Провадження № 11-кп/4820/15/21
Справа № 689/1151/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 26 квітня 2018 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ярмолинецького районного суду від 16 квітня 2019 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Ярмолинецького районного суду від 16 квітня 2019 року

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плющівка Баштанського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, розлученого, раніше судимого:
1)15 липня 2003 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік іспитового строку;
2)24 жовтня 2003 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки іспитового строку;
3)16 вересня 2004 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 304 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі;
4)26 червня 2008 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
5)19 липня 2018 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Запобіжний захід ОСОБА_11 не обирався.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 10 травня 2018 року, на електричний двигун із комплектуючими деталями потужністю 3 кВт., 3000 об./хв.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що 27 березня 2018 року приблизно о 00 год. 30 хв. він, переслідуючи корисливий мотив та ціль наживи, з метою викрадення чужого майна, шляхом зриву навісного замка, проник в середину підсобного приміщення ОСОБА_12 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , звідки таємно, умисно, повторно викрав електричний двигун потужністю 3, 0 кВт. 3000 об./хв., вартістю 1 475 грн. 98 коп., який належить ОСОБА_8 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду на суму 1475 грн. 98 коп.
В поданій апеляційні скарзі прокурор просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання визначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду від 19 липня 2018 року більш суворим визначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати строк покарання, відбуте за попереднім вироком.
При цьому вказує, що суд мотивував своє рішення тим, що покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та потерпілого ОСОБА_8 не доказують вчинення крадіжки обвинуваченим докази, що не відповідає дійсності, оскільки дослідженні безпосередньо судом, у своїй сукупності повністю доводять винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а висновки суду першої інстанції про недоведеність його винуватості на основі лише показань самого обвинуваченого без врахування інших доказів не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Крім того зазначає, що судом обґрунтовано визнано недопустимим доказом на підставі ст.ст. 86, 89 КПК України протокол огляду та вилучення електричного двигуна 06 травня 2018 року у свідка ОСОБА_13 , складений не уповноваженим на це слідчим ОСОБА_17 , проте це не могло бути підставою для виправдання обвинуваченого, оскільки не було необхідності у слідчого для складання вказаного документу, враховуючи заяву свідка ОСОБА_13 про добровільну видачу цього електричного двигуна та постанову уповноваженого на це слідчого ОСОБА_18 про визнання його речовим доказом і долучення до кримінального провадження. Звертає увагу і на те, що суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку, про те, що в ході судового розгляду не доведено належність викраденого електродвигуна саме потерпілому ОСОБА_8 , а не його дідусеві (власнику домогосподарства) ОСОБА_12 , оскільки допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_8 вказав, що було викрадено електричний двигун від циркулярки, який зберігався в підсобному приміщенні (сараї), ствердив, що двигун належить саме йому, а зберігався у його дідуся, який ним користувався і при цьому, у резолютивній частині вироку суд, відповідно до ст. 100 КПК України, ухвалив рішення щодо повернення речового доказу - електродвигуна саме потерпілому ОСОБА_8 . Звертає увагу, що ці обставини не були предметом дослідження в суді першої інстанції, учасниками провадження, у тому числі стороною захисту, не оспорювались, судом не перевірялись, у тому числі шляхом допиту, за необхідності, заявника ОСОБА_12 із господарства якого було вчинено крадіжку. Також, на думку апелянта безпідставними також є твердження суду про, ніби то, допущену описку в обвинувальному акті при зазначенні анкетних даних обвинуваченого, оскільки вказане спростовується характеризуючими даними обвинуваченого, а саме Формою № 1, отриманої із РС ДМС України в Хмельницькій області, а повторна копія свідоцтва про народження стороні обвинувачення відповідно до ст. 290 КПК України не відкривалась, зазначені відомості не перевірялись, а тому підлягала визнанню недопустимим доказом. Також, після закінчення промов у судових дебатах, судом, в порушення вимог ч. 7 ст. 364 КПК України, не надано права обмінятися репліками.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника на їх заперечення, потерпілого ОСОБА_8 та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд, виправдовуючи обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, дійшов висновку, що ні органом досудового розслідування, ні прокурором не надано суду жодних належних і допустимих доказів належності викраденого електричного двигуна потерпілому ОСОБА_8 , знаходження цього майна в підсобному приміщенні ОСОБА_12 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , а також належності домоволодіння по АДРЕСА_3 потерпілому ОСОБА_8 з огляду на ту обставину, що дозвіл на проведення огляду домогосподарства надавав ОСОБА_12 (Том № 1 а.к.п. 3). та які б доводили вину ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на те, що ОСОБА_11 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, але показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не доводять факт вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_11 27 березня 2018 року о 00 год. 30 хв.; протокол огляду місця події, протокол огляду та вилучення електричного двигуна є недопустимими та неналежними доказами.
Разом з тим такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_16 , потерпілого ОСОБА_8 та досліджених судом апеляційної інстанції свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_11 27 березня 2018 року приблизно о 00 год. 30 хв. він, переслідуючи корисливий мотив та ціль наживи, з метою викрадення чужого майна, шляхом зриву навісного замка, проник в середину підсобного приміщення ОСОБА_12 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , звідки таємно, умисно, повторно викрав електричний двигун потужністю 3,0 кВт. 3000 об./хв., вартістю 1 475 грн. 98 коп., який належить ОСОБА_8 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду на суму 1475 грн. 98 коп.
Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у інкримінованому йому злочині не визнав, суду повідомив, що в березні 2018 року він приїхав до свого батька в с. Проскурівка Ярмолинецького району, де зустрів свого знайомого ОСОБА_19 . Володимир запитав в нього, чи не може він продати електричний двигун, на що ОСОБА_11 погодився. При цьому він двічі запитував в ОСОБА_19 , чи цей двигун не є краденим, на що отримав негативну відповідь. На наступний день останній привіз йому зазначений двигун приблизно о 10-11 год. приблизно через тиждень до нього зателефонував ОСОБА_13 , якому він продав двигун за 500 грн. Повідомив, що 27 березня 2018 року він перебував в м. Хмельницькому або в рідної сестри в с. Маліївці Дунаєвецького району. В домоволодіння ОСОБА_8 він не проникав і електричний двигун не викрадав.
Потерпілий ОСОБА_8 показав, що весною 2018 року до нього зателефонував сусід та повідомив його, що викрали електричний двигун за місцем проживання його діда, ОСОБА_12 , по АДРЕСА_3 . Був викрадений електричний двигун від циркулярки, який зберігався в підсобному приміщенні (сараї). Вказав, що двигун належить йому, але підтверджуючих право власності документів суду не представив. Також зазначив, що зазначеним двигуном користувався його дід. Двигуну приблизно 40 років. Він його набув від матері, а остання його отримала від попередніх власників будинку, який вона придбала в с. Міцівці Дунаєвецького району.
Свідок ОСОБА_13 показав, що під час посівної весною 2018 року, точної дати не пам`ятає, він по дорозі підібрав обвинуваченого, який запропонував придбати в нього двигун за 500 грн. Він запитав в ОСОБА_11 , чи не крадений цей двигун, на що останній відповів, що не крадений.
Свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що весною 2018 року до нього приїхав ОСОБА_20 і сказав, що придбав собі електричний двигун. Вони їхали і по дорозі підібрали обвинуваченого. ОСОБА_11 говорив, що двигун належить йому.
Свідок ОСОБА_14 показала суду, що її рідний брат, ОСОБА_21 , влітку 2018 року до неї додому приніс двигун. ОСОБА_22 їй повідомив, що цей двигун дав йому один хлопець з метою продажу. Пізніше вона від брата дізналася, що цей двигун він продав чоловіку на ім`я « ОСОБА_23 ». Не змогла підтвердити, що 27 березня 2018 року ОСОБА_11 перебував у неї в .с Маліївці.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_16 показав, що ОСОБА_11 не знає, йому нічого не відомо про крадіжку електродвигуна з будинку ОСОБА_24 та електричний двигун для продажу ОСОБА_11 він не надавав.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення та його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання колегія суддів відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують покарання. Обставин, які пом`якшують покарання, колегією суддів не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, колегія суддів визнає рецидив злочинів.

Колегія суддів враховує особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який раніше судимий, в тому числі і за злочини проти власності, за місцем реєстрації зарекомендував себе з негативної сторони, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України, до ухвалення вироку Хмельницького міськрайонного суду від 19 липня 2018 року, колегія суддів приходить до висновку про призначення йому остаточного покарання у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України.

Речові докази - електричний двигун із комплектуючими деталями потужністю 3 кВт., 3000 об./хв. повернути потерпілому ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Ярмолинецького районного суду від 16 квітня 2019 року відносно ОСОБА_11 скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання визначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду від 19 липня 2018 року більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.
В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати строк покарання, відбуте за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 19 липня 2018 року.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 10 травня 2018 року, на електричний двигун із комплектуючими деталями потужністю 3 кВт., 3000 об./хв.
Електричний двигун із комплектуючими деталями потужністю 3 кВт., 3000 об./хв., який передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути потерпілому ОСОБА_8 .
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, , а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді