УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000063 від 03.03.2021,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000063 від 03.03.2021.

Клопотання мотивовано тим, що, 01.11.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора Київської обласної прокуратури та накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000063 від 03.03.2021 на грошові кошти Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальнику» () у безготівковому вигляді в межах суми 55 684 070 (п`ятдесят п`ять мільйонів шістсот вісімдесят чотири тисячі сімдесят гривень) 21 копійка з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, а саме: АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), наступні поточні банківські рахунки: № НОМЕР_1 (українська гривня); № НОМЕР_2 (українська гривня); № НОМЕР_3 (українська гривня); 2. у Державній казначейській службі України (МФО 820172): № НОМЕР_4 (українська гривня); № НОМЕР_5 (українська гривня); № НОМЕР_6 (українська гривня); 3 у Казначействі України (ел.адм.подат) (МФО 899998): № НОМЕР_7 (українська гривня); 4.у філії Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (МФО 322669): № НОМЕР_8 (українська гривня); № НОМЕР_9 (українська гривня); № НОМЕР_10 (українська гривня); 5 у філії Вишгородському відділенні області АТ «Ощадбанк» (МФО 320155): № НОМЕР_11 (українська гривня); 6 у філії ПАТ ПІБ в м. Вишгород Київської області (МФО 321143): № НОМЕР_12 (українська гривня) із встановленням заборони розпоряджатись відповідними грошовими коштами та грошовими коштами, які в подальшому надходитимуть на вказані рахунки, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та зупинено видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на зазначені рахунки та які вже знаходяться на вищезазначених банківських рахунках за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

Про існування зазначеної ухвали власник майна дізнався 10.11.2021 в мобільному додатку «Судові засідання та Реєстр».

Представник власника майна не був присутній при розгляді слідчим суддею клопотання прокурора про накладення арешту на майно, на його адресу зазначене судове рішення також не надходило.

При цьому в клопотанні зазначено, що у провадженні Господарського суду Київської області знаходяться на розгляді справи за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України до Вишгородського районного Комунального підприємства «Комунальник» про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу про відшкодування у розмірі 2 372030,59 грн (справа №911/2736/21), про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу про відшкодування у розмірі 189 685,58 грн. (справа № 911/2780/21), про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу про відшкодування у розмірі 3 979650,00 грн. (справа №911/2735/21), про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу про відшкодування у розмірі 6 601557, 27 грн. (справа №911/2734/21), про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу про відшкодування у розмірі 261 756,77 грн. (справа №911/2779/21).

До набрання по даних справах законної сили рішеннями суду не встановлено факту заподіяння Вишгородським районним Комунальним підприємством «Комунальник» збитків, тому сума 55 684 070 є неузгодженою, а клопотання про накладення арешту і арешт безпідставним та незаконним.

Заявник зазначає, що відсутні правові підстави вважати, що арештоване майно є предметом кримінального правопорушення, може зберігати на собі сліди злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час встановлення факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з чим, заявник вважає необґрунтованими висновки слідчого судді з приводу того, що майно, яке належить на праві власності Вишгородському районному комунальному підприємству «Комунальник» відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не надано даних, які б давали підстави вважати, що це майно набуте кримінально протиправним шляхом, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав у ньому наведених та просила задовольнити. Просила скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді. Зазначила про те, що грошові кошти не можуть бути речовими доказами. Крім того повідомила, що дані грошові кошти є службовими, на допит до органів досудового розслідування нікого не викликали.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання. Повідомив, що Вишгородським районним комунальним підприємством «Комунальник» порушено межі полігону, встановлено, що забруднено і засмічена прилегла територія. Цивільний позов, щодо даного підприємства подано до Господарського суду Київської області. Прокурор вважає, що кошти які отримувались підприємством «Комунальник» є доказом у кримінальному провадженні та здобуті злочинним шляхом

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, дослідивши матеріали клопотань про накладення арешту на майно, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що Київською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке 03.03.2021 внесені до ЄРДР № 0000063 за фактом можливих неправомірних дій службових осіб Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник» під час експлуатації полігону твердих побутових відходів у с. Нові Петрівці Вишгородського р-ну, Київської обл., внаслідок чого відбувається правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2021 в рамках кримінального провадження №0000063 було задоволено клопотання прокурора Київської обласної прокуратури та накладено арешт на вище зазначені грошові кошти.

Заборонено розпоряджатися відповідними грошовими коштами та грошовими коштами, які в подальшому надходитимуть на вище зазначені рахунки, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчим суддею на даній стадії досудового розслідування не отримано даних на підтвердження того, що вказані грошові кошти відповідають критеріям ст.98 КПК України.

У судовому засіданні прокурором не було доведено правових підстав для визнання грошових коштів на рахунках, зокрема, Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник» речовими доказами, адже допустимих доказів того, дані грошові кошти були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, або зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або в тому числі були майном, набутим кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення - не було надано слідчому судді.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, прокурор звертаючись з клопотанням мав зазначити: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Крім того на час подання та розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна жодній службовій особі Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник» не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та відповідно не розпочато кримінальне провадження щодо юридичної особи. Нікому не повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні і наразі.

Більше того, як встановлено в судовому засіданні, у провадженні Господарського суду Київської області знаходяться на розгляді справи за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України до Вишгородського районного Комунального підприємства «Комунальник» про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу про відшкодування у розмірі 2 372030,59 грн (справа №911/2736/21), про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу про відшкодування у розмірі 189 685,58 грн. (справа № 911/2780/21), про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу про відшкодування у розмірі 3 979650,00 грн. (справа №911/2735/21), про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу про відшкодування у розмірі 6 601557, 27 грн. (справа №911/2734/21), про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу про відшкодування у розмірі 261 756,77 грн. (справа №911/2779/21).

До набрання по даних справах законної сили рішеннями суду не встановлено факту заподіяння Вишгородським районним Комунальним підприємством «Комунальник» збитків, тому сума 55 684 070 є неузгодженою. В межах кримінального провадження цивільний позов подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Однак, станом на сьогодні відсутні відомості, які б дозволили припустити існування обґрунтованої підозри, наявність потреб досудового розслідування та наявність будь-якого завдання, яке може бути виконано в результаті арешту грошових коштів на рахунках Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник», що свідчить про неможливість подальшого застосування арешту грошових коштів на рахунках.

Згідно зі статтею 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться недоторканість права власності.

Згідно ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Наразі обмеження Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник» в реалізації його права власності на арештовані грошові кошти не ґрунтується на умовах, передбачених кримінальним процесуальним законодавством і таке втручання у основоположні права і свободи Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник» не є виправданим з точки зору справедливості, розумності та досягнення дієвості кримінального провадження, що в своїй сукупності свідчить, що наразі таке втручання - є свавільним та має бути припинено.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна - грошових коштів, які належить на праві власності Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник», враховуючи, що з моменту накладення арешту службовим особам даного товариства не повідомлено про підозру, а також в ухвалі про накладення арешту відсутні посилання на належні та допустимі докази щодо причетності вказаного товариства до кримінального провадження, які б давали підстави для безсумнівного накладення арешту, а також не здійснена оцінка грошових коштів вказаного товариства як речового доказу є сумнівною в розумінні його оцінки в порядку статті 94 КПК України, згідно якої слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у правомірне володіння Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник». належними їм майном на підставі зазначених обставин, оскільки представником власника майна доведено, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Приймаючи до уваги наведене, слідчий суддя вважає, що існує правова підстава для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.11.2021 на грошові кошти, що знаходяться на рахунках Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник».

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000063 від 03.03.2021 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.11.2021 справа № 761/37429/21, провадження № 1-кс/761/20873/2021, на грошові кошти Вишгородського районного комунального підприємства «Комунальник» () у безготівковому вигляді в межах суми 55 684 070 (п`ятдесят п`ять мільйонів шістсот вісімдесят чотири тисячі сімдесят гривень) 21 копійка, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, а саме:

1.у АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), наступні поточні банківські рахунки:

№ НОМЕР_1 (українська гривня);

№ НОМЕР_2 (українська гривня);

№ НОМЕР_3 (українська гривня);

2.у Державній казначейській службі України (МФО 820172):

№ НОМЕР_4 (українська гривня);

№ НОМЕР_5 (українська гривня);

№ НОМЕР_6 (українська гривня);

3.у Казначействі України (ел.адм.подат) (МФО 899998):

№ НОМЕР_7 (українська гривня);

4.у філії Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (МФО 322669):

№ НОМЕР_8 (українська гривня);

№ НОМЕР_9 (українська гривня);

№ НОМЕР_10 (українська гривня);

5.у філії Вишгородському відділенні області АТ «Ощадбанк» (МФО 320155):

№ НОМЕР_11 (українська гривня);

6.у філії ПАТ ПІБ в м. Вишгород Київської області (МФО 321143):

№ 6 (українська гривня).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1