Справа № 173/1178/21
Номер провадження1-кп/173/157/2021
05 жовтня 2021 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Заполички Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, офіційно не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , у період з 18 травня по 21 травня 2021 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим, знаходився у с. Заполички, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області. В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свої злочині наміри ОСОБА_4 цього ж дня, близько о 19:00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), руками відчинив хвіртку та таким чином проник на огороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 . Далі, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, достовірно знаючи, що на території домоволодіння є майно, яке можливо викрасти, попередньо впевнившись, що власниця вказаного домоволодіння відсутня, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, ОСОБА_4 , підійшов до шиферної господарчої споруди-сінника, де шляхом застосування фізичної сили своїх рук відчинив саморобний запірний пристрій у виді поворотної дерев`яної планки на цвяху, шляхом її повертання, таким чином проник у середину господарської споруди- сінника, де побачив вантажний домкрат, який визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , цілковито усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав металевий вантажний домкрат, вартістю 4750 грн, що належать потерпілій ОСОБА_5 та в подальшому покинув територію вказаного домоволодіння з викраденим ним майном, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 22 від 11.06.2021, майнову шкоду на суму 4750 грн., в цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, у травні 2021 року, він руками відчинив хвіртку та таким чином проник на огороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Впевнившись, що власниця вказаного домоволодіння відсутня, підійшов до шиферної господарчої споруди-сінника, де шляхом застосування фізичної сили своїх рук відчинив саморобний запірний пристрій у виді поворотної дерев`яної планки на цвяху та проник у середину господарської споруди - сінника, звідки викрав металевий вантажний домкрат. Після чого покинув територію вказаного домоволодіння, розпорядившись викраденим на власний розсуд. У скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов не заявляла.
Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судових проваджень правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявляла. Цивільний позов до суду не надала.
Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.
Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.
На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирається.
Речові докази у кримінальному провадженні металевий предмет домкрат (залізно дорожній домкрат вагомістю 60 т.), довжиною 80 см, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.