Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/4502/21
Провадження № 1-кп/490/63/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с Червоний Яп Одеської області, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, виконує будівельні роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

З 17 березня 2014 року на Україні триває особливий період.

З 30 червня 2017 року ОСОБА_4 проходив військову службу за контрактом у військовому званні "матрос".

Наказом Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 29 липня 2017 року № 71-РС його було призначено на посаду стрільця-санітара десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти 1 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01 серпня 2017 року № 176 він був зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та поставлений на всі види забезпечення.

Проте, 25 жовтня 2017 року о 15 годині 00 хвилин він не з`явився вчасно на службу без поважних причин та був відсутній на місці служби без поважних причин до 28 травня 2021 року.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав, підтвердив усі викладені вище обставини.
При цьому він по суті зазначив, що, будучи "патріотично налаштованим хлопчиком", вирішив укласти контракт на проходження військової служби задля захисту України.
Проте, через три місяці усвідомив, що армія, якою вона була в дійсності, не є тою, яка йому уявлялась у його патріотичному сприйнятті. До того ж, він почав сумувати за домом та родиною.
З огляду на таке, 25 жовтня 2017 року він, склавши військову форму та залишивши її у частині, пішов додому.
Далі він почав працювати та, зрештою, у травні 2021 року опинився в районі Маріуполя. Перебуваючи там, він усвідомив, що російські війська створюють загрозу для України, "не зміг бути осторонь", та добровільно звернувся до органів військового командування із тим, щоб знов вступити у військо.
Та тоді й почалось, власне, розслідування цього кримінального провадження.
Обвинувачений також зазначив, що у содіяному кається

Оскільки обставини та причини відсутності обвинуваченого за місцем служби протягом періоду з 25 жовтня 2017 року по 28 травня 2021 року сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З урахуванням цього суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, сприяння у розкритті злочину та розгляді кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

Щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину

Вчинений ОСОБА_4 злочин відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України є віднесеним до категорії тяжких.

Разом із цим, вчинення злочину ОСОБА_4 вочевидь є наслідком того, що обвинувачений, уклавши контракт, зробив помилку, хибно усвідомлюючи зміст та характер військової служби.

Щодо особи винного.

ОСОБА_4 на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони

Таке доводить, що в цьому випадку вчинення злочину є зумовленим не спрямованістю особи ОСОБА_4 , але - його об`єктивною нездатністю виконувати обов`язки по службі та невірною оцінкою обставин дійсності під час укладання контракту.

Визначення виду та міри покарання.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України - у вигляді 4 років позбавлення волі.

При цьому враховуючи наведені вище відомості щодо причин вчинення ним злочину, а також - висновок органу пробації щодо можливості його виправлення без застосування покарання, суд вважає, що його виправлення є можливим без застосування відносно нього покарання, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

При цьому суд вважає, що вказані вище причин вчинення ОСОБА_4 злочину свідчать про те, що відносно нього слід визначити іспитовий строк у мінімальному з передбачених законом розмірів.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_7 =

04.02.2022