Провадження №: 1-кс/755/5744/21
"21" грудня 2021 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Шевченківської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
в с т а н о в и л а:
адвокат ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на бездіяльність службових осіб Шевченківської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що у порушення вимог ст. 214 КПК України, не були внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у передбачений КПК України строк.
Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав скаргу з вимог, викладених у ній, та просив задовольнити.
Особи, бездіяльність яких оскаржується, в судове засідання не з`явилися, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.
Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, матеріали перевірки за зверненням, слідча суддя встановила наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Системний аналіз положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Регламентовані ст. 214 КПК України норми перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Між тим ст. 25 КПК України визначено засаду кримінального провадження як публічність, відповідно до якої прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
З вказаною нормою кореспондується вимога п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, у відповідності до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генерального прокурора України від 30 червня 2020 року № 298), зокрема до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
А тому бездіяльність щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в сенсі Кримінального процесуального кодексу України може мати місце лише у разі:надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений відповідними повноваженнями вносити дані до ЄРДР; наявність в заяві інформації, яка свідчить про ознаки кримінального правопорушення; невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.
При цьому, якщо звернення заявника, не містить у собі відомостей передбачених п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, його не можна вважати заявою чи повідомленням про злочин, останнє є лише заявою чи повідомленням, яке містить у собі відомості інформаційного характеру, тобто інформаційним/аналітичним матеріалом, який вивчає слідчий, дізнавач або прокурор та після вивчення має змогу прийти до самостійного висновку про те чи викладені у ньому певні обставини можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення або ж ні.
Тобто таке інформаційне звернення стає джерелом на підставі якого вносяться відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не з моменту його подання, а з моменту, коли у ньому будуть виявлені обставин, що можуть свідчити про вчинення злочину.
Інакше кажучи, те, що певне звернення містить найменування «заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення» не вказує на те, що воно таким є в силу положень кримінального процесуального законодавства України так, як, вкотре звернено увагу, що системний аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Крім того, за вимогами ч. 1 ст. 214 КПК та п. 1 глави 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298, саме особа, яка вносить відповідні відомості, самостійно визначає попередню правову кваліфікацію, яку й зазначає під час внесення відомостей до ЄРДР.
Якщо обставини, повідомлені в заяві (повідомленні) про вчинення кримінального правопорушення, не містять відомостей про вчинення будь-яких дій чи бездіяльності, які можна хоча б попередньо кваліфікувати як кримінальне правопорушення, інформація щодо них не має вноситися до ЄРДР і досудове розслідування стосовно таких подій не повинно проводитися. Й оцінюючи обставини, повідомлені в заяві, слідчий, дізнавач або прокурор має враховувати положення КК, які визначають, що вважається кримінальним правопорушенням.
У свою чергу, обставинами, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, є ознаки кримінального правопорушення та ознаки складу такого правопорушення. Для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак як суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення)та об`єкт і об`єктивна сторона (одні з ознак складу правопорушення).
Відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.
Такими відомостями є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Така позиція узгоджується з позицією колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 (провадження № 51-4229км20), в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Так, викладені у заяві від 17 жовтня 2020 року обставини не відображають опису об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про вчинення щодо ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь у розумінні положень КК України, за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 374 цього Кодексу, реальність конкретних подій злочинів, а тим паче їхню суспільну небезпечність та протиправність.
Фактично в наведеній заяві адвокат ОСОБА_3 висловлює свою незгоду з процесуальним рішенням колегії суддів Шевченківського районного суду м. Києва, однак вирішення вказаного питання у спосіб, запропонований заявником, шляхом внесення відомостей до ЄРДР та початку кримінального провадження, суперечить загальним засадам та завданням кримінального провадження.
П осилання на неправомірні дії, незгода з процесуальним рішенням судді чи суддів при розгляді справи самі по собі не можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку ст. 214 КПК України.
Положеннями ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, зокрема, забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» вказано, що судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.
Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Така позиція визначена і Консультативною радою європейських суддів, яка в п. 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на зверненні до Європейського суду з прав людини.
Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може бути безумовною підставою для притягнення судді до кримінальної відповідальності та кваліфікуватись як кримінальне правопорушення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, розглянувши скаргу, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,слідча суддя вважає її такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 25, 26, 214,303-307, 309-310, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а :
у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Шевченківської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17 год 30 хв 22 грудня 2021 року.

Слідча суддя: ОСОБА_1