ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1977/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001429, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Дніпровського

районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року за ч. 3

ст. 311, ч. 2 ст. 309 КК України скасованого в частині

призначеного покарання вироком Київського апеляційного суду

від 03 березня 2021 року до остаточного покарання на підставі

ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років,

без конфіскації майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 15 листопада 2021 року.

Висунуте обвинувачення ОСОБА_4 визнане судом доведеним та встановлено, що він у невстановлений органом досудового розслідування день та час, перебуваючи за невстановленою органом досудового розслідування адресою, у невстановлений органом досудового розслідування спосіб придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яка знаходилась у двох згортках фольги та одному поліетиленовому пакеті з «zip-lock» застібкою.

У подальшому ОСОБА_4 помістив раніше придбану психотропну речовину до сумки, яку мав при собі, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, для власного вживання, без мети збуту.

Так, 13 травня 2021 року, приблизно о 17 год. 15 хв., за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 22, поряд з будинком працівниками поліції був затриманий ОСОБА_4 , у якого, в ході особистого обшуку, виявлено та вилучено два згортки фольги та один поліетиленовий пакетик з «zip-lock» застібкою, всередині із порошкоподібною речовиною білого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 5,77 г, що у великих розмірах, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав, для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, у великих розмірах, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він у невстановлений органом досудового розслідування день та час, перебуваючи за невстановленою органом досудового розслідування адресою, у невстановлений органом досудового розслідування спосіб придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено ПМА (параметоксиамфетамін), яка знаходилась у двох поліетиленових пакетах з «zip-lock» застібкою.

У подальшому, ОСОБА_4 помістив раніше придбану психотропну речовину до сумки, яку мав при собі, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі психотропну речовину, обіг якої заборонено ПМА (параметоксиамфетамін), для власного вживання, без мети збуту.

Так, 13 травня 2021 року, приблизно о 17 год. 15 хв., за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 22, поряд з будинком працівниками поліції був затриманий ОСОБА_4 , у якого, в ході особистого обшуку, у сумці, яку останній мав при собі виявлено та вилучено поліетиленовий пакетик з «zip-lock» застібкою з пігулками фіолетового кольору у кількості чотирьох штук, що у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено ПМА (параметоксиамфетамін), масою 0,16 г, поліетиленовий пакетик з «zip-lock» застібкою з пігулками синього кольору у кількості чотирьох штук, що у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено ПМА (параметоксиамфетамін), масою 0,06 г, а загальною масою 0,22 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав протягом року після засудження за цією статтею, для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 надав суду показання, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставинами кримінального провадження, у чому щиро розкаюється. Так, надав суду показання, що він дійсно придбав психотропну речовину, амфетамін, для власного вживання без мети збуту, яку у подальшому, 13 травня 2021 року, у нього було виявлено та вилучено під час особистого обшуку. Також ним була придбана психотропна речовина, ПМА, яку він придбав для власного вживання, без мети збута, та яку зберігав допоки вона не була у нього вилучена 13 травня 2021 року в ході особистого обшуку. Речовини зберігав у сумці, що була при ньому. У вчиненому щиро розкаюється.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме матеріалів, що характеризують обвинуваченого, витрат на проведення експертиз, матеріалів щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, у великих розмірах, без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд вважає домірним призначити покарання у виді позбавлення волі, у розмірі наближеному до максимального за цієї санкцією статті. Водночас суд застосовує положення ст. 71 КК України, із визначенням остаточного покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки обвинувачений вчинив нові кримінальні правопорушення після ухвалення вироку стосовно нього Дніпровським районним судом м. Києва від 16 листопада 2020 року. При цьому суд враховує вирок Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року, яким цей вирок було скасовано в частині призначеного покарання.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно ОСОБА_4 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили, у цей строк відбування покарання зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк тримання під вартою з розрахунку один день за день позбавлення волі, з дня затримання ОСОБА_4 до 08 грудня 2021 року включно.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта від 30 червня 2021 року № СЕ-19/111-21/26466-НЗПРАП) у розмірі 1 372,96 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, передані на зберішання до камери схову Дарницького УП Гу НП у м. Києві, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1