Справа № 331/584/21
Провадження № 1-кп/331/288/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 від 16 листопада 2020 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Миколаївської області, Братського району, с. Людмилівка, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.
15.11.2020 приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, знаходячись по вул. Поштова в м. Запоріжжі помітив три зіп-пакети з речовиною кристалічного походження, дослідивши який зрозумів, що в зазначених зіп-пакетах знаходиться психотропна речовина. Після цього, ОСОБА_4 , поклав вищевказані зіп-пакети до лівого карману своєї куртки та став незаконно зберігати його при собі, для особистого вживання, розуміючи, вищевказана речовина є психотропною речовиною, обіг якої заборонений. Також при собі ОСОБА_4 мав при собі прозорий предмет, зовні схожий на лампочку з нашаруванням речовини всередині.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, всупереч ст.ст. 13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 року (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВСР від 15.02.1995 року (зі змінами), ОСОБА_4 продовжив пересуватися пішим ходом до вул. Поштова в м. Запоріжжя.

15.11.2020 вищевказані зіп-пакети з кристалічною речовиною рожевого та помаранчевого кольорів було виявлено та вилучено працівниками поліції в ході огляду місця події за адресою м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 169.

Згідно висновку експерта №7-3492 від 08.12.2020: у складі нашарувань на поверхнях полімерної трубочки та лампочки з отвором виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1он (PVP), маса якої склала 0,01683 г ( в перерахунку на основу).

Згідно висновку експерта №7-3395 від 04.12.2020: у складі кристалічних речовин рожевого та помаранчевого кольорів, наданих на дослідження, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1он (PVP), маса якої склала 0,48154 г ( в перерахунку на основу).

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, який кваліфікується як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

ІІ. Позиція сторони захисту.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що він разом із своїм другом вирішили спробували «солі» та замовили через мережу Інтернет у месенджері Telegram зіп-пакети з психотропною речовиною. Частину наркотиків вони вжили разом із алкогольними напоями, частину залишив він при собі. Після цього він задрімав у під`їзді будинку, і коли прокинувся, друга не було, його зупинили працівники поліції та виявили в нього психотропну речовину в зіп-пакетах та лампочку із залишками «солі». Також обвинувачений зазначив, що не оспорює перебування його під впливом наркотичних речовин в час затримання. У вчиненому розкаюється, зрозумів протиправність своїх дій, вказує що більше протиправних дій вчиняти ніколи не буде, наркотичні засоби більше вживати не буде.
Захисник не заперечував винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просив врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого та призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті.

IІІ. Дослідженні докази.
На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.
При обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, захисник та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

ІV. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є проступком .

V. Призначення покарання.
При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вину в скоєному визнав, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має місце реєстрації та проживання, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, однак піклується про матір, яка є інвалідом першої групи, є особою раніше не судимою, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до проступку.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.
Санкцією частини першої ст. 309 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі. Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, характеристики обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити мінімальний розмір покарання у вигляді обмеження волі, передбачений загальною частиною КК України.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачений має соціальні зв`язки, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню були проведені судово-хімічні експертизи, висновок №7-3395 від 04.12.2020 року, вартість якої складає 817,25 грн, висновок № 7-3492 від 08.12.2020 року, вартість якої складає 653,80 грн, то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України в сумі 1741 грн. 05 коп. на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 .

З цих підстав,
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

-речовину в спец пакеті №5374934 з залишками об`єктів масою 0,0711 г, 0,3358 г, 0,2127 г, 0,00077 г, що містять у своєму складі PVP разом з попереднім упакуванням, а також картонну коробку, опечатану липкою стрічкою з контролем відкриттям №G17-0358096 - передані на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні у розмірі 1741 (одна тисяча сімсот сорок одна) гривень 05 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1