, яка належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_1 » на транспортний засіб марки «Фольцваген» модель « LT46», номер кузова НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2006 року випуску.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: