Справа № 577/4051/21
Провадження № 1-кс/577/1330/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" серпня 2021 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000469 від 02.07.2021 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, громадянина України, працює МП «Гранум» ЛТД у формі ТОВ с.Сніжки, трактористом, раніше не судимого,-

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2021 року старший слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, який здійснює керівництво у кримінальному провадженні, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 30 днів.

На обґрунтування у клопотанні вказано, що 02.07.2021 року близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався в напрямку м. Конотопа автодорогою сполученням «Батурин-Конотоп-Суми». На ділянці 73км + 500 м неподалік села Чернеча Слобода Конотопського району, ОСОБА_6 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA Hilux, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , котрий рухався попереду, в попутному з ОСОБА_6 напрямку. Внаслідок зіткнення автомобіля CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 і автомобіля TOYOTA Hilux, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій автомобіля TOYOTA Hilux ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

02.07.2021 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000469 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 286-1 КК України та розпочато досудове розслідування.

Того ж дня о 23 год. 00 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а наступного, тобто 03.08.2021 року, останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

За ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 05.07.2021 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24:00 год. 29 серпня 2021 року без визначення застави.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 судом було враховано наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Про існування цих ризиків свідчать такі обставини.

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який згідно із санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК України загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років. Усвідомлення обвинуваченим невідворотності покарання за вчинення тяжкого злочину виключно у вигляді позбавлення волі, дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що той може вчинити спробу уникнути відповідальності шляхом переховування від суду.

Крім того, під час досудового розслідування були допитані свідки знайомі односельці ОСОБА_6 , які бачили та спілкувалися з останнім незадовго до дорожньо-транспортної пригоди. Дані свідки підтверджують, що за зовнішнім виглядом ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Ці обставини свідчать про те, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за скоєне може незаконно впливати на вказаних свідків щодо зміни показів.

Зазначено, що наведені ризики не зменшилися і не перестали існувати.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 має задовільний стан здоров`я, будь-якими психічними захворюваннями не страждає, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності не має.

Постановою керівника Конотопської окружної прокуратури від 25 серпня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000469 від 02.07.2021 продовжено до 3-х місяців, тобто до 03.10.2021.

Звернення до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обумовлено тим, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді від 05.07.2021 про тримання ОСОБА_6 під вартою не можливо, оскільки на даний час залишилися не виконаними обов`язкові процесуальні дії, передбачені ст.290 КПК України, щодо відкриття та надання доступу для повного ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підозрюваному та його захисникам, які здійснюють професійну діяльність за межами знаходження органу досудового розслідування, потерпілим та їх представнику. Крім того, потребує часу складання реєстру матеріалів досудового розслідування та обвинувального акту у кримінальному провадженні.

Прокурор та слідчий, кожен окремо, підтримали клопотання фактично пославшись на обставини викладені вище.

ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_4 , кожен окремо, заперечують продовженню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання правової позиції адвокат вказала про недоведеність обґрунтованої підозри та наявності ризиків, зазначених прокурором.

При цьому зауважила на невиконання стороною обвинувачення вимог ч.3 ст.199 КПК, а також на недопустимість зібраних доказів внаслідок порушення права на захист підозрюваного під час затримання, огляду місця події та проведення слідчих експериментів без участі захисників, вручення підозри в період недуги ОСОБА_6 .

Стверджує, що на даний час відсутні жодні ризики, зокрема можливість переховування від суду та впливу на свідків, оскільки підозрюваний має сталі сімейні зв`язки, постійне місце проживання, похилий вік, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а матеріали клопотання не містять протоколів допитів свідків, окрім ОСОБА_8 , якіб безпосередньо були очевидцями події. Окрім того, прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши представлені докази суд приходить до такого висновку.

За положеннями частин 1, 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 5 ч.ч. 1, 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

У частині 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Щодо посилання сторони захисту на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, а підозра є необґрунтованою з огляду на недопустимість доказів внаслідок порушення права на захист, відсутність обставин, які свідчать про наявність ризиків, прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, то небхідно зазначити таке.

Суд не приймає до уваги дані твердження, оскільки на етапі розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу слідчий суддя не повинен перевіряти належність та допустимість доказів, оскільки ці обставини повинні бути перевірені в ході розгляду кримінального провадження по суті після чого робиться висновок про доведеність чи недоведеність вини обвинуваченого.

Доводи сторони захисту, що більшість документів представлених стороною обвинувачення на підтвердження обґрунтованості висунутої підозри не являються доказами в розумінні КПК України, суд вважає безпідставними.

Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Необхідно зауважити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органа досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яка ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування доказах долучених до клопотання, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілих, свідків, зокрема й односельців, які були допитані на підтвердження факту перебування ОСОБА_6 у стані сп`яніння, висновками судових експертиз, тому є обгрунтованою.

За постановою керівника Конотопської окружної прокуратури від 25 серпня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000469 від 02.07.2021 продовжено до 3-х місяців, тобто до 03.10.2021.

На переконання суду, завершення досудового розслідування без продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливе, оскільки на даний час органу досудового розслідування необхідно виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, а саме відкрити та надати доступ до матеріалів досудового розслідування, зокрема підозрюваному і його захисникам, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що потребує певного часу.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Ураховуючи викладене, суд бере до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст.131 КПК), з огляду на необхідність попередження наведених вище ризиків, зокрема переховування ОСОБА_6 від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання, а також погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності з боку підозрюваного ризику вчинити незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, які є односельцями підозрюваного і покази яких мають істотне значення для встановлення обставин злочину, зокрема перебування підозрюваного у стані сп`яніння, що є кваліфікуючою ознакою інкримінованого правопорушення і також підлягає доказуванню.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК, а інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобігання встановленим ризикам і можуть сприяти підозрюваному ухилитися від кримінальної відповідальності та впливати на свідків.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Керуючись: ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на строк 30 днів задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000469, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний за ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 05.07.2021 року строком до 24 години 24 вересня 2021 року без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1