Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/322/2021 Справа № 641/181/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_4 .
До обвинуваченої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , в якому вказує про відсутність підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу відносно обвинуваченої , та на те , що ОСОБА_4 може переховуватись від суду , оскільки вона неодноразово оголошувалась у розшук.
Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник заперечували про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою , та просили його змінити на домашній арешт , посилались на те , що у ОСОБА_4 є малолітня дитина , та мати пенсіонерка.

Представники потерпілих в судове засідання не з`явилися , в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку:

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень , свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
При розгляді питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні-злочину, у вчиненні якого вона обвинувачується. Крім того, наявні ризики переховування ОСОБА_4 від суду , оскільки обвинувачена жодного разу не з`являлась в судові засідання які призначались головуючим суддею ОСОБА_1 , причини поважності своєї неявки суду не надавала , неодноразово оголошувалася у розшук. Є ризики , що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Таким чином , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Приймаючи до уваги, що ухвала суду від 22 листопада 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 припиняє свою дію 20 січня 2022 року, а судове провадження не завершене, тому суд вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 строком на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 331, 369-372, 392 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Продовжити строк тримання під вартою, відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України , строком на 60 днів, тобто до 13 березня 2022 року.

Ухваламоже бути оскаржена до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя- ОСОБА_1