Справа № 373/1671/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року м. Переяслав
Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника Бориспільського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Бориспільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням засудженого для відбування покарання, призначеного вироком суду, -
ВСТАНОВИВ:
27 жовтня 2021 року до суду надійшло подання начальника Бориспільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком суду. Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року за ч. 4 ст. 296 КК України на 4 роки позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на три роки. ОСОБА_4 двічі без поважних причин не з`явився для реєстрації до відділу пробації. Крім того, 05.05.2021 (ГАВ №217287) та 03.06.2021 (складено два протоколи: ГАВ №067131 та ГАВ №067177) ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.183КУпАП, від запропонованих трудових вакансій відмовляється. В сукупності вказані обставини свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні представник відділу з питань пробації підтримав подання та просив його задовольнити.
Прокурор підтримав подання, стверджував, що допущені засудженим порушення свідчать про те, що він не бажає стати на шлях виправлення.
Засуджений в судовому засіданні просив не задовольняти подання органу пробації, мотивуючи тим, що не з`явився на реєстрацію неумисно. Пояснив, що в період, коли пропустив дні явки на реєстрацію, зловживав алкогольними напоями, перебував у стані депресії і фізично не мав можливості з`явитись на реєстрацію. Про притягнення до адміністративної відповідальності та складені щодо нього протоколи за неправдиві виклики поліції, він не знав. Поліцію викликав у зв`язку із тим, що до його приміщення хтось стукав. Від працевлаштування він не відмовляється, проте бажає знайти роботу самостійно. Зобов`язався в подальшому не допускати порушення порядку відбуття іспитового строку.
Заслухавши учасників по справі, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року за ч. 4 ст. 296 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, в тому числі, періодично з`являтися до органу пробації.
26 березня 2021 року вказаний вирок надійшов на виконання до Переяслав-Хмельницького МРВ ФДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.
05 квітня 2021 року ОСОБА_4 з`явився за викликом до відділу пробації, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку, в тому числі, і з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої засуджений зобов`язаний з`являтися на реєстрацію до Переяслав-Хмельницького відділу пробації кожну першу та другу середу кожного місяця.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний встановити не лише факт самого порушення, а й з`ясувати чи можна розглядати таке порушення як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів справи, в період іспитового строку ОСОБА_4 дійсно двічі, а саме 05 травня 2021 та 19 травня 2021 року, не з`явився на реєстрацію до органу пробації. Разом з тим, в подальшому графік явок до органу пробації жодного разу не допускав. В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що намірів ухилятися від відбування покарання він не має, про неможливість з`явитись 05 травня 2021 року до органу пробації у зв`язку із поганим самопочуттям він повідомляв телефоном представника органу.
Пояснення ОСОБА_4 в судовому засіданні підтверджуються відповідними поясненнями, котрі містяться в матеріалах справи.
Також протягом іспитового строку ОСОБА_4 три рази притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик поліції. Однак, з пояснень, наданих ОСОБА_4 в суді слідує, що він викликав поліцію, оскільки до його житла стукали невідомі особи і він їх злякався.
Проаналізувавши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що факт допущення ОСОБА_4 майже пів року назад двох неявок до органу пробації, а також характер адміністративного правопорушення, що вчинено ОСОБА_4 в період іспитового строку, передбаченого ст. 183 КУпАП, беззаперечно не вказують як окремо, так і в сукупності на небажання засудженого ставати на шлях виправлення. До того ж, виклик ОСОБА_4 поліції, за наведених ним обставин, не свідчить про те, що він бажав даремного виїзду на місце виклику поліції та його дії були спрямовані виключно на зрив нормальної роботи поліції.

Станом на даний час, засуджений не допускає порушень умов іспитового строку.
Відсутність у ОСОБА_4 роботи, як про це вказується у поданні представника органу пробації, взагалі відповідно до норм закону не є підставою для вирішення судом питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням засудженого для відбування покарання.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання, визначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року, є недоцільним і не сприятиме виправленню засудженого.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання начальника Бориспільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1