Справа №635/7279/21
Провадження по справі 1-в/635/679/2021
У Х В А Л А

22 листопада 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09 лютого 2005 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.307, ч.1 ст. 112, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-09 листопада 2017 року Київським районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 рік;

-19 лютого 2020 року Московським районним судом м.Харкова за ст. 128, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік,

про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений вироком Московського районного суду м.Харкова від 19 лютого 2020 року за ст. 128, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що за час відбування покарання довів своє виправлення.

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання заперечував, посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, має шість стягнень, характеризується негативно.

Представник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 19 лютого 2020 року Московським районним судом м.Харкова за ст. 128, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Вирок набрав законної сили 23 березня 2020 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 15 травня 2020 року, кінець строку 15 листопада 2022 року.

З 15 травня 2020 року засуджений відбуває покарання в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)».

Засуджений станом на 22 листопада 2021 року фактично відбув понад 1/2 строку покарання.

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Згідно до положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.
Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбування ним покарання.

Судом встановлено, що згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС ОСОБА_5 , погодженої з начальником сектору з соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_6 від 07 вересня 2021 року, яка міститься в матеріалах особової справи, засуджений ОСОБА_4 в місцях обмеження волі знаходиться з 15 травня 2020 року та відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№ 140)». Працевлаштований в АО «Електромашина», згідно ст. 60 КВК України. До виконання поставлених завдань добре, намагається дбайливо ставитись до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання в установі має п`ять стягнень, двічі заохочувався адміністрацією установи, характеризується негативно. У відношенні до представників адміністрації виправного центру неконфліктний, переважно ввічливий, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, допускає порушення пожежної безпеки. Відповідно до ст. 65 КВК України приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, приймає участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмі диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження». За характером скритний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених, родинні зв`язки з родичами не підтримує, стан здоров`я задовільний. Засуджений ОСОБА_4 вину у скоєному злочині не визнає.

Адміністрація виправного центру вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, застосування до нього ст. 81 КК України є недоцільним.
Як вбачається із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , останній має два заохочення та шість стягнень. Останнє стягнення у вигляді догани накладено на засудженого 12 вересня 2021 року.

Дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , які відображають процес його виправлення за весь час відбування ним покарання, суд доходить висновку, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру, оскільки останній неодноразово допускав порушення вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку та дисципліни, за що притягався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі і за відмову від робіт з благоустрою установи, що в свою чергу свідчить про його несумлінне ставлення до праці.

Враховуючи викладене, характеристику засудженого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, праці, поведінку та спосіб життя за весь час відбуття покарання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, а тому вважає неможливим застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1