ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/489/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово - задоволено частково. Застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. У відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 процесуальні обов`язки. Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків визначено до 24 січня 2022 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., є співмірним з наявними ризиками, передбаченим п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, відповідає його особі та тяжкості кримінального правопорушення, вчинення якого йому ставиться у вину, а вказаним запобіжним заходом буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Свої вимоги мотивує тим, що під час судового розгляду слідчим та прокурором не доведено обставин, які визначені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, зокрема зазначає, що наявні у матеріалах справи докази дають підстави вважати необґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, оскільки прямо вказують на те, що за кермом автомобіля в момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 не перебував. Зазначає, що слідчим та прокурором будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не надано. Звертає увагу суду на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не обґрунтовано неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу лише в частині скасування оскарженої ухвали слідчого судді і просив відмовити з задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, думку прокурора, який вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що до задоволення не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів з`ясувала наступне.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, в ході судового розгляду слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали та пред`явленої в цьому кримінальному провадженні підозри, 22.05.2020 біля 23 год. 30 хв., водій ОСОБА_7 , грубо порушуючи вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі ПДР України), а також вимог, які наведенні у абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), тобто, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «BMW 316», держаний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, чорного кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 20.02.2020 належить ОСОБА_11 , на якому рухався з пасажиром ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який займав переднє місце по автомобільній дорозі «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» (250 км.) по вул. Осовиця в межах м. Кременець, у напрямку від вул. Горбача м. Кременець Тернопільської обл. до вул. 107 Кременецької дивізії м. Кременець Тернопільської обл. Наближаючись у вказаний проміжок часу по вказаній ділянці автодороги до вул. 107 Кременецької дивізії м. Кременець Тернопільської обл., рухаючись по заокругленій ділянці вказаної автодороги горизонтального профілю без електроосвітлення, з двома смугами, по одній в кожному напрямку, вкритих асфальтом, який на момент ДТП перебував в сухому стані, водій ОСОБА_7 , зокрема і під дією вжитих алкогольних напоїв, не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав безпечної на даній ділянці автодороги швидкості руху, чим порушив вимоги пунктів: 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і належне виконання їх вимог), 2.3 (підпунктів «б», «д»), 12.1, 12.4, 12.9 ПДР України, а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 ЗУ «Про дорожній рух», які зобов`язували його рухатися на автомобілі із безпечною швидкістю руху і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Під час руху у вказаному напрямку водій ОСОБА_7 , без жодних перешкод для руху в межах своєї смуги у напрямку вул. 107 Кременецької дивізії м. Кременець Тернопільської обл., за відсутності руху інших зустрічних чи попутних транспортних засобів, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом та безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, внаслідок чого допустив зміну напрямку руху керованого автомобіля «BMW 316» ліворуч, виїхав керованим ним автомобілем на зустрічну смугу руху (в напрямку вул. Горбача) на ґрунтове узбіччя, яке прилягає до цієї смуги руху, і в подальшому в стані бокового заносу із розвертанням його навколо центру ваги в напрямку руху годинникової стрілки, змістився вліво та з`їхав у лівий кювет відносно напрямку руху з ґрунтово-трав`яним покриттям. Своїми діями, які не відповідали вимогам пунктів 1.10 (в частині визначення понять: ««дорожні умови», «дорожня обстановка», і належне виконання їх вимог), 2.3 (підпунктів «б», «д»), 12.1 ПДР України, водій ОСОБА_7 виїхавши за межі проїзної частини дороги, а саме в лівий кювет, не забезпечив безпеку дорожнього руху та як наслідок допустив подальший контакт коліс лівого борту автомобіля з виступаючими частинами ґрунтового покриття, внаслідок чого відбулося перекидання автомобіля на праву передню частину даху з подальшим обертанням навколо повздовжньої осі. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_12 , який займав місце переднього пасажира автомобіля «BMW 316» отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно - мозкової травми з наявністю скальпованої рани лобно - тім`яної ділянки, переломів кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, розчавлених ран ділянки лівої брови та верхньої повіки лівого ока, саден лобної ділянки, синця в навколоочній ділянці, які відповідно до п. 2.1.3. б. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України, Київ, 1995), відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів: 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» і належне виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 2,9 (а) 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 та абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_12 тяжкого тілесного ушкодження. 24 листопада 2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Підозра у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення підтверджується доданими до клопотання слідчого матеріалами, зокрема даними: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 23.05.2020; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 від 15.10.2020; протоколу допиту свідків ОСОБА_11 від 17.06.2020, ОСОБА_13 від 23.05.2020; висновку за результатами проведення службового розслідуванням за фактом правомірності дій співробітника Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 від 10.09.2020; протоколів проведення слідчих експериментів від 15.10.2020; протоколу огляду від 23.10.2020; висновків експертів: судово медичної експертизи №755 від 30.06.2020, судової транспортно - трасологічної експертизи №4/6-296/20 від 16.06.2020, автотехнічної експертизи №4/6/295/20 від 10.06.2020, комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №13/19/7089 від 02.11.2020, інженерно - транспортної експертизи №6827 від 19.10.2021, судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №2/2-192/20 від 30.07.2020, інших матеріалів кримінального провадження.

Аналізуючи зміст наведених доказів колегія суддів приходить до переконання, що висновок слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої підозри і наявність таких обставин, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування в цьому кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та одночасно заявлена захисником вимога про застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу є суперечливими, оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід, в тому числі особисте зобов`язання, про яке просить захисник в апеляційній скарзі, застосовується лише за наявності вказаних ризиків.

Крім того, перевіркою матеріалів провадження в ході апеляційного розгляду встановлено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя правильно врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення; конкретні обставин вчинення інкримінованого злочину (у стані алкогольного сп`яніння) та наслідки у вигляді спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження; відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; наявність у нього постійного місця проживання; відсутність негативних характеризуючих даних, і те що стороною обвинувачення не в повній мірі доведено необхідність застосування цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з чим клопотання слідчого про цілодобовий домашній арешт задовольнив частково та застосував його лише у нічний період доби.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням як характеру інкримінованого правопорушення, так і даних про особу підозрюваного слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про наявність ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, а тому застосування у даному випадку саме такого запобіжного заходу є обґрунтованим. Погоджуючись з таким рішенням колегія суддів вважає, що воно відповідає вимогам закону і є пропорційним ступеню тяжкості інкримінованого підозрюваному діяння та достатнім для досягнення завдань кримінального провадження, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді з підстав, що викладені в апеляційній скарзі не вбачає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону України, які би стали підставою для скасування ухвали слідчого судді, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404,419,422, 424 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2021 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді