У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2021 року, якою, задоволено подання начальника Кривоозерського РС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_7 , та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, неодруженого, призначеного вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленим іспитовим строком тривалістю три роки.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8
засуджений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить скасувати ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2021 року, якою задоволено подання начальника Кривоозерського РС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_7 , та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_6 та ухвалити нову, або призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2021 року задоволено подання начальника Кривоозерського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_6 .

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 призначеного вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області 04 червня 2020 року за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

Направлено засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області 04 червня 2020 року за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Постановлено строк відбування покарання засудженому рахувати з моменту приведення ухвали до виконання.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

На думку захисника, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду та порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Вказує, що після винесення письмових попереджень засуджений ОСОБА_6 не скоїв жодного правопорушення, зробив вірні висновки та став на шлях виправлення.
Також вказує, що засуджений ОСОБА_6 є малограмотною особою, являється членом багатодітної родини, де працює тільки він, а також має позитивну характеристику.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

До Кривоозерського районного суду Миколаївської області надійшло подання від начальника Кривоозерського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_6 в зв`язку з систематичним вчиненням засудженим адміністративних правопорушень.

ОСОБА_6 засуджено вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2020 року за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю три роки, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Задовольняючи подання начальника Кривоозерського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_7 , суд першої інстанції вказав, що засуджений ОСОБА_6 свідомо та умисно, без будь-яких поважних причин, неодноразово порушував обов`язки, визначені законом та покладені на нього судом, на попередження органу пробації не реагував, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому наявні підстави для його направлення для відбуття призначеного судом покарання.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали судового провадження та особової справи, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 370, 372 КПК України ухвала суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення особи для відбування покарання призначеного за вироком суду має бути постановлена згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду з наведенням в ній належних і достатніх мотивів її постановлення.

Статтею 75 КК України визначено право суду при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи при прийнятті рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Одночасно, згідно ч.1 ст.76 КК України, уразі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Приймаючи рішення про скасування засудженому ОСОБА_6 іспитового строку, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений, будучи ознайомленим з порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та обов`язками, покладеними на нього вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2020 року, свідомо та умисно, без будь-яких поважних причин, неодноразово порушував обов`язки, визначені законом та покладені на нього судом, на попередження органу пробації не реагував, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Проте з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.166 КВК України та ч.2 ст.78 КК України, зокрема, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно п.2 та п.3 п.п. 2 розд. ІХ наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» № 272/5 від 29.01.2019 року невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Згідно подання начальника Кривоозерського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_6 свідомо систематично вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення.

Суд першої інстанції, розглянувши подання, дійшов висновку про його задоволення із врахування даних щодо притягнення ОСОБА_6 протягом 4 кварталу 2020 року до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені у клопотанні органу пробації факти, можуть свідчити про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Як слідує із матеріалів особової справи, ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності протягом 4 кварталу 2020 року, а саме за ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.6 ст.121, ч.1 ст.175-1 КУпАП(а.о.с.127-138).

Разом з тим, колегія суддів вважає, що у даному випадку не можна розцінювати як систематичне вчинення засудженим адміністративних правопорушень та вважати підставою для звернення до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Оскільки вчинені засудженим ОСОБА_6 адміністративні правопорушення, є незначними, у зв`язку з чим застосування за такі правопорушення до особи стягнень не може бути враховано під час вирішення питання про скасування звільнення ОСОБА_6 від покарання з випробуванням.

Після винесення письмових попереджень, ОСОБА_6 не скоїв жодного правопорушення, зробив вірні висновки та став на шлях виправлення. Крім того, ОСОБА_6 є малограмотною особою, є членом багатодітної родини, де працює тільки він, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, громадський порядок не порушує.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи подання органу пробації, не звернув уваги на конкретні обставини справи та прийняв передчасне рішення, яке визнається апеляційним судом не законним та підлягає скасуванню.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, враховуючи те, що органом пробації не доведений факт небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 23 жовтня 2003 року, апеляційний суд приходить висновку про відсутність достатніх та законних підстав для задоволення подання органу пробації та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання.

З огляду на викладене, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 409, 419, 424, 532, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2021 року, стосовно ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухалу.

Відмовити в задоволені подання начальника Кривоозерського РС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_7 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: