справа № 208/8596/21
№ провадження 1-кс/208/1873/21
УХВАЛА
Іменем України

06 жовтня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за №0000595 від 30.09.2021 за ч.2 ст.194 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, освіта професійно-технічна, розлучений, має малолітню дитину яка проживає окремо із матір`ю, за місцем мешкання проживає самостійно, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

-18.12.2003 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.141, ч.2 ст.186, ч.2 ст.188, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, вирок набрав законної сили 03.01.2004;

-19.10.2006 Ізяславським районним судом Хмельницької обл. за ст.391 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.71 КК України приєднати частково не відбуте покарання за вироком від 18.12.2003, до відбуття 1 рік 9 місяців позбавлення волі;

-02.06.2009 Алчевським міським судом Луганської обл. за ч.2 ст.187, ч.1 ст.263, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років, додаткові міри-конфіскація майна, вирок набрав законної сили 14.08.2009;

-13.05.2010 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років, додаткові міри-конфіскація майна, на підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинути покарання за вироком суду від 02.06.2009, до відбуття 9 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили 11.06.2010, звільнення 09.06.2016 по відбуттю строку покарання;

-10.10.2019 до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України;

-10.10.2019 до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України;

-10.10.2019 до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України;

-31.08.2021 до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України;

-23.09.2021 до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:
06.10.2021 року слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000595 від 30.09.2021 за ч.2 ст.194 КК України, у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000595 від 30.09.2021 за ч.2 ст.194 КК України, встановлено, що 29.09.2021 приблизно о 23.15 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 ,знаходився біля будинку № 1 по вул. Костромській в м. Кам`янському Дніпропетровської області, де знаходився транспортний засіб автомобіль легковий "ВАЗ 210994" д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить його знайомому, а саме ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_6 , на ґрунті тривалих неприязних стосунків із ОСОБА_7 , виник прямий злочинний умисел, спрямований на знищення чужого майна, а самезазначеного транспортного засобу, шляхом його підпалу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , з метою знищення чужого майна, усвідомлюючи протиправність та загальнонебезпечність своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 29.09.2021 приблизно о 23.15 годині (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи біля будинка №1 по вул. Костромській у м. Кам`янському Дніпропетровської області, за допомогою невстановлених під час проведення досудового розслідування засобів вчинив підпал транспортного засобу, а саме автомобіль легковий "ВАЗ 210994" д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 . Після вказаних дій ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік у невстановленому напрямку.
Протиправними діями ОСОБА_6 було пошкоджено автомобіль "ВАЗ 210994" д.н.з. НОМЕР_1 , а саме знищено моторний відсік, два передніх колеса, два бокових дзеркала, панель приладів, чим потерпілому ОСОБА_7 було спричинено майнову шкоду на суму, яка встановлюється.

Дії ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 194 КК України, як вчинення умисногопошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

05.10.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яка ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідуванні доказах.

Останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може намагатись:

1.Переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду:
Підозрюваний не має сталих соціальних зв`язків (дружини, постійного місця роботи, осіб на утриманні). При цьому у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні даного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Окрім того підозрюваний вже неодноразово був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, що вказує на те, що він не дотримується суспільних норм поведінки, моралі, а також покладних на нього обов`язків. Все це вказує, що підозрюваний може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органу досудового розслідування та / або суду з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення;
2.Вчините інше кримінальне правопорушення майнової спрямованості:
Підозрюваний вже не вперше вчинив кримінальне правопорушення майнової спрямованості, при цьому не маючи постійного місця роботи та заробітку. Це вказує на те, що вчинення кримінальних правопорушень майнової спрямованості може бути основним способом заробітку. Це вказує на те, що підозрюваний у подальшому може вчинювати аналогічні кримінальні правопорушення з метою заробітку коштів.
Обставини, викладені вище, вказують на те, що до підозрюваного необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як жодний із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків з причин, викладених нижче. Враховуючи те, що підозрюваний не дотримується покладених на нього обов`язків, у органа досудового розслідування наявні підстави вважати, що він й у подальшому не буде дотримуватись покладених на нього обов`язків. Окрім того необхідно зазначити, що підозрюваний вчинив дане кримінальне правопорушення в той час, коли у відношенні нього розглядаються кілька обвинувальних актів, при цьому на даний момент підозрюваний перебуває під заставою. Окрім того підозрюваному вже обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак інкриміноване йому кримінальне правопорушення він вчинив порушивши обов`язки покладені на нього вказаним запобіжним заходом. Також необхідно зазначити, що підозрюваний притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що вказує на те, що він у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного із примусовим позбавленням волі, він у подальшому буде вчинювати подібні кримінальні правопорушення. Таким чином жоден із запобіжних заходів, не пов`язаних з обмеженням волі підозрюваного, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, так як обставини, наведені вище, вказують на те, що підозрюваний добровільно не дотримується та не буде дотримуватись у подальшому покладених на нього законодавством обов`язків. На підставі вищевикладеного орган досудового розслідування дійшов висновку що чином жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту потерпілого, свідків, протоколів огляду місця події, протоколів впізнання за фотознімками, звітом, а також наявність ризиків, які дають достатні вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, з врахуванням характеризуючих даних на особу підозрюваного, який також є обвинуваченим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307 КК України, в межах інших кримінальних провадженнях, відносно якого в іншому кримінальному провадженні обирався запобіжний захід як домашній арешт від 30.08.2021 року, згідно до обмежень віднесено не залишати місце проживання в період часу з 22.00 години до 06.00 години, що свідчить про недотримання останнім покладених на нього обмежень, та відсутність бажання виправитися та стати на шлях виправлення, в тому числі з врахуванням відсутності стійких соціальних зв`язків, офіційного місця роботи та доходу, що підтверджує заявлені ризики, а тому іншій більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 ..

Підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що він не оспорює фактичні данні щодо дати, часу та місця події, та самої події викладеної як в підозрі так і в клопотанні, а також не заперечує щодо обрання відносно запобіжного заходу тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 зазначила, що будучи пов`язана з позицією підзахисного підтримує заявлену ОСОБА_6 позицію.

Вислухавши учасників процесу, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступного:

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 05.10.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 194 КК України.

Ч. 2 ст. 194 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки.
Згідно до санкції ч. 2 ст. 194 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років.
Обґрунтування заявленої підозри прокурором та слідчим ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідуванні доказах: протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.09.2021 року від ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.09.2021 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2021 року за участю потерпілого, протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 30.09.2021 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2021 року за участю свідка ОСОБА_8 , протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , звіті про причину виникнення пожежі, витягу з ЄРДР.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею, судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, який раніше був засуджений, на час розгляду клопотання має статус обвинуваченого у межах інших кримінальних провадженнях, не має офіційного місця роботи, обмежень за станом здоров`я не має, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилався прокурор та слідчий, враховуючи позицію захисту, слідчим суддею враховуються приписи ч. 1 ст. 131, ст. 177 КПК України.

Так, на думку слідчого судді, ймовірна можливість переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, передбачає, зокрема, покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Ризик переховування слідчим суддею оцінюється в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки підозрюваного ОСОБА_6 (сімейного стану, роботи, місця проживання, засобів до існування) і приходить до висновку, що ризик переховуватися є досить актуальним, вважаючи на особистість підозрюваного та тяжкість ймовірного покарання за ч. 2 ст. 194 КК України.
Також щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення майнової спрямованості, то сама по собі наявність цього кримінального правопорушення, на наявність інших кримінальних проваджень в межах який ОСОБА_6 є обвинуваченим, не може підтверджувати, та одночасно і не спростовує можливість про ймовірність вчинити іншого кримінального правопорушення, проте, може у цілому характеризувати особу та її здатність дотримуватись правових приписів, і виключити повністю цей ризик слідчий суддя не може, з урахуванням минулої поведінки ОСОБА_6 , який станом на час події 29.09.2021 року о 23.15 годині, порушив фактично обмеження в межах іншого кримінального провадження як запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що свідчить про відсутність наміру особи становлення на шлях виправлення, та дотримання процесуальної поведінки.
Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Враховуючи що згідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.194 КК України віднесено до тяжкого злочину, а тому згідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави підлягає визначенню у межі: від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час розгляду клопотання, особи підозрюваного, вимог передбачених ст. 183 КПК України, підлягає застосування застава у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає 181600 (сто вісімдесят однієї тисячі шістсот) гривень 00 копійок.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 207, 211 КПК України, -

постановив:
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, строком по 01 грудня 2021 року, включно.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят однієї тисячі шістсот) гривень, після внесення якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,,підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1