Провадження № 1кп/758/899/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2021 м. Київ
Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
за участі :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції із ДУ «Синельниківська виправна колонія №94» та адвокатом ОСОБА_4 за допомогою власних технічних засобів в системі «EasyCon» у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004256 від 21.06.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
Уродженця м. Лесічіні Чхороцкуйського району держави Грузія, громадянина Грузії, неодруженого, утриманців не маючого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
18.09.1998 Феодосійським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 міс. позбавлення волі , звільненого у залі суду по відбуттю строку покарання;
11.10.1999 Феодосійським міським судом АР Крим за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 10 місяців позбавлення волі, на підставі ЗУ «Про амністію» строк покарання скорочено на 1/2 , із визначенням до відбуття 3 місяців 29 днів позбавлення волі, 09.12.1999 звільненого із Сімферопольського СІЗО АР Крим по відбуттю строку покарання;
13.10.2000 Феодосійським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 28.12.2001 звільненого з Петрівської ВК №24 Луганської області по відбуттю строку покарання;
24.04.2003 Феодосійським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, 13.04.2004 звільненого з Комісарівської ВК №22 Луганської області по відбуттю строку покарання;
17.09.2004 Судакським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, 15.07.2006 звільненого з Сімферопольської ВК №102 АР Крим по відбуттю строку покарання;
27.12.2007 Ленінським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 185, ст. 395, на підставі ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;
01.04.2010 Ленінським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 04.07.2012 року звільнений з Брянківської ВК №11 Луганської області по відбуттю строку покарання;
01.11.2012 Судакським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі
08.06.2018 Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;
22.08.2019 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ від 08.06.2018 та остаточно визначено до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
18.09.2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ від 08.06.2018 та остаточно визначено до відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
21.06.2015 приблизно о 14 год. 00 хв ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував за адресою: м. Київ, пл. Тараса Шевченка, на зупинці громадського транспорту, де звернув увагу на незнайому йому ОСОБА_7 , у якої у правій зовнішній кишені куртки знаходились грошові кошти. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, 21.06.2015 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи за вищевказаною адресою, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_6 своєю рукою проник до правої зовнішньої кишені куртки потерпілої ОСОБА_7 , звідки повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 1056 грн.
Після чого, ОСОБА_6 разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1056 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини скоєного злочину так, як про них зазначено в обвинувальному акті. Пояснив, що перебуваючи на зупинці громадського транспорту побачив незнайому жінку, та вирішив викрасти у неї з карману гроші, що у подальшому і здійснив.
Таким чином, обвинувачений, не оспорюючи час, місце, спосіб вчиненого кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, згідно якої просила провести судовий розгляд без її участі, зазначила, що обвинувачення підтримує в повному обсязі, цивільний позов заявляти наміру не має, щодо покарання покладається на розсуд суду
З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_9 та дослідивши всі наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у приміщення, є доведеною поза розумним сумнівом.
Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 , згідно вимог ст. 67 КК України, суд враховує рецидив злочину.
Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, ступінь реалізації злочинного наміру, ставлення ОСОБА_10 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому каятті.
Крім цього, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий та станом на дату ухвалення вироку має непогашені судимості, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно непрацевлаштований, утриманців не має. При цьому, на даний час перебуває в установі виконання покарань, відбуваючи реальне покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене, думку потерпілої, яка в частині покарання поклалася на розсуд суду, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого є неможливим без реального відбування покарання.
При цьому, як роз`яснила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 25.06.2018 (справі №511/37/16-к) правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Судом встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровськ від 18.09.2019 року ОСОБА_6 засуджений до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Таким чином, після постановлення вказаного вироку ОСОБА_6 визнається винуватим у вчиненні іншого кримінального правопорушення, вчиненого ним до постановлення попереднього вироку, тому призначати покарання необхідно з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України.
Також, відповідно до вимог ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 слід зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком суду.
Відтак, виходячи із принципів справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі ст. 70, 72 КК України, та керуючись ст. 349, 368 -371 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровськ від 18.09.2019 року остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 3 (трьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання:
частково відбуте покарання у виді позбавлення волі за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровськ від 18 вересня 2019 року з 26 квітня 2019 року по день набрання цим вироком законної сили.
Початок строку відбування покарання рахувати з 26 квітня 2019 року.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1