В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002898 від 07 жовтня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка не працює, незаміжньої, громадянки України, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
07 жовтня 2021 року приблизно о 09 год 45 хв ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 перебували за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 .

Під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Під час вказаного конфлікту потерпілий ОСОБА_5 , перебуваючи на балконі разом із своєю співмешканкою ОСОБА_3 , штовхнув останню, від чого вона впала на підлогу, та наніс їй декілька ударів в область обличчя, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: синця в лобній ділянці ліворуч на межі з волосистою частиною голови, які згідно висновку судово-медичного експерта № 042/1-587-2021 від 12 жовтня 2021 року, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

В подальшому ОСОБА_3 , розуміючи, що ОСОБА_5 має суттєву фізичну перевагу відносно неї, з метою уникнення подальшого конфлікту та припинення протиправної поведінки, взяла до рук кухонний ніж, який лежав на столі в прилеглій до балкону кімнаті. З метою припинення протиправних дій з його боку, які виразилися у спричинені їй легких тілесних ушкоджень, сприймаючи загрозу своєму здоров`ю, маючи реальну можливість оцінити обстановку, яка склалась та передбачити наслідки, реально сприймаючи протиправні дії ОСОБА_5 як загрозу власному життю і здоров`ю, захищаючись від небезпечного посягання, усвідомлюючи раптовий агресивний настрій нападника та здатність і бажання спричинення ним тілесних ушкоджень, маючи умисел на припинення вказаних протиправних дій, вважаючи, що лише в такий спосіб можливо припинити напад, явно перевищуючи межі необхідної оборони та співрозмірності захисту від реального суспільно небезпечного посягання, ОСОБА_3 , тримаючи в правій руці кухонний ніж, умисно вчинила дії, які явно не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, а саме: нанесла потерпілому ОСОБА_5 один удар ножем в область живота, спричинивши таким чином тілесне ушкодження у виді рани на передній черевній стінці справа на 2 см нижче реберної дуги, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні- досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини черевної стінки, проникає в черевну порожнину з наскрізним пораненням правої долі печінки, з явищами гемоперитонеуму (наявні в черевній порожнині до 300 мл крові), яке згідно висновку експерта № 042-1581-2021 від 08 листопада 2021 року, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 124 КК України, тобто вчинення умисних дій, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого у разі перевищення меж необхідної оборони.

15 листопада 2021 року у даному кримінальному провадженні №0002898 між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 у порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_3 за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій, відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченої за ст. 124 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність майнової шкоди, при цьому обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного злочину та правову кваліфікацію її дій за ст. 124 КК України.

Також сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинення нею кримінального правопорушення, а саме за ст. 124 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченій.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов такого висновку.
Так, відповідно до вимог ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примиренняміж потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілим та підозрюваною дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання, яке відповідає санкції інкримінованої статті.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та підозрюваною ОСОБА_3 та призначити останній узгоджену ними міру покарання. Також йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення.
Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні також просила суд вказану угоду, укладену між нею та потерпілим ОСОБА_5 затвердити і призначити їй узгоджену в угоді міру покарання. Також обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ст. 124 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, потерпілий ОСОБА_5 у свою чергу цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.
Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 умисно заподіяла тяжке тілесне ушкодження, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, а тому її дії підлягають кваліфікації за ст. 124 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись вимогами ст. 373, 374, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,
у х в а л и в :
затвердити угоду про примирення від 15 листопада 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002898 від 07 жовтня 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України тапризначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Речові докази у кримінальному провадженні: куртку чорного кольору, рюкзак з джинсами синього кольору зі слідами РБК, кофтою чорного кольору зі слідами РБК, кросівками чорного кольору зі слідами РБК, які передано ОСОБА_5 на відповідальне зберігання залишити у володінні ОСОБА_5 ; предмет, схожий на ніж, який упаковано до картонної коробки, опечатаної печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з підписами понятих, який передано до камери схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві знищити; DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи з боді-камер УПП у м. Києві ДПП, який приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 994 грн 00 к. за проведення судово-медичної експертизи № 042/1-587-2021від 12 жовтня 2021 року, 4682 грн 00 к за проведення судово-медичної експертизи № 042-1581-2021 від 08 листопада 2021 року, а загалом на суму 5676 грн 00 к.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1