Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року Справа № 608/2992/21
Номер провадження1-кс/608/87/2022

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника -- адвоката ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гусятинського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, підозрюваного у вчиненні злочину, відомості про який 21 грудня 2021 року внесено в ЄРДР за № 0000488, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, дані про які внесені в ЄРДР 21 грудня 2021 року за № 0000488.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 грудня 2021 року ОСОБА_5 домовився із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , про спільне викрадення матеріальних цінностей, які знаходились в нежитловому та житловому приміщеннях на території домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 з метою незаконного особистого збагачення та таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно за попередньою змовою із ОСОБА_9 , біля 20.00 год. 20 грудня 2021 року, відчинивши хвіртку огорожі домогосподарства ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_3 , проникли на територію вказаного домогосподарства, де шляхом пошкодження вхідних дверей нежитлового приміщення проникли у вищевказане приміщення, звідки без дозволу ОСОБА_8 та всупереч його волі, не помічаючи ніяких осіб, які б спостерігали за ними, таємно викрали одну косу бензомоторну марки "FORTE БМК - 3100 вартістю 1402 гривні 47 копійок.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_9 , шляхом пошкодження навісного замка проникли у приміщення житлового будинку на території вищевказаного господарства, звідки без дозволу ОСОБА_8 та всупереч його волі, не помічаючи ніяких осіб, які б спостерігали за ними, таємно викрали наступні речі: один вживаний радіоприймач торговельної марки «VEF» 206, вартістю 44 гривні 73 копійки; одну саморобну вживану металеву драбину вагою 25 кг 750 г, вартість якої становить 128 гривень 75 копійок; одне вживане металево емальоване відро об`ємом 10 л зеленого кольору вартістю 78 гривень 33 копійки.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 спричинено матеріальні збитки на загальну суму 1654 гривні 28 копійок.

25.01.2022 року слідчим СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло та інше приміщення.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Чеботарі проти Молдови" (Сеbоtаrі V. Моldova), N 35615/06, п.48, від 13.11.2007) зазначено, що за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 п.175 зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки сільськогосподарського майна із території домогосподарства ОСОБА_8 в с.Калинівщина Чортківського району. Ці докази містяться в:

1) Заяві від ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення;

2) показаннях потерпілого ОСОБА_8 , який у ході своєму допитів підтвердив факти скоєння згаданої крадіжки;

1)протоколі огляду місця події від 21 грудня 2021 року;

2)протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 22.12.2021 року;

3)протоколі обшуку домогосподарства, яким користується ОСОБА_5 від 22.12.2021 року;

4)протоколі огляду вилучених речей від 22.01.2021 року;

5)висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-22/252-ТВ від 13.01.2022 року;

6)висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-22/254-ТВ від 18.01.2022 року;

7)протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 25.01.2022 року;

8)протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 25.01.2022 року.

За таких обставин оголошення підозри ОСОБА_5 та обрання запобіжного заходу щодо нього не суперечать нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та нормам КПК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, неофіційно проживає спільно із своєю співмешканкою, у зв`язку із чим в нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі с. Черкавщина Чортківського району. ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, за який законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років, окрім цього на даний час слідчими СВ Чорткківського РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове слідство в іншому кримінальному провадження за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. У вказаному кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів причетності до вчинення зазначеного злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у ОСОБА_5 є великою і, як вказано вище, немає вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, законних джерел доходу не має та причетний до вчинення інших крадіжок чужого майна, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України. Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до вчинення крадіжок і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Вессіеv v. Моldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід.

Слідчий вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж домашній арешт в нічну пору доби, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вище вказаним ризикам.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і у випадку доведення його вини у скоєнні даного кримінального правопорушення існує велика імовірність призначення найсуворішого виду кримінального покарання у вигляді позбавлення волі, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний, з метою уникнення відповідальності за скоєне, буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При обранні менш суворого запобіжного заходу, аніж домашній арешт в нічну пору доби, правоохоронні органи не будуть мати можливості постійно контролювати поведінку ОСОБА_5 та весь час володіти інформацією про його місце знаходження.

ОСОБА_5 в міру тяжкості покарання, яке йому загрожує, соціальних зв`язків, репутації, способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки у випадку обрання щодо нього менш суворого запобіжного заходу, аніж домашній арешт в нічну пору доби.

Слідчий також просить накласти на підозрюваного ОСОБА_5 терміном на два місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримує клопотання та просить його задовольнити.

Слідчий Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 також підтримує клопотання, просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечень щодо клопотання слідчого не має, погоджується на застосуванні щодо нього запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий та прокурор обґрунтовують його доводи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід задовольнити з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст.ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Описана в клопотанні про застосування запобіжного заходу фабула у сукупності з наданими стороною обвинувачення поясненнями дає суду можливість дійти висновку про наявність в діях підозрюваного ознак вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя бере до уваги той факт, що в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру, отже воно здійснюється за підозрою конкретної особи. Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отримані в ході досудового розслідування відомості є достатньо переконливими в тому, що кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а підозрюваний до нього причетний, отже на даному етапі підозра є обґрунтованою.

Разом з тим, на даному етапі слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які суд повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, якою, зокрема, врегульовано порядок застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на стадії досудового розслідування.

За змістом ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя перевіряє наявність ризиків, їх обґрунтованість та чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому враховується наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Сторона обвинувачення у клопотанні посилалась на наявність двох ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами, наведеними в клопотанні існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказані ризики суд оцінює з огляду на обставини кримінального провадження та обставини, що стосуються безпосередньо підозрюваного ОСОБА_5 .

Ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від від трьох до шести років.

Стосовно такого ризику, слідчий суддя зазначає, що застосування запобіжного заходу, багато в чому визначається характером, властивостями вчиненого злочину, одним з важливіших серед яких є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести, в разі визнання його винним. Зокрема, в п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків, перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК України слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Також суд погоджується з доводами щодо наявного ризику продовження злочинної діяльності, оскільки, як пояснив слідчий в судовому засіданні, в провадженні слідчого відділу Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали кримінального провадження за ч. 3 ст. 185 КК України, в яких встановлено причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правополрушення, хоча підозра йому ще не порвідомлена.

Оцінюючи можливість застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів (такими є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава), які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, слідчий суддя бере до уваги наведені вище характеристики кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та вагомість встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби із застосуванням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, є співрозмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти визначеним ризикам.
Слідчий суддя, враховуючи вищенаведені обставини, не знаходить можливості застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, які були встановлені в ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 177, 178, 181, 184, 192-194, 196, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Оришківці Гусятинського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, тобто в проміжок часу з 21-ї години до 7-ї години наступної доби на строк 60 (шістдесят) діб.

Накласти на підозрюваного ОСОБА_5 терміном на два місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити Чортківському РВП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали закінчується 29 березня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 02 лютого 2022 року о 15-й годині 45 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1