Справа № 462/8934/21
Провадження 1-кс/462/2216/21
У Х В А Л А

08 грудня 2021 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу ВП № 1 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 30.11.2021 року, -

встановив:

ОСОБА_3 , 06.12.2021 рокузвернулася до слідчого суді зі скаргою, у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого Відділу ВП № 1 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 30.11.2021 року уякій просить визнати незаконною бездіяльність та зобов`язати посадових осіб Відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області внести відповідні відомості до ЄРДР за її заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України відносно ОСОБА_4 , окрім цього просить надіслати їй витяг з ЄРДР.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що вона 30.11.2021 року звернулася до Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Зазначає, що подана заява про вчинення кримінального правопорушення безпосередньо вказує на обставини вчинення відносно неї незаконних дій та стосується заволодіння ОСОБА_4 її коштами, шляхом зловживанню довірою (шахрайство), а відтак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України з врахуванням, того що відносно вказаної особи та його дружини - ОСОБА_5 вже зареєстровано інше кримінальне провадження за ч. 2 ст. 190 КК України, про що остання дізналися із соціальних мереж. Однак, всупереч вимогам ст. 214 КПК України дані відомості не внесені у ЄРДР, що вказує на неправомірну бездіяльність уповноваженої особи Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

ОСОБА_3 , яка звернулася зі скаргою, не з`явилася для розгляду скарги у судове засідання, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду скарги, при цьому 08.12.2021 року подала письмове клопотання, у якому просить розглядати скаргу за її відсутності, зазначила, що скаргу підтримує, просить задовольнити у повному обсязі, відтак, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без її участі.

Відділ поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду скарги, не забезпечив явку у судове засідання свого уповноваженого представника, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.
Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.
У силу ч. 1 ст. 9 КПК на керівника органу досудового розслідування, слідчого покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.
Таким чином, системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що слугувати підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені вагомі фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 , 30.11.2021 року звернулася до Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Зазначає також, що подана заява про вчинення кримінального правопорушення безпосередньо вказує на обставини вчинення відносно неї незаконних дій та стосується заволодіння ОСОБА_4 її коштами, шляхом зловживанню довірою (шахрайство), а відтак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Зазначає, що 04.09.2010 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 у позику 24000 Доларів США в офісі його магазину на «Ринку Південний». На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_4 надано власноруч складену розписку від 04.09.2010 року, якою передбачено обов`язок повернення коштів на першу вимогу. У подальшому 15.09.2010 року під впливом попередніх запевнень, ОСОБА_4 додатково отримав від ОСОБА_3 у позику 40000 Доларів США. На підтвердження укладення договору позики ним надано власноруч складену розписку від 15.09.2010 року, якою передбачено обов`язок повернення коштів на першу вимогу. Окрім цього, 26.09.2010 року, позичальник, отримав від ОСОБА_3 у позику 12 000 Доларів США. На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_4 надано власноруч складену розписку від 26.09.2010 року, якою передбачено обов`язок повернення коштів на першу вимогу. Додатково до цієї розписки було передано у позику 10000 Доларів США, які повернуті 31.05.2014 року. Також за першою розпискою ОСОБА_4 повернув частину коштів, а саме 27.06. 2015 року у сумі 3000 Доларів США. Вважає, що дії ОСОБА_4 були заздалегідь спрямовані на те, щоб заволодіти шахрайськими методами коштами ОСОБА_3 , оскільки такі не були повернуті на неодноразові вимоги останньої.
Згідно п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається із листа ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області № 26131/38/02.21 від 07.12.2021 року відомості по заяві ОСОБА_3 , яка зареєстрована у ІТС «ІПНП» ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області за № 26131 від 01.12.2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань не вносилися.

Разом з тим, аналіз заяви ОСОБА_3 від 30.11.2021 рокудає підстави для висновку, що така за своїм змістом є заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення, в розумінні ч. 1 ст. 214 КПК України, оскільки містить обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відтак відомості, викладені у такій, згідно вимог ст. 214 КПК України, підлягають внесенню повноважним слідчим (дізнавачем) в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення є суттєвим порушенням зазначених вимог закону та прав особи ініціювати досудове розслідування, і тому скарга підлягає задоволенню в частині зобов`язання ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області вжити заходи щодо реєстрації уповноваженою особою в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 30.11.2021 року та зареєстрованої 01.12.2021 року (ІТС «ІПНП» № 26131).

Крім цього, скаржник вказує на те, що на її думку зазначені в заяві від 30.11.2021 року дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України і просить зобов`язати внести відомості в ЄРДР саме за такою кваліфікацією.
Разом з тим, у слідчого судді відсутні повноваження здійснювати кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням конкретних статей Кримінального кодексу України по викладених в заяві про вчинення кримінального правопорушення обставинах.
Відповідно до ст. 214 КПК України визначати правову кваліфікацію конкретного кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування входить в компетенцію слідчого, дізнавача, прокурора.
Статтями 36, 40, 40-1 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий і дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Крім цього, скаржнику не належить право на внесення в ЄРДР відомостей за заявою, повідомленням про кримінальне правопорушення за бажаною ним кваліфікацією дій особи (осіб) за диспозицією статтей КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується, в тому числі положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.
Слід також зауважити, що бездіяльність слідчого, дізнавача та прокурора може виявлятись не лише у невчиненні дій, які передбачають внесення відомостей до ЄРДР, а й у відмові у їх учиненні.

При цьому, системний аналіз положень ст.ст. 303, 307 КПК України дає підстави для висновку, що предметом аналізованого виду оскарження невнесення відомостей у ЄРДР на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України є бездіяльність, а не конкретна дія чи рішення.

Враховуючи наведене, за встановленого порушення прав заявника внаслідок невнесення відомостей його заяви у ЄРДР та, відповідно, допущення протиправної бездіяльності уповноваженою особою Відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області, належним способом захисту у порядку судового контролю, на переконання слідчого судді, є зобов?язання вжити заходи уповноваженою особою Відділу № 1 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області для внесення таких відомостей у ЄРДР, внаслідок чого буде припинена протиправна бездіяльність, яка оскаржується, та забезпечено порушені права скаржника, натомість вимоги скарги про визнання незаконною бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги скаржника надати (надіслати) витяг з ЄРДР, то така не підлягає до задоволення, оскількизгідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, а відомості щодо кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 30.11.2021 року ще не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,тому така вимога є передчасною.
Керуючись ст. 2, 3, 7, 9, 214, 303, 304, 306, 307, 309, 369-372, 376 КПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу ВП № 1 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 30.11.2021 року задовольнити частково.
Зобов`язати відділ поліції №1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції у Львівській області вжити заходи щодо внесення уповноваженою особою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 30.11.2021 року та зареєстрованою 01.12.2021 року (ІТС «ІПНП» № 26131).

У іншій частині вимог скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: