УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року

м. Київ
справа № 759/18602/21
провадження № 51-661ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого Стороженка С.О.,

суддів Бородія В.М., Єремейчука С.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду

від 22 грудня 2021 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18 серпня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області Голуба О.В., надано тимчасовий доступ до оригіналів документів з подальшим їх вилученням в паперовому або електронному вигляді виконавчого провадження № 63685343 (відкритого на підставі виконавчого листа Кіцманського районного суду Чернівецької області №718/1161/16-ц), які перебувають у володінні Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
На вказане судове рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої ухвалою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Не погодившись з рішеннями суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою, вважає, що, відмовляючи у відкритті провадження, апеляційний суд постановив рішення без урахування загальних засад кримінального провадження, Конституції України та практики Європейського суду з прав людини. Посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Однією із основних засад судочинства, які закріплено у Конституції України

(далі КУ), є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 2 ст. 129 КУ).
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що вищезазначеною нормою Конституції України гарантується право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, виходячи з чого КПК визначає, в яких випадках і які саме рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим кодексом.
Положеннями п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК визначено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені у апеляційному порядку ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність. Тобто, можливість оскарження такої ухвали слідчого судді в апеляційному порядку можлива лише за наявності певної умови.
Зацікавлена особа, що оскаржує в апеляційному порядку ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має довести, що ця ухвала є предметом апеляційного оскарження в значенні п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК. Таким чином, питання про те, чи є ухвала такою, що перешкоджає зацікавленій особі здійснювати свою діяльність, є питанням прийнятності апеляційної скарги, яке вирішується судом на стадії відкриття провадження. Тому зацікавлена особа на цій стадії має довести прийнятність апеляційної скарги, тобто надати primafacie докази тим обставинам, які є суттєвими для вирішення, чи може бути ухвала слідчого судді оскаржена в апеляційному порядку.
Суддя-доповідач апеляційного суду відмовив у відкритті провадження через відсутність в апеляційній скарзі жодних доказів на підтвердження будь-яких реальних перешкод, які створила оскаржена ухвала поточній діяльності юридичній особі або фізичній особі - підприємцю. Таким чином, апелянт не довів, що ухвала слідчого судді є такою, що може бути оскаржена відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК.
Разом із тим, доводи касаційної скарги не спростовують вказаних висновків апеляційного суду, який обґрунтовано визнав, що володільця документів не було позбавлено можливості здійснювати свою діяльність внаслідок їх вилучення, що є обов`язковою умовою для перегляду такої ухвали в апеляційному порядку, а тому згідно з положеннями ст. 309 КПК ця ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає. Із таким висновком погоджується і колегія касаційного суду.
Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положенням ст. 394 цього Кодексу.
Верховним Судом не встановлено обставин, які б були підставами для скасування ухвали Київського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року.
Таким чином, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

С.О. Стороженко В.М. Бородій С.В. Єремейчук