ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2629/21 Справа № 183/3436/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Цим же вироком ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (за епізодом від 10.03.2019 року) та виправдано у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні даного злочину.
Зазначеним вироком ОСОБА_7 було визнано винуватим у тому, що він здійснив відкрите викрадення чужого майна та спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому за наступних обставин.
Так, 19 січня 2019 року приблизно о 16.30 годині ОСОБА_7 , знаходився поблизу кафе «Бистро», розташованого за адресою: вул. Сучкова, 19/1 м. Новомосковськ Дніпропетровської області. У вказаний час ОСОБА_7 побачив стоячого на вулиці біля вказаного кафе раніше не знайомого йому ОСОБА_9 , який розмовляв по своєму мобільному телефону марки «LG J3» чорного кольору, тримаючи його у правій руці, після чого ОСОБА_7 діючи умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх противоправних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, наблизився до ОСОБА_9 ззаду та шляхом ривку, відкрито викрав з правої руки ОСОБА_9 мобільний телефон марки «LG J3» чорного кольору, вартістю 1000 гривень та залишив місце вчинення кримінального правопорушення спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 14 березня 2019 року приблизно о 19.10 годині, знаходився поблизу мостику, розташованого по вулиці Польова на відстані близько 50 метрів від будинку АДРЕСА_2 , де в цей час підійшов до малознайомого йому ОСОБА_10 , який стояв поруч з вищевказаним мостиком. Під час розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх противоправних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, наблизився до ОСОБА_10 та наніс йому один удар ліктем правої руки у обличчя зліва, один удар кулаком правої руки у ліву частину тулубу по ребрам. Після чого ОСОБА_10 розвернувся до ОСОБА_7 спиною та намагався покинути місце конфлікту, але ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел до кінця наблизився до ОСОБА_10 ззаду та наніс останньому один удар ножем, який він тримав у правій руці, у ліву надлопаткову область і один удар ножем у верхню частину правого стегна. Після чого ОСОБА_10 втік, залишивши місце вчинення відносно нього злочину.
Своїми противоправними умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини з розвитком гемопневматоракс (попадання повітря у ліву плевральну порожнину та внутрішньо-плевральна кровотеча), що відносяться по ступеню тяжкості до тяжких, як небезпечне для життя. Різана рана на зовнішній поверхні верхньої третини правого стегна, відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на строк, перевищуючий 6-ть днів, але не менше 21-го.
Суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів для доведення провини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за епізодом від 10.03.2019 року.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вироку суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не належним чином дослідив матеріали кримінального провадження, не у повному обсязі врахував покази свідків, які вказували на те, що між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_11 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 вдарив потерпілого та заволодів його майном. Також судом безпідставно відкинуто покази свідка, який вказував на те, що ОСОБА_7 здавав до ломбарду телефон потерпілого.
Крім того, прокурор вказує, що судом безпідставно змінено правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки інкримінований йому злочин він вчинив після засудження за ст. 187 КК України, що утворює повторність, не дивлячись на звільнення від покарання.
Захисник відмовився від своєї апеляційної скарги у зв`язку з чим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03.12.2021 року апеляційне провадження в цій частині закрито.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор частково підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просив вирок суду стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України скасувати, а кримінальне провадження стосовно нього закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого. В іншій частині просив вирок суду залишити без змін.
Інші учасники апеляційного перегляду, будучи повідомленими про час та дату апеляційного розгляду належним чином, до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили та не звертались із клопотанням про його відкладення, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву захисника без їх участі відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неповноти судового розгляду, що вплинуло на незаконність виправдання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, апеляційний суд зазначає таке.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29 липня 2021 року, видного Новомосковським відділом РАЦС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) (т. 3 а.с. 66).
Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Статтею 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
З зазначених положень кримінального процесуального закону слідує, що апеляційний суд наділений повноваженнями скасувати виключно обвинувальний вирок та закрити кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто з нереабілітуючих підстав.
Разом з цим, за відсутності процесуальної необхідності у реабілітації померлого, скасування виправдувального вироку з підстав, передбачених у ст. 409 КПК, буде суперечити завданням та загальним засадам кримінального провадження.
Аналогічну позицію викладено в ухвалі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.02.2020 року у справі №179/2482/18.
З огляду на зазначене, враховуючи те, що ОСОБА_7 помер, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав та процесуальної необхідності для перевірки наведених у скарзі доводів прокурора в цій частині.
В той же час, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, і під час апеляційного розгляду захисник відмовився від апеляційної скарги про скасування вироку з реабілітуючих обставин, колегія суддів, відповідно до вимог ст. 417 КПК України, доходить висновку, що вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України підлягає скасуванню, а провадження щодо нього в цій частині підлягає закриттю, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 417 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2021 року в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України скасувати.

Кримінальне провадження № 0000126 стосовно ОСОБА_7 в частині засудження за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4