Справа № 296/9669/21
УХВАЛА
Іменем України
15 листопада 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з особистого зобов`язання на цілодобовий домашній арешт відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростень, Житомирської області, громадянки України, працюючої начальником управління соціальної політики Коростенської РДА, розлученої, є особою з інвалідністю 2 групи, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.1, 2 ст. 366 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні, внесеному 19.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 11.11.2021 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з особистого зобов`язання, застосованого щодо підозрюваної ОСОБА_6 , на цілодобовий домашній з покладенням ряду обов`язків.

В обгрунтування клопотання слідчий вказав, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000433 від 19.10.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1, 2 ст. 366, ч.2, 3 ст.365-2 Кримінального кодексу України.

Зокрема у ході досудового розслідування було встановлено, що злочинна група у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, у 2017 - 2020 роках здійснила 12 фактів заволодіння бюджетними коштами на користь третіх осіб на загальну суму 4 184 601,79 гривень.

ОСОБА_6 15.09.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.1, 2 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28.09.2021 до підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, в тому числі зобов`язання здати до УДМС України в Житомирській області на зберігання, при наявності, свій паспорт для виїзду за кордон. Строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків до 15.11.2021.

Слідчий вказує, що після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу виникли обставини, які вказують на необхідність зміни існуючого запобіжного заходу на суворіший цілодобовий домашній арешт.

Зокрема вказує, що згідно інформаційної довідки ДМС України в Житомирській області ОСОБА_6 має паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 (дійсний до 20.10.2025), проте, станом на 04.11.2021 підозрювана не здала цей паспорт до відповідних органів ДМС України та не повідомила слідчого чи прокурора про виконання вказаного обов`язку. У ході телефонної розмови зі слідчим 09.11.2021 підозрювана повідомила про виконання вказаного обов`язку, проте жодного документу на підтвердження не надала.

Також слідчий зазначає, що при вирішенні попереднього клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 не з`явилася на перше судове засідання по причині перебування на лікарняному. Проте, як стало згодом відомо (за результатами проведення НСРД від 30.09.2021), ОСОБА_6 15.09.2021 мала телефонну розмову із сімейним лікарем ОСОБА_10 , під час якої обговорювалася можливість відкриття лікарняного по «кризу, гіпертонії» без фізичного відвідування лікарні та заповнення відповідних документів наступним днем.

Відповідно до протоколу за результатами проведення НСРД від 30.09.2021 зафіксовано телефонну розмову між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 (директор Департаменту соціальної політики Житомирської ОДА), у ході якої обговорюється можлива зустріч з невстановленими особами та вирішення питання, пов`язаного з врученням письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 . Під час вказаної телефонної розмови ОСОБА_11 повідомляє, що буде підтримувати ОСОБА_6 та намагатися «домовитися» за останню.

Слідчий не виключає того, що саме через близькі та дружні стосунки між ОСОБА_6 та директором Департаменту соціальної політики Житомирської ОДА ОСОБА_11 відсутня офіційна відповідь та позиція вказаного департаменту про залучення уповноваженої особи у кримінальному провадженні в якості представника потерпілого.

Таким чином у органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_6 , використовуючи свої стійкі зв`язки, в тому числі в органах державної влади, може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування, знищення або спотворення будь-яких із речей чи документів, вплив на свідків чи перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Тобто ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання попереднього запобіжного заходу не просто продовжують існувати, а й посилилися.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити з викладених підстав.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання та вказує, що доводи, на які послався слідчий у клопотанні та які підтримані прокурором у судовому засіданні, є надуманими та безпідставними, а ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК - недоведеними. Зазначив, що підозрювана не була обізнана із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, бо слідчий не роз`яснив їй про це під розпис, як це вимагає ст. 179 КПК України, однак зазначив, що підозрювана здала свій закордонний паспорт до органу ДМС України. Вважає також надуманими доводи слідчого з посиланнями на протоколи НСРД, оскільки підозрювана не мала наміру ухилятися від слідства та суду. У неї дійсно піднявся тиск та вона телефоном повідомила сімейного лікаря про те, що захворіла і лікар сказала прийти їй наступного дня відкрити електронний лікарняний. Також вказує, що жодних ознак завуальованості не несли телефонні розмови підозрюваної та ОСОБА_11 , оскільки остання мала на меті надати їй конкретну допомогу - порадити знайомого адвоката, а не уникнути кримінальної відповідальності, як стверджують слідчий та прокурор. До того ж, на думку захисника, слідчий обрав неналежний спосіб застосування запобіжного заходу: якщо мова йде про зміну запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на цілодобовий домашній арешт, то він може бути змінений всього на один день, оскільки 15.11.2021 спливає двомісячний строк дії попередньої ухвали.

Підозрювана повністю підтримала позицію свого захисника.

Слідчий суддя заслухав учасників судового розгляду, дослідив матеріали справи та приходить до висновку про наступне.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення ОHara v. United Kingdom of 16 October 2001, п.34).

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо великим ступенем імовірності її поведінку, враховуючи, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.1, 2 ст. 366 Кримінального кодексу України. Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна; відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Розмір майнової шкоди, у заподіянні якої підозрюється ОСОБА_6 4 184 601 грн.

Підозра, оголошена ОСОБА_6 15.09.2021, наразі не скасована та на момент розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу відсутні підстави вважати її необгрунтованою.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28.09.2021 до підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України; строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків до 15.11.2021.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12.11.2021 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000433 від 19.10.2020 до чотирьох місяців, а саме до 15.01.2022.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Слідчий суддя враховує, що ризики, передбачені пп. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання попереднього запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_6 , не лише не відпали й продовжують існувати, а й посилилися та доповнилися ризиком відповідно до п. 4 вказаної статті.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні доведено актуальність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. На користь цього ризику свідчить те, що підозрювана має можливість перетнути кордон України, оскільки у неї на руках є паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 (дійсний до 20.10.2025). Ухвалою слідчого судді від 28.09.2021 прямо зобов"язано підозрювану здати свій паспорт для виїзду за кордон до відповідних органів ДМС України на зберігання, проте остання цього не зробила і не повідомила слідчого чи прокурора про виконання вказаного обов`язку. В судовому засіданні захисник підозрюваної заявляв про виконання вказаного обов`язку, проте жодного документу на підтвердження цього не надав та не заявляв клопотання про витребовування відповідних доказів і долучення їх до матеріалів клопотання.

При цьому слідчий суддя не бере до уваги посилання захисника на те, що підозрювана ОСОБА_6 не була обізнана із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, тому що слідчий не роз`яснив їй про це під розпис, як того вимагає ст. 179 КПК України.

Як вбачається із ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28.09.2021, підозрювана ОСОБА_6 була присутня в судовому засіданні під час розгляду клопотання про застосування до неї запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та, безумовно, вказана ухвала їй оголошувалася та роз"яснювалися наслідки невиконання покладених на неї обов"язків.

Також існують ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст. 177), оскільки підозрювана ОСОБА_6 як начальник УСП Коростенської РДА має доступ до документів, які зберігаються в установі, тому, з метою приховування своїх дій та уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити дії на їх знищення, приховування, спотворення тощо. Також враховується, що ОСОБА_6 підозрюється у заволодінні бюджетними коштами, в тому числі шляхом службового підроблення, вона укладала договори на оцінку майна та підписувала акти на проведення такої оцінки навіть після перерахування компенсації деяким громадянам.

Також матеріалами кримінального провадження встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 має можливість впливу на свідків кримінального правопорушення, які перебувають у організаційному підпорядкуванні, відносинах підлеглості та трудових відносинах з нею, тому ймовірний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст. 177) свідчать дії підозрюваної, направлені на оформлення лікарняного листа з метою не з`явлення до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, завуальовані телефонні розмови з директором Департаменту соціальної політики Житомирської ОДА ОСОБА_11 з метою «вирішення» питання, пов`язаного з врученням письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 тощо, що підтверджено протоколами НСРД від 30.09.2020.

Також ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вона як начальник УСП Коростенської РДА має можливість для подальшого використання службового становища, у тому числі шляхом вчинення аналогічних злочинів (п.5 ч.1 ст. 177). Вказаний ризик підтверджено тим, що на теперішній час не всім особам повністю виплачено неправомірну компенсацію і у випадку виділення з державного бюджету асигнувань на УСП Коростенської РДА, ОСОБА_6 матиме реальну змогу повторно вчинити дії, направлені на заволодіння бюджетними коштами на користь третіх осіб.

Разом з тим, слідчий суддя не бере до уваги посилання захисника на те, що зміна запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на цілодобовий домашній арешт можлива всього на один день, оскільки 15.11.2021 спливає двомісячний строк дії попередньої ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 7 ст. 194 цього Кодексу обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Таким чином суд приходить до висновку, що сам запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не потребує продовження, оскільки Кодексом не передбачено його тривалості. Однак, змінюючи запобіжний захід з особистого зобов"язання на цілодобовий домашній арешт, суд зобов"язаний встановити строк його дії, яки йне може перевищувати двох місяців.

Слідчий суддя, зважаючи на процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_6 , з метою забезпечення виконання нею процесуальних обов"язків та запобігання ризикам, передбачених пп. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 15.01.2022, вважає за необхідне задовольнити клопотання та змінити раніше обраний відносно підозрюваної запобіжний захід у виді особистого зобов"язання на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись статтями 132, 176-178, 179, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Змінити застосований до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на цілодобовий домашній арешт.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не залишати цілодобово без дозволу прокурора, слідчого, слідчого судді, суду власне житло за адресою: АДРЕСА_1 протягом дії даної ухвали;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, зокрема співробітниками УСП Коростенської РДА, особами, яким було нараховано компенсації у 2017-2020 роках, та іншими свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до УДМС України в Житомирській області при наявності свій паспорт для виїзду за кордон.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та діє до 14 січня 2022 року.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на слідчого у кримінальному провадженні та органи національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1