У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000223 від 21.07.2021р. за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2021 року відносно
ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ),
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 жовтня 2021 року включно.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_9
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відносно підозрюваного застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, в тому числі цілодобовий домашній арешт.
Короткий зміст ухвали.
Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 жовтня 2021 року включно.
______________________________________________________________
Провадження: № №11-сс/812/706 /21 Слідчий суддя: ОСОБА_10
Категорія: оскарження ухвали Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
про обрання запобіжного заходу

Визначено ОСОБА_11 заставу в розмірі 230 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 547170 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_12 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи апеляційної скарги
Вважає, що дії підозрюваного необхідно перекваліфікувати з ч.3 ст.368 КК України на ч.1 ст.364 та ч.2 ст.190 КК України.
Захисник вважає недоведеними ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Вказує, про відсутність потреби застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_13 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, постійно проживає в одному і тому ж місці, має дружину та неповнолітню дитину, має міцні соціальні зв`язки.
Обставини встановлені судом першої інстанції.
Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000223 від 21.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_14 підозрюється в тому, що усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності, вимагав та одержав за попередньою змовою з ОСОБА_15 неправомірну вигоду за вчинення в інтересах особи умисних дій.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідча суддя зазначила, що зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного,наявність ризиків дають підстави обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Захисник ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання з невідомих суду причин нез`явився.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав, ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу. Так, належним чином та з достатньою повнотою досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання відносно такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Є правильним висновок слідчого судді про те, що надані прокурором докази, а саме: заява ОСОБА_16 , протоколи допиту в якості свідка ОСОБА_16 від 21.07.2021, 23.07.2021, 27.07.20221; рапорти старшого оперуповноваженого УСР в Миколаївській області ОСОБА_17 ; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-відеоконтролю за особою від 26.07.2021; протокол огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_16 від 27.07.2021; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 28.07.2021; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю за особою від 05.08.2021; протокол затримання підозрюваного ОСОБА_6 від 17.08.2021; протокол обшуку від 17.08.2021р., , є достатніми для висновку про причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і апеляційним судом.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні по справі «Летелье проти Франції» від 26.06.1991р. Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі « W. Проти Швейцарії» вд 26.01.1993р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Відповідно до пункту 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України» Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєнню іншого злочину.
Подібна орієнтаціє законодавців та правозастосувачів зістрічається в міжнародному праві. Так, у ст.5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст.9 КПК України, суд приймає до уваги висновки викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема у рішеннях «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993р., «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006р., виходячи з яких наявність ризиків переховування від правосуддя оцінюється не тільки залежно від суворості можливого покарання та тяжкості злочину. Їх треба зазначати з урахуванням низки інших ре валентних факторів, які можуть або підтвердити наявність такого ризику, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою, якими є характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.

ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років , відповідно до вимог п.4 ч.2 ст. 183 КПК України стосовно нього може бути обраний запобіжний з ахід у вигляді тримання під вартою.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, є уродженцем і громадянином Республіки Молдова, де проживають його батьки, що дає змогу підозрюваному виїхати до цієї держави. Окрім того, підозрюваний проживає на території України без реєстрації місця проживання, не має міцних соціальних зв`язків.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що під час затримання ОСОБА_14 умисно пошкодив свій мобільний телефон шляхом розбиття з метою приховати від органів досудового розслідування відомості, які можуть в ньому міститися і мати значення для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні. Окрім того, на даний час залишається не знайденою перша частина суми неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США, яку за обставинами підозри отримав

ОСОБА_18 огляду на наведене, слідчий суддя обґрунтовано вважав доведеним наявність ризиків, передбачених п. п. 1,2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на наведене доводи захисника щодо недоведеності вказаних ризиків є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами провадження.

Окрім того, слідча суддя достатньо мотивувала та вірно визначила розмір застави з урахуванням вимог ч.5 ст. 182 КПК України. Визначений розмір застави є достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально процесуальним законодавством.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2021 року відносно ОСОБА_12 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: