Провадження № 1-кс/760/8971/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про повернення тимчасово вилученого майна

05 жовтня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Сайт» на бездіяльність слідчого Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 15.09.2020 за № 0000175, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

29.09.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Сайт» на бездіяльність слідчого Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 15.09.2020 за № 0000175, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

У відповідній скарзі скаржник ставить питання про

- визнання бездіяльності слідчого Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області у кримінальному провадженні № 0000175 щодо неповернення тимчасово вилученого майна за заявою ТОВ «ЛЮКС САЙТ» від 26.07.2021 незаконною.

- зобов`язання слідчого Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000175 від 15.09.2020, негайно повернути ТОВ «ЛЮКС САЙТ» () тимчасово вилучене майно, а саме:

- 10 жорстких дисків: Kingsdone 120 Gb SA400S37/120G, Kingsdone 120 Gb SA300S37A/120G, Sumsung HD103US S/N S13PJ1KS310413, Seagade Barracuda 7200.12 S/N S2A04J8J, Seagade Barracuda 7200.12 S/N GVMVWDKN, Seagade Barracuda 7200.12 S/N Z3T78MDN, Seagade Barracuda 7200.12 S/N GQFDF7QB, Sumsung HD250HJ S/N SOUKJ1EQ409799, HITACHI APR-2012 S/N 5H2KYDYG, SanDisk 128 Gb S/N 23;

- ноутбуки марки Lenovo Z575 модель 20114 S/N WB07380970, Qosmio X775-3DV85 S/N 9B326988K, NoteLook PC модель G531G S/N K9NKCV008504366;

- моноблоки HP S/N 6CN2510C33 та ACER S/N DQB4GME43000.

Вимоги скарги обґрунтовані, зокрема, наступним:

«Адвокатським об`єднанням «АЛЕРТЕС» на підставі договору № 1-21 від 27.05.2021 надається правнича (правова) допомога Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС САЙТ».
04 лютого 2021 року старшим слідчим ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 в офісі ТОВ «ЛЮКС САЙТ», що розташований за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 242/1, офіс № 804 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2021 проведено обшук в рамках кримінального провадження № 0000175 від 15.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.
За результатами обшуку слідчий ОСОБА_4 грубо порушуючи вимоги ч. 2 ст. 168 КПК України безпідставно вилучив комп`ютерну техніку ТОВ «ЛЮКС САЙТ», яку у подальшому за клопотанням прокурора арештовано ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 757/7057/21-к від 11.02.2021.
З метою захисту порушених прав та інтересів ТОВ «ЛЮКС САЙТ», адвокатським об`єднанням «АЛЕРТЕС» подано клопотання про скасування арешту майна до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва.
Слідчий суддя надаючи оцінку відповідності вилученого майна ознакам речових доказів встановив, що вилучене майно взагалі не має жодного відношення до вчинення кримінального правопорушення, а використовувалися виключно для законної діяльності Товариства.
За результатами розгляду клопотання, 15.09.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва винесено ухвалу, якою скасовано арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2021 на майно Товариства.
У зв`язку з викладеним, 23.09.2021 представник Товариства звернувся до ГУ СБ України у м. Києві та Київській області із заявою про виконання рішення суду та повернення тимчасово вилученого майна, яке надійшло адресату 28.09.2021.
Натомість, станом на момент подачі скарги слідчий ГУ СБ України у м. Києві та Київській області тимчасово вилучене майно не повернув та про результати розгляду заяви не повідомив.
Тобто, слідчий у кримінальному провадженні фактично вчинив бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, адже слідчий після отримання судового рішення про скасування арешту тимчасово вилученого майна повинен був негайно вжити заходів щодо його виконання.
Таким чином, станом на 29.09.2021 ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/40739/21-к від 15.09.2021 слідчим ГУ СБ України у м. Києві та Київській області не виконана, а тимчасово вилучене майно незаконно утримується, чим порушується право власності Товариства.
Зазначені дії свідчать про свідому бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, що підтверджується наступним.
Тимчасовим вилученням майна, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України прокурор після отримання судового рішення про повне скасування арешту тимчасово вилученого майна повинен негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Однак, незважаючи на наявність судового рішення про скасування арешту майна, а також звернення Товариства з цього питання, станом на дату подання скарги тимчасово вилучене майно володільцю не повернуто.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Аналогічні гарантії права власності передбачені ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, якою встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини неодноразово констатував порушення Конвенції, при вилученні речей та документів, які не стосуються справи.
У справі 11901/02 «Пантелеєнко проти України», ЄСПЛ зазначив, що «…замість відбору доказів, суттєвих для розслідування, вони вилучили всі документи з офісу та певні особисті речі, що належать заявнику, які не мали жодного стосунку до справ...».
Таким чином, Товариство як законний власник майна без будь-яких правових обмежень встановлених законом наразі позбавлене можливості володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном, яке незаконно утримується органом досудового розслідування».

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 29.09.2021 для розгляду відповідної скарги визначено слідчу суддю ОСОБА_1 . Скаргу фактично передано слідчому судді по реєстру 30.09.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01.10.2021 за вказаною скаргою відкрито провадження, скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.10.2021.

В судове засідання 05.10.2021 скаржник не з`явився, проте подав клопотання, в якому просить здійснити розгляд справи без його участі та зазначає, що доводи та вимоги скарги підтримує.

Головним управлінням Служби безпеки України у місті Києві та Київській області явку представника у судове засідання не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо скарги, суд не повідомлено.

Відповідно до ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення ст. 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги за відсутності учасників провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши обставини, викладені в скарзі та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його адвокатом чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Вбачається, що 04.02.2021 слідчим ГУ СБ України у м. Києві та Київській області в офісі ТОВ «ЛЮКС САЙТ», що розташований за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 242/1, офіс № 804 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.01.2021 проведено обшук в рамках кримінального провадження № 0000175 від 15.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

За результатами обшуку слідчим вилучено комп`ютерну техніку ТОВ «ЛЮКС САЙТ», яку у подальшому за клопотанням прокурора арештовано ухвалою Печерського районного суду міста Києва № 757/7057/21-к від 11.02.2021.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.09.2021 у справі № 757/40739/21-к скасовано арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2021 на вказане майно ТОВ «Люкс Сайт».

23.09.2021 представник ТОВ «Люкс Сайт» звернувся до ГУ СБ України у м. Києві та Київській області із заявою про виконання рішення суду та повернення тимчасово вилученого майна, яке надійшло адресату 28.09.2021.

Станом на момент подачі та розгляду скарги, що є предметом розгляду, слідчий ГУ СБ України у м. Києві та Київській області тимчасово вилучене майно не повернув та про результати розгляду заяви не повідомив.

Суд враховує, що згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За змістом ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України у разі скасування арешту тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.
Слідчий суддя зазначає, що згідно з ч.ч. 1, 4, 5 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, ст.ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

При вирішенні даної скарги, слідчий суддя враховує також положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

З ситуації, що є предметом вивчення, вбачається, що тимчасове вилучене під час обшуку майно не повертається власнику за умови відсутності наразі (скасування) судового рішення про накладення арешту на нього, тобто фактично за відсутності законної підстави. При цьому, КПК України чітко встановлює як строки, в які має бути вирішено питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, так і строки повернення такого майна за умови відсутності ухвали про арешт. Розширене тлумачення відповідних норм може призвести до того, що власник майна може тривалий час перебувати в умовах правової невизначеності та нести індивідуальний надмірний тягар, що суперечать відповідним положенням.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 167, 169, 173, 303, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адв ОСОБА_3 ьовича, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Сайт», на бездіяльність слідчого Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2020 за № 0000175, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 Кримінального кодексу, задовольнити.

Зобов`язати уповноважену службову особу, в провадженні якої перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2020 за № 0000175, повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Люкс Сайт» тимчасово вилучене майно, вилучене 04.02.2021 в ході проведення обшуку в офісі ТОВ «Люкс сайт» () по бул. Шевченка, 242/1, офіс 804, у м. Черкаси (проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.01.2021), а саме:

- 10 жорстких дисків: Kingsdone 120 Gb SA400S37/120G, Kingsdone 120 Gb SA300S37A/120G, Sumsung HD103US S/N S13PJ1KS310413, Seagade Barracuda 7200.12 S/N S2A04J8J, Seagade Barracuda 7200.12 S/N GVMVWDKN, Seagade Barracuda 7200.12 S/N Z3T78MDN, Seagade Barracuda 7200.12 S/N GQFDF7QB, Sumsung HD250HJ S/N SOUKJ1EQ409799, HITACHI APR-2012 S/N 5H2KYDYG, SanDisk 128 Gb S/N 23;

- Ноутбуки марки Lenovo Z575 модель 20114 S/N WB07380970, Qosmio X775-3DV85 S/N 9B326988K, NoteLook PC модель G531G S/N K9NKCV008504366

- Моноблоки HP S/N 6CN2510C33 та ACER S/N DQB4GME43000.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 Зуєвич