Справа № 165/2753/20
Провадження № 1-кп/165/148/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000635 від 20 червня 2019 року за ч.1 ст.162, ч.2 ст.194 КК України, про затвердження угоди про визнання винуватості від 04 листопада 2021 року, укладеної між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта повна загальна середня, не одружений, військовослужбовець за контрактом солдат військової частини НОМЕР_1 , інвалідом І-ІІ групи не являється, не судимий, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , суд,

встановив:

20 червня 2019 року, в період часу з 05 год. по 05 год. 30 хв., ОСОБА_4 , з прямим умислом, направленим на незаконне проникнення до іншого приміщення, а саме гаражного приміщення № НОМЕР_2 , що знаходиться на території гаражного масиву ЦЕММ м. Нововолинська, належного ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи ст.30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку, не інакше як за вмотивованим рішенням суду, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, з метою знищення, шляхом підпалу майна, належного ОСОБА_7 , яке зберігалось за вищевказаною адресою, прибув на територію гаражного масиву ЦЕММ, де за допомогою металевої палки, яку відшукав на місці вчинення злочину, пошкодив навісний замок воріт гаража № НОМЕР_2 , проникнувши у вказане приміщення.
Правова кваліфікація умисних дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Після цього, ОСОБА_4 реалізуючи злочинний умисел, направлений на знищення чужого майна, з мотивів помсти, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, 20 червня 2019 року, в період часу з 05 год. по 05 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні гаража № НОМЕР_2 , що знаходиться за вищевказаною адресою, використавши пляшку з легкозаймистою речовиною, яку відшукав на місці вчинення злочину, облив нею автомобіль марки "FORD-Mondeo", реєстраційний номер НОМЕР_3 , та підпалив його. Після чого, переконавшись, що полум`я розгорілось, залишив місце вчинення злочину. У результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_4 , автомобіль марки "FORD-Mondeo", реєстраційний номер НОМЕР_3 та майно, яке знаходилися у приміщенні гаража були знищені, внаслідок термальної дії відкритого полум`я, а потерпілій ОСОБА_8 , яка є власницею вищевказаного автомобіля, завдано майнову шкоду на суму 168275,54 грн., потерпілому ОСОБА_7 було завдано майнову шкоду на суму 88923,29 грн., в наслідок чого ОСОБА_4 завдав майнову шкоду у великих розмірах на загальну суму 257198,83 грн.
Правова кваліфікація умисних дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.194 КК України, тобто умисне знищення та пошкодженні чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчиненому шляхом підпалу.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та беззастережно.

Додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_4 які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.
Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згідний обвинувачений ОСОБА_4 за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк один рік, за ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого та його захисника є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила затвердити укладену між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди їй зрозумілі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим та прокурором, оскільки угода була укладена за його присутності ОСОБА_4 добровільно, і останній погодився на покарання узгоджене в угоді.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ч.4, ч.5 ст.12 КК України віднесені до нетяжкого злочину та тяжкого злочину. Міра покарання погоджена сторонами угоди відповідає санкціям ч.1 ст.162, ч.2 ст.194 КК України, призначення остаточного покарання за сукупності злочинів, відповідає правилам ч.1 ст.70 КК України. Звільнення від покарання з випробуванням, враховуючи пом`якшуючі вину обставини: щире каяття; активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень; ОСОБА_4 є учасником у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганських областях, забезпеченні їх здійснення (а.с.201), відповідає вимогам ст.75, ст.76 КК України.
Потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_9 надана згода прокурору на укладення ним угоди з обвинуваченим (а.с.99-100).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
До обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 25 червня 2019 року на: кофту чорного кольору на довгий рукав з блискавкою білого кольору, капюшоном із написом на внутрішній стороні "Only Play", штани чорного кольору на резинці, взуття типу мокасини білого кольору на зав`язках, із написом на внутрішній стороні "41 db" (а.с.106) скасувати.
Речові докази: дві пари шортів та кросівки (а.с.105), футболку, бейсболу, рюкзак (а.с.107), кофту та штани (а.с.202), які передано на зберігання у кімнату РД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області повернути ОСОБА_4 ; оптичний DVD-R диск із записами з камер відео спостереження (а.с.108), який знаходиться у матеріалах кримінального провадження (а.с.203) залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави за проведення судових експертиз: 942,06 грн. висновок №102 від 31 жовтня 2019 року (а.с.110-114); 628,04 грн. висновок №101 від 15 листопада 2019 року (а.с.116-118); 5024,32 грн. висновок №467 від 13 серпня 2019 року (а.с.120-157); 1256,08 грн. висновок №360 від 15 жовтня 2019 року (а.с.159-166); 1256,08 грн. висновок №266 від 27 серпня 2019 року (а.с.168-171); 2355,15 грн. висновок №334 від 16 серпня 2019 року (а.с.173-182); 5338,34 грн. висновок №66 від 30 вересня 2019 року (а.с.184-197), а всього 16800,07 грн.
Керуючись ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд,

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 04 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0000635 від 20 червня 2019 року, укладену між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.194 КК України та призначити покарання:
за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;
за ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст.75, ст.76, КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо протягом одного року шести місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини НОМЕР_1 , (а в разі звільнення з військової служби до уповноваженого органу з питань пробації); повідомляти командира військової частини НОМЕР_1 (а в разі звільнення з військової служби уповноваженому органу з питань пробації) про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку обчислювати ОСОБА_4 з часу проголошення вироку, тобто з 05 листопада 2021 року.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 25 червня 2019 року на майно скасувати.
Речові докази: дві пари шортів та кросівки, футболку, бейсболу, рюкзак, кофту та штани, які передано на зберігання у кімнату РД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області повернути ОСОБА_4 ; оптичний DVD-R диск із записами з камер відео спостереження, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 16800 (шістнадцять тисяч вісімсот) грн. 07 коп. судових витрат.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1