Справа № 488/1346/14-к
Провадження № 1-кп/488/138/14 р.
В И Р О К
іменем України

08.12.2014 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законних представників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Первенець Веселинівського району Миколаївської області, громадянин України, освіта неповна середня, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, громадянин України, освіта неповна середня, навчається на третьому курсі Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , не має судимості;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2014 року за № 0000309,

і ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с.Первенець Веселинівського району Миколаївської області, громадянин України, освіта неповна середня, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.1, ч.2 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2014 року за № 0000309,

в с т а н о в и в :

22 січня 2014 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_12 , виходячи з маршрутного таксі № 12, що зупинилось на зупинці громадського транспорту вул.Торгова в м.Миколаєві, керуючись раптово виниклим корисливим мотивом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, діючи відкрито, вихопив у ОСОБА_13 жіночу сумку, в якій знаходився гаманець з грошима у сумі 350 грн.

Після цього ОСОБА_12 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 26 січня 2014 року у вечірній час ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та інша особа чоловічої статі, перебуваючи в кв. АДРЕСА_4 , вступили у попередню змову, направлену на спільне вчинення грабежів на території Корабельного району м.Миколаєва. За досягнутою домовленістю вони, помітивши потерпілого і впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, мали переслідувати останнього, після чого збити з ніг і наносити йому удари для подолання опору.

В той же вечір, реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та інша особа чоловічої статі, розділившись на групи по дві особи, рухаючись по протилежних сторонах, направилися вздовж пр.Жовтневого та пр.Корабелів в м.Миколаєві з метою виявлення осіб, яких можна було би пограбувати.

Перебуваючи поблизу перехрестя вказаних проспектів ОСОБА_11 і ОСОБА_12 побачили ОСОБА_14 , який прямував у бік заводу Океан, та почали його переслідувати. Наздогнавши останнього біля загальноосвітньої школи № 33 м.Миколаєва, ОСОБА_12 збив останнього з ніг, після чого він та ОСОБА_15 руками і ногами стали наносити удари по тулубу ОСОБА_14 .

Бажаючи припинити насильство, ОСОБА_14 віддав ОСОБА_11 і ОСОБА_12 належні йому:

- мобільний телефон Samsung GT-S5230LKSEK чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 400 грн. з сім-карткою мобільного оператора Life, що не становить цінності,

- вакуумні навушники чорного кольору вартістю 20 грн.

- чоловічий срібний ланцюжок з хрестиком вартістю 200 грн.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_15 і ОСОБА_12 з місця події зникли, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 620 грн.

Крім того, 27 січня 2014 року у вечірній час ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та інша особа чоловічої статі, провадження щодо якої виділено в окреме у зв`язку з розшуком, перебуваючи за тією ж адресою, вступили у попередню змову, направлену на спільне вчинення грабежів на території Корабельного району м.Миколаєва. За досягнутою домовленістю вони, помітивши потерпілого і впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, мали переслідувати останнього, після чого збити з ніг і наносити йому удари для подолання опору.

В той же вечір, реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 , інша особа чоловічої статі, провадження щодо якої виділено в окреме у зв`язку з розшуком, а також ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , які діяли повторно, направилися на вул.Уборевича в м.Миколаєві з метою виявлення осіб, яких можна було би пограбувати.

Близько 22 год. 00 хв. 23 год. 00 хв., ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та інша особа чоловічої статі, провадження щодо якої виділено в окреме у зв`язку з розшуком, перебуваючи поблизу перехрестя вул.Уборевича і пров.Піонерського в м.Миколаєві побачили ОСОБА_9 , який прямував у бік пр.Жовтневого.

Діючи за раніше досягнутою домовленістю, ОСОБА_12 наздогнав ОСОБА_9 та збив його з ніг. Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 і інша особа чоловічої статі, провадження щодо якої виділено в окреме у зв`язку з розшуком, ногами стали завдавати удари по тулубу ОСОБА_9 .

Подолавши опір останнього, ОСОБА_12 і ОСОБА_11 обшукали кишені ОСОБА_9 та відкрито викрали наявні у нього:

- мобільний телефон Nokia 101 чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 329 грн. із сім-карткою оператора мобільного зв`язку Life вартістю 16 грн. і картою пам`яті об`ємом 2 Гб. вартістю 30 грн.;

- грошові кошти у сумі 206 грн.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та інша особа чоловічої статі, провадження щодо якої виділено в окреме у зв`язку з розшуком, з місця події зникли, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 581 грн.

Крім того, 27 січня 2014 року близько 23 год. 00 хв. 23 год. 30 хв. ОСОБА_12 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, знаходячись біля магазину Смак, що розташований по вул.Генерала Попеля в м.Миколаєві, діючи відкрито, повторно, вихопив у ОСОБА_8 з рук жіночу сумку вартістю 150 грн., в якій знаходились:

- MULTIPhone41 Prestigio вартістю 1 299 грн. з сім-картами мобільних операторів Life та Київстар вартістю 50 грн. і картою пам`яті об`ємом 16 Гб., що не становить цінності,

- грошові кошти у сумі 400 грн.,

- жіночий гаманець вартістю 50 грн. з пластиковими картками ПриватБанку і Дельта Банку,

- паспорт і пенсійне посвідчення.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_12 з місця події зник, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1 949 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав частково та показав, що в січні 2014 року у вечірній час він, ОСОБА_16 , його брат ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та дівчата ОСОБА_19 і ОСОБА_20 знаходилися на зйомній квартирі. Хтось запропонував знайти на вулиці людину і відібрати в неї майно або гроші.

В перший вечір спочатку ходили разом по пр.Корабелів, потім вирішили розділитися: він пішов зі ОСОБА_18 , а ОСОБА_16 з ОСОБА_21 . Через деякий час побачили, що друга група когось знайшла. ОСОБА_22 і ОСОБА_16 побили потерпілого і забрали телефон, який обвинувачений потім продав за 50 грн., а ланцюжок заклав у ломбард за 50 грн. Згодом повернули потерпілому тільки телефон.

В інший вечір, десь через день, він, ОСОБА_16 , його брат ОСОБА_22 та ОСОБА_23 пішли на перехрестя пр.Жовтневого та АДРЕСА_5 , там побачили хлопця віком 20-22 років, який рухався від заводу Океан. Вони вирішили його пограбувати. ОСОБА_22 збив хлопця з ніг, всі підбігли до потерпілого і вчотирьох стали бити ногами по тулубу. Потерпілий спитав, навіщо вони це роблять, вони сказали, що їм потрібно його майно, на що потерпілий відповів: Забирайте, тільки не бийте!. ОСОБА_22 та ОСОБА_16 його обшукали, знайшли телефон Нокіа та жувальну гумку, які забрали. Грошей у потерпілого не знайшли. Наступного дня він забрав телефон у брата та продав його за 80 грн. на ринку Колос. Гроші витратив на цигарки та продукти харчування. Шкоду потерпілому не відшкодовував.

Крім того, в той же вечір, всі вчотирьох зайшли у двори на пр.Жовтневому, побачили двох жінок. ОСОБА_22 вирішив побігти та вирвати сумку у когось з них. ОСОБА_22 викрав телефон та біля 10 грн. в гаманці. В подальшому він продав телефон, який викрав ОСОБА_24 .

Під час слідчого експерименту, який проводився 26 лютого 2014 року, ОСОБА_10 дав аналогічні свідчення і показав місце, де відбувалися описані ним події, що зафіксоване у відповідному протоколі та фототаблиці до нього.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ст.186 ч.1 КК України, свою вину визнав повністю, у передбаченому ст.186 ч.2 КК України частково, та показав, що в один з днів в січні 2014 року в денний час доби їхав у маршрутному таксі № 12. Біля вул.Торгова він побачив бабку, яка розплатилася за проїзд, та поклала гаманець у сумку. Коли маршрутка зупинилася, він вихопив сумку та вибіг з салону. Згодом в сумці він виявив гаманець, а в ньому 350 грн. В подальшому потерпілій відшкодував шкоду шляхом повернення грошей.

В один з вечорів він, ОСОБА_25 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , дівчата ОСОБА_20 та ОСОБА_19 перебували на зйомній квартирі, де домовилися вчинити пограбування. Хлопці вчотирьох пішли по пр.Корабелів. Він йшов з ОСОБА_16 , і біля школи вони побачили хлопця. Обвинувачений збив потерпілого з ніг, потім стали бити його ногами по тулубу удвох з ОСОБА_16 , хлопець попросив не бити, сказав, що все віддасть. Потерпілий віддав їм телефон Самсунг чорного кольору з навушниками та срібний ланцюжок. Телефон і ланцюжок віддали ОСОБА_26 аби він здав це майно. Гроші потратили на продукти харчування і сигарети. Згодом потерпілому повернули лише телефон.

Десь через день він, ОСОБА_26 , ОСОБА_16 та ОСОБА_23 пішли на АДРЕСА_5 . Там побачили хлопця, який йшов від заводу Океан. Він підбіг до потерпілого першим, збив його з ніг, підбігли останні і вчотирьох стали бити потерпілого ногами. Вони з ОСОБА_16 обшукали потерпілого, він знайшов і забрав у нього телефон Нокіа чорного кольору, а ОСОБА_16 жувальну гумку. Грошей у потерпілого не було. Телефон в подальшому продав

ОСОБА_10 той же вечір приблизно через дві години вони направилися у бік вул.Артема і зайшли у двори. Побачили двох жінок. Він підійшов ззаду, вихопив у однієї з них сумку та побіг. З ОСОБА_16 забігли у під`їзд одного з будинків, оглянули сумку, там виявили телефон Престижіо білого кольору, флешку на 16 Гб., гроші у сумі 400 грн., гаманець, банківські картки, а також паспорт і пенсійне посвідчення. Пішли з ОСОБА_16 до банкомату, перевірили каркові рахунки, там нічого не було. В подальшому ОСОБА_26 продав телефон. Згодом потерпілій відшкодували 450 грн. та провернули телефон.

Під час слідчих експериментів, які проводилися 14 лютого 2014 року, ОСОБА_12 дав аналогічні свідчення і показав місця, де відбувалися описані ним події, що зафіксоване у відповідних протоколах та фототаблицях до них.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав частково та по епізодам заволодіння майном ОСОБА_14 і ОСОБА_9 дав показання, аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_12 .

Щодо грошей у ОСОБА_27 зазначив, що допускає, що вони могли випасти з кишені у потерпілого, коли його били.

Також уточнив, що ОСОБА_28 відшкодували 150 грн. та повернули телефон, а ОСОБА_27 відшкодовували 150 грн.

Під час слідчих експериментів, які проводилися 12 та 13 лютого 2014 року, ОСОБА_11 дав аналогічні свідчення і показав місця, де відбувалися описані ним події, що зафіксоване у відповідних протоколах та фототаблицях до них.

Потерпіла ОСОБА_8 під час судового розгляду показала, що в кінці січня 2014 року близько 23 год. якийсь хлопець вихопив у неї сумку на вул.Попеля. В сумці знаходився мобільний телефон Престижіо, гроші у сумі 400 грн., гаманець, паспорт та банківські картки. В подальшому телефон, паспорт, картки їй повернули, а мати ОСОБА_22 відшкодувала їй 400 грн. Матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має.

Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що взимку на початку 2014 року на вул.Уборевича його зустріли чотири молодих чоловіка. Один з них збив його з ніг, та всі вчотирьох почали його бити ногами по тулубу і голові. Він зрозумів, що дати відсіч чотирьом він не зможе, тому сказав хлопцям аби вони забирали його майно. В нього забрали мобільний телефон та гроші однією купюрою 200 грн. та ще кілька дрібних. Викрадений телефон йому так і не повернули, але згодом ОСОБА_23 відшкодував йому 200 грн., а мати ОСОБА_16 150 грн. Свій цивільний позов підтримує в розмірі невідшкодованої матеріальної шкоди.

З протоколів оглядів місця події від 27 та від 28 січня 2014 року та фототаблиць до них слідує, що були оглянуті земельна ділянка поблизу будинку АДРЕСА_6 та земельна ділянка неподалік будинку АДРЕСА_7 (біля магазинку Смак).

З протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 30 січня 2014 року вбачається, що ОСОБА_14 впізнав осіб, ззовні схожих на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, і кваліфікує їх дії як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, а дії ОСОБА_12 та ОСОБА_11 також вчинене повторно.

Крім того, перші дії ОСОБА_12 за епізодом заволодіння майном ОСОБА_13 суд додатково кваліфікує за ст.186 ч.1 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

В частині заволодіння грошима потерпілого ОСОБА_9 суд схильний довіряти саме показанням останнього, оскільки потерпілий наполягав на тому, що до нападу він мав при собі гроші і вказав, якими саме купюрами, а після нападу їх не стало.

Показання обвинувачених щодо цього епізоду суд розцінює як намагання пом`якшити відповідальність за вчинене та зменшити розмір спричиненої шкоди.

Обираючи обвинуваченим вид та міру покарання, суд бере до уваги, що всі вони вчинили тяжке корисливе кримінальне правопорушення, а ОСОБА_12 також і правопорушення середньої тяжкості аналогічної спрямованості, всі обвинувачені діяли зухвало із заздалегідь обдуманим умислом, і їх дії супроводжувалися насильством над потерпілими.

В той же час суд зважає на те, що всі обвинувачені є або не судимі або такими, які не мають судимостей, фактично повністю визнали вину у вчиненому, щиро розкаялися, просили вибачення у потерпілих, також всі обвинувачені вжили заходів до майже повного відшкодування спричиненої шкоди.

ОСОБА_11 за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем навчання в цілому з позитивного боку, сім`я, в якій він виховується є повною і також характеризується позитивно.

ОСОБА_10 за місцем колишнього навчання також характеризується позитивно.

ОСОБА_12 за місцем за місцем колишнього навчання характеризується задовільно, виховується у неповній сім`ї, хоча сім`я характеризується позитивно.

Окремою обставиною, яка суттєво пом`якшує покарання ОСОБА_12 і ОСОБА_11 є їх неповнолітній вік під час вчинення кримінально-караного діяння.

З урахуванням наведеного, а також ступеня участі кожного у вчиненні правопорушення, суд вважає, що обвинуваченим слід призначити покарання у виді позбавленні волі в межах санкцій відповідних норм кримінального закону.

При цьому, також зважаючи на сукупність пом`якшуючих покарання обставин та особи обвинувачених, суд переконаний, що на даному етапі їх життя досягти мети їх виправлення та запобігти вчиненню ними нового правопорушення можливо без ізоляції від суспільства, а тому на підставі положень ст.ст.75, 76, 104 КК України вони можуть бути звільнені від відбування покарання з випробуванням.

В частині цивільних позовів потерпілих про відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, суд зазначає наступне.

Так, протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_12 потерпілій ОСОБА_13 завдана матеріальна шкода на суму 350 грн., а потерпілій ОСОБА_8 на суму 1 949 грн., що повністю відшкодовані, відтак позови останніх не підлягають задоволенню. Власне потерпіла ОСОБА_8 під час судового розгляду відмовилася від позову.

В той же час, спільними протиправними діями обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_14 завдана матеріальна шкода, яка залишилася невідшкодованою на суму 220 грн. За час судового розгляду ОСОБА_11 сплатив потерпілому 120 грн., що слідує з розписки останнього від 24 липня 2014 року. Таким чином, сума у 100 грн. підлягає стягненню з обох обвинувачених у солідарному порядку, як це передбачено ст.22, ч.1 ст.1166, ст.1190 ЦК України.

Крім того, спільними протиправними діями обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_9 завдана матеріальна шкода, яка залишилася невідшкодованою на суму 231 грн. В цій частині потерпілий підтримав позовні вимоги. Таким чином, вказана сума підлягає стягненню з трьох обвинувачених у солідарному порядку, як це передбачено тими ж нормами ЦК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців, та покласти на нього обов`язки у відповідності до п.3, п.4 ч.1 ст.76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.1 і ч.2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст.186 ч.1 КК України у виді громадських робіт на строк 120 годин,

- за ст.186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На підставі ст.75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, та покласти на нього обов`язки у відповідності до п.3, п.4 ч.1 ст.76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, та покласти на нього обов`язки у відповідності до п.3, п.4 ч.1 ст.76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути солідарно з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_14 100 (сто) грн. 00 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 231 (двісті тридцять одну) грн. 00 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1