Справа № 369/541/21
Провадження № 1-кп/369/1243/21
В И Р О К
іменем України
10.09.21 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_7 ,

цивільного позивача та законного представника

малолітньої особи ОСОБА_8 ,

представника потерпілого та цивільних позивачів ОСОБА_9 ,

обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003070 від 19 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, безробітного, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

04 вересня 2020 року близько 09:30 год. (більш точного часу не установлено) водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Київська м. Вишневе, що в Києво-Святошинському районі Київської області, зі сторони с. Святопетрівське у напрямку м. Києва, навпроти будівлі №4-Д, вул. Київська в м. Вишневе, водій ОСОБА_10 , не врахувавши дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою та проявив неуважність не обравши безпечної дистанції до попутного транспортного засобу, таким чином своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки та перед зміною напрямку свого руху для уникнення зіткнення з попутним транспортним засобом, що рухався попереду та почав гальмувати, не переконався у безпечності маневру для інших учасників руху, таким чином виїхав у смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 - цивільного позивача, який рухався по вул. Київська у зустрічному напрямку, зі сторони м. Києва.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпіла ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку з формуванням субдуральної гематоми над лівою лобною ділянкою і субдуральних нашарувань над правою лобною долею, які в своїй сукупності, згідно з висновком експерта №237/Е від 08 жовтня 2020 року відносяться до категорії ушкоджень середньої тяжкості.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_10 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме п.п.: 1.3. (Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими); 1.5 (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3 «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 10.1 (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху); 12.1 (Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним).

Порушення водієм ОСОБА_10 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причиновому зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Вказаними діями ОСОБА_10 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, та пояснив, що за обставин викладених в обвинувальному акті їхав в напрямку м. Києва зі швидкістю близько 60 км/год, дорога була мокра, перед ним їхав автомобіль який здійснив різке гальмування, він почав реагувати і його викинуло на смугу зустрічного руху, оскільки автомобіль був некорований відбулось зіткнення з автомобілем Тойота, після ДТП отримав тілесні ушкодження та переніс операцію. Стверджував, що на місці пропонував допомогу потерпілій, сплатив на місці витрати за таксі, але цивільний позивач ОСОБА_8 попросив в рахунок відшкодування завданої шкоди 12000$, на що він не погодився, тому й припинив діалог, після чого ОСОБА_8 телефонував йому з вказаного питання. Цивільний позов в частині затрат понесених на лікування потерпілої визнав, в частині відшкодування моральної шкоди не визнав, цивільний позов в частині завданої матеріальної шкоди в інтересах власника транспортного засобу визнав, інші цивільні позови не визнав. Зазначив, що перші дні після ДТП не пам`ятає, так як погано себе почував та проходив тривале лікування, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, тому до потерпілої не телефонував. Стверджує, що частково відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_7 , а саме 3854 грн в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 3000 грн моральної шкоди про що свідчить надана копія квитанції від 15 травня 2021 року про переказ коштів, протягом місяця ці кошти будуть на пошті, якщо їх ніхто не забере, то вони будуть повернуті. При цьому зазначив, що не працює, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, до ДТП отримував до 5000 грн, в судових дебатах та в останньому слові просив суворо не карати та щиро покаявся.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що того дня разом із чоловіком та малолітньою дитиною їхали на авто зі швидкістю близько 50 км/год, чоловік сидів за кермом, вона сиділа позаду чоловіка, справа була дитина в авто кріслі, відчула удар і втратила свідомість, прийшла до тями, коли забирала швидка. Автомобіль обвинуваченого був на їх смузі руху, лікування проходить до тепер.

Вказує, що шкоду зобов`язувалась відшкодувати дочка обвинуваченого, а не він сам. На лікування витрачено 3600 грн, моральну шкоду оцінюємо на суму 500 000 грн в обґрунтування завданої моральної шкоди зазначила, що постійно лікується в лікаря невролога про що є підтверджуючі документи.

Прокурор просив визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, з позбавленням права керування на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки. Також, просив вирішити питання про долю речових доказів та судових витрат. Цивільні позови позивачів та потерпілої просив задовольнити.

Цивільний позивач ОСОБА_8 пояснив, що суму шкоди завданої внаслідок ДТП матеріальну та моральну, аргументує завданими тілесними ушкодженнями, порушеннями сну, погіршенням стану здоров`я, неможливістю вести свою наукову діяльність, не змогою займатися благодійною діяльністю. В обґрунтування відшкодування шкоди в інтересах малолітньої доньки пояснює тим, що дитина внаслідок ДТП отримала струс головного мозку, дитина змушена була перейти на штучне вигодовування, дружина 1-2 рази на місяць відвідує невролога, дитина 2-3 рази на місяць.

Представник потерпілих та цивільних позивачів просив цивільні позови ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 , як законного представника в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , а також потерпілої ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі.

Захисник в інтересах обвинуваченого зазначив, що коли була подія зі сторони потерпілих була вимога про відшкодування шкоди, яка є непомірною для його підзахисного, ОСОБА_10 визнає усі понесені витрати, які є аргументованими. Вважає, що цивільні позови в частині розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню є належним чином не обґрунтованими, а саме висновком відповідної експертизи в цій частині. Висновок в частині відшкодування матеріальної шкоди власнику авто ОСОБА_12 є недоречним, а звіт про оцінку недопустимим доказом, в частині розміру моральної шкоди завданої малолітній потерпілій непомірним.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_10 не визнав цивільні позови ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 , як законного представника в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , а цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 визнав частково, незважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, судом ухвалено визначити повний обсяг доказів, що підлягають дослідженню.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому відповідно до обвинувального акту кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та заявленого цивільного позову в кримінальному провадженні до суду надано, а судом безпосередньо досліджено наступні докази:

-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04 вересня 2020 року, а саме дорога по вул. Київська, зі схемою до протоколу та ілюстративною таблицею та фотографіями (а.п. 138 149 т. 1);

-витяг з ЄРДР від 19 вересня 2020 року, правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 286 КК України за фактом ДТП за заявою ОСОБА_8 (а.п. 113 т. 1);

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «DAEWOO LANOS» днз НОМЕР_1 та тимчасовий дозвіл Серія НОМЕР_3 (а.п. 150 т. 1);

-поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1906533 автомобіля марки «DAEWOO LANOS», днз НОМЕР_1 , страхувальник ОСОБА_10 ;

-поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №200509126 від 07 липня 2020 року, автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», днз НОМЕР_2 , страхувальник ОСОБА_8 , строк дії договору з 07 липня 2020 року по 06 липня 2021 року (а.п. 184 т. 1);

-постанова старшого слідчого про визнання речовими доказами транспортні засоби від 19 серпня 2020 року автомобіль марки «DAEWOO LANOS», днз НОМЕР_1 , автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», днз НОМЕР_2 (а.п. 151-152 т. 1);

-довідка № 8312 лікаря Ірпінської центральної лікарні, видана ОСОБА_7 про те, що їй 04 вересня 2020 року надана медична допомога, у зв`язку з ЗЧМТ (а.п. 131, 185-186, 202 т. 1);

-протокол МРТ ТОВ «Діагностичний центр МРТ» від 07 вересня 2020 року , згідно з яким за результатами огляду головного мозку ОСОБА_7 наявні ознаки субдуральної гематоми над лівою лобною ділянкою у виді геморрагічних напластувань без вираженого синдрому латеральної дислокації, рекомендовано консультації невролога, нейрохірурга (а.п. 132, 187, 203 т. 1);

-результати огляду 15237527 ОСОБА_7 від 09 вересня 2020 року у лікаря невропатолога КНП «ВМЛ» (а.п. 196 т. 1), діагноз струс головного мозку, стан середньої тяжкості;

-результати огляду 153303304 ОСОБА_7 від 08 вересня 2020 року у лікаря офтальмолога КНП «ВМЛ» (а.п. 133, 196, 204 т. 1);

-довідка № 407 від 08 вересня 2020 року Міська клінічна лікарня швидкої допомоги, видана ОСОБА_7 , діагноз ЗЧМТ (а.п. 134, 195, 205 т. 1);

-результати ультразвукового дослідження черевної порожнини ОСОБА_7 від 14 вересня 2021 року (а.п. 193-194 т. 1);

-виписка № 1514 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 14 вересня 2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_7 , перебувала на стаціонарному лікуванні з 04 вересня 2020 року по 14 вересня 2020 року з діагнозом ЗЧМТ забій головного мозку, рекомендовано продовжити амбулаторне лікування (а.п. 135, 190 т. 1);

-історія розвитку дитину ОСОБА_7 (а.п. 14-18 т. 2 );

-висновок експерта №237/Е від 08 жовтня 2020 року КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» за результати проведення судово-медичної експертизи по матеріалам кримінального провадження № 0003070 від 19 вересня 2020 року за медичною документацією ОСОБА_7 , згідно з якою в потерплої ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку з формуванням субдуральної гематоми над лівою лобною ділянкою і субдуральний нашарувань над правою лобною долею та відносяться до середнього ступеню тяжкості (а.п. 217-219 т. 1);

-консультаційний висновок спеціаліста від 23 березня 2021 року лікаря-консультанта Київського міського консультативно-діагностичного центру (а.п. 247 т. 1);

-постанова старшого слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 12 грудня 2020 року, згідно з якою відмовлено ОСОБА_8 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0003070 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.п. 158 159 т. 1);

-висновок експерта №220/Д від 07 грудня 2020 року КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» за результати проведення судово-медичної експертизи стосовно ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_8 , згідно з яким для надання відповідей поставлених на вирішення експертизи необхідно надати відповідні оригінали медичних документів (а.п. 164-165 т. 1);

-виписка із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_8 лікуючого лікаря Комунального некомерційного підприємства Васильківської районної лікарні від 04 вересня 2020 року, діагноз: ЗЧМТ струс головного мозку під питанням (?), забій м`яких тканин, садна правого колінного суглобу та лівого передпліччя (а.п. 180-181, 188 т. 1);

-протокол МРТ ТОВ «Діагностичний центр МРТ» від 07 вересня 2020 року, згідно з яким за результатами огляду головного мозку ОСОБА_8 даних за вогнищеву патологію головного мозку не виявлено (а.п. 183, 189 т. 1);

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №177086 від 15 вересня 2020 року, складеного відносно ОСОБА_10 за ст. 124 КУпАП;

-протокол медичного огляду ОСОБА_10 для встановлення факту вживання психоактивної речовини від 04 вересня 2020 року Ірпінська міська лікарня, з якої видно, що за результати огляду на прилад «Drager» Alcotest 6820 та з роздруківки за результатами огляду на прилад «Drager» Alcotest 6820 (№ ARLJ.0464, принтер № ARLJ.0565) в повітрі видихнутому ОСОБА_10 в крові останнього наявні 0,00 проміле алкоголю (а.п. 168-169, 172, 178 т. 1);

-довідка № 8313 Ірпінської ЦМЛ про те, що ОСОБА_10 04 вересня 2020 року надана медична допомога (а.п. 170 т. 1);

-довідка № 51 КНП ЦРЛ Києво-Святошинського району, видана ОСОБА_10 про те, що в період 08 по 10 вересня 2020 року в нього встановлений діагноз закритий перелом (а.п. 171 т. 1);

-протокол старшого слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів від 19 жовтня 2020 року медичної картки ОСОБА_7 № 1514, з описом речей та ухвал слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 жовтня 2020 року про надання дозволу на тимчасовий доступ з можливістю вилучення оригіналу медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 , згідно виписки № 1514 та її рентгенівських МРТ КТ знімків, виконаних в період її лікування (а.п. 213-215, 216, 210-212 т. 1);

-висновок експерта від 12 листопада 2020 року №СЕ-19/111-20/48781-ІТ за результатами проведення інженерно-технічної експертизи, згідно з яким зіткнення автомобілів «DAEWOO LANOS», днз НОМЕР_1 та «TOYOTA CAMRY», днз НОМЕР_2 відбулось на половині проїзної частини в напрямку до с. Святопетрівське, в момент первинного контакту автомобіль марки «DAEWOO LANOS», днз НОМЕР_1 , контактував лівою передньою частиною із лівою передньою частиною автомобіля марки TOYOTA CAMRY», днз НОМЕР_2 , в момент первинного контакти повздовжні осі автомобілів були розташовані під кутом близько 155±5 градусів, з довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні на загальну суму 1634,50 грн (а.п. 224-228, 223 т. 1);

-висновок експерта від 19 жовтня 2020 року №СЕ-19/111-20/48784-ІТ за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи, згідно з якою рульове керування, система робочого гальма, елементи підвіски автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», днз НОМЕР_2 на момент огляду, знаходяться в працездатному стані, з довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні на загальну суму 1634,50 грн (а.п. 233-235, 232 т. 1);

-висновок експерта від 19 жовтня 2020 року №СЕ-19/111-20/48782-ІТ за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи, згідно з якою система робочого гальма, автомобіля марки «DAEWOO LANOS», днз НОМЕР_1 , на момент огляду, знаходяться в працездатному стані, проте рульове керування, знаходиться в технічно несправному стані через деформацію бокової тяги, а елементи підвіски, знаходиться в технічно несправному працездатному стані через деформацію амортизаційної стійки лівого переднього колеса, з довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні на загальну суму 1634,50 грн (а.п. 240-242, 239 т. 1);

-звіт № 274 про оцінку автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», днз НОМЕР_2 від 31 жовтня 2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_13 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №84/20 від 07 лютого 2020 року, виданого Фондом державного майна України, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №6449 від 07 травня 2008 року), згідно з яким вартість відновлювального ремонт КТЗ Свр=438672,52 грн не менша ринкової вартості С=301718,40 грн, матеріальний збиток, завданий власникові « ОСОБА_14 », днз НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає: 301718,40 грн, з ремонтною калькуляцією, протоколом огляду транспортного засобу №274 від 29 вересня 2020 року та його продовження, з фотознімками та додатками, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №84/20 від 07 лютого 2020 року, свідоцтво про державну реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів № 6449 від 07 травня 2008 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача ОСОБА_13 №МФ №5871 від 05 квітня 2008 року, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача ОСОБА_13 № 11541-ПК від 28 листопада 2019 року (а.п. 47-51, 52-58, 59, 60, 61-81,82, 83, 84. 85 т. 1);

-фіскальні чеки про оплату медичних препаратів (а.п. 19-21 т. 1);

-квитанції за звіт про оцінку транспортного засобу, перевезення транспортного засобу, до прибуткових касових ордерів, фіскальні чеки (а.п. 34-36 т. 1);

-квитанція АТ Укрпошта» про переказ ОСОБА_10 в рахунок відшкодування завданої ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди коштів на суму 6854 грн, з доданим фіскальним чеком (а.п. т. 2).

Вказані докази, які були безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, в силу статей 85, 86 КПК України, суд вважає належними та допустимими, достовірними та достатніми, такими, що взаємодоповнюють один одного, достовірно та поза розумним сумнівом, як того вимагають норми КПК України, підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому суд, вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, у тому числі доказів в обґрунтування, заявлених цивільних позовів у цьому кримінальному провадженні, виходить з принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.

Беручи до уваги викладене, суд вважає безспірно встановленим те, що всі процесуальні дії по збиранню доказів по даному провадженню, які були досліджені судом, були проведені у спосіб, з дотриманням порядку і на підставах, передбачених процесуальним законом з дотриманням загальних засад кримінального провадження, які гарантують права і свободи людини та громадянина.

Твердження захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 про недопустимість висновку експерта №237/Е від 08 жовтня 2020 року стосовно визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілій ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що на розгляд експертизи, яку почато 22 вересня 2020 року, а закінчено 08 жовтня 2020 року, було надано заключення консультанта рентгенолога КОБ СМЕ від 23 вересня 2020 року, що робить вказаний висновок недопустимим доказом, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду провадження та спростовуються його матеріалами.

Твердження сторони захисту про недопустимість звіту № 274 про оцінку автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», днз НОМЕР_2 від 31 жовтня 2020 року, у зв`язку з тим, що втрату товарної вартості автомобіля визначав не експерт, попереджений про кримінальну відповідальність, а суб`єкт оціночної діяльності, не заслуговують на увагу, з огляду на системний аналіз норм чинного Криміального процесуального кодексу України та положень Закону України від 12 липня 2001 року №2658-III «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» із змінами та доповненнями .

Суд зауважує, що інших письмових доказів, які підтверджували б втрату товарної вартості автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», днз НОМЕР_2 , жодною із сторін кримінального провадження під час судового розгляду не надано, а клопотань стосовно призначення експертизи не заявлено.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності зібраних доказів з точки зору достатності й взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п. 3 зазначеної постанови вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, одруженого, офіційно не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також враховує думку цивільного позивача щодо міри покарання, який просив призначити останньому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття. Щире каяття обвинуваченого характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого ним злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Крім того, суд обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно з ч. 2 ст. 66 КК України визнає вчинення кримінального правопорушення вперше.

Поряд з цим, суд не бере до уваги та відповідно не враховує, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, часткове відшкодування шкоди завданої потерпілій ОСОБА_7 , як просив в останньому слові обвинувачений, оскільки на день ухвалення судового рішення відомостей про те, що вказаний переказ остання отримала у суду немає.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_10 , покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано дії останнього у виді обмеження волі та призначає додаткове покарання у виді позбавлення права керування, яке є обов`язковим.

Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_10 та інші обставини справи, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст. 75 КК України, звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Призначене ОСОБА_10 покарання у виді обмеження волі, з подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням додаткового покарання у вказаному розмірі є необхідним і достатнім для його перевиховання, попередження вчинення нових злочинів та є домірним скоєному.

Згідно з положенням п. 7 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити цивільний позов.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і відшкодування моральну (немайнову) шкоду.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зазначити, що цивільним позивачем - потерпілою ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 3853,15 грн та моральної шкоди на суму 500 000 грн.

Цивільним позивачем ОСОБА_12 було заявлено цивільний позов до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 438 672,52 грн та моральної шкоди на суму 100 000 грн.

Цивільним позивачем ОСОБА_8 було заявлено цивільний позов до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 8811,85 грн та моральної шкоди на суму 300 000 грн.

Крім того, цивільним позивачем ОСОБА_8 , як законним представником в інтересах малолітньої ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди на суму 200 000 грн.

Беручи до уваги, що в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_10 потерпіла ОСОБА_7 понесла моральні і фізичні страждання, у зв`язку із ДТП та понесла матеріальні витрати на загальну суму 3057,07 грн, що підтверджується квитанціями про оплату ліків та проведення медичних досліджень на вказану суму, де зазначено, що їй було спричинено ЗЧМТ забій головного мозку, з огляду на те, що дві додані квитанції про МРТ головного мозку від 07 вересня 2020 року є ідентичними, вказаний в цивільному позові розмір матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Щодо грошового переказу на суму 6854 грн, з них: 3854 матеріальна шкода, 3000 моральна шкода, обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_7 , суд його не зараховує в рахунок відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, оскільки на день судового розгляду справи у суду відсутні належним чином підтверджуючі відомості того, що ці кошти потерпілою були отримані (а.п. 26, 27 т. 2), при цьому в попередньому судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_8 зазначав, що вказаного відшкодування потерпіла не отримувала.

Крім того, в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_10 цивільному позивачу ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду, що підтверджується квитанціями про оплату ліків, проведення медичних досліджень та витратами пов`язаними з транспортним засобом його транспортуванням, зберіганням та оцінкою, у зв`язку з чим вказаний в цивільному позові розмір матеріальної шкоди підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

Враховуючи те, що в результаті ДТП, автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно з даними, що містяться в звіті № 274 про оцінку автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», днз НОМЕР_2 від 31 жовтня 2020 року зазнав механічних пошкоджень, а саме, вартість відновлювального ремонту не менша ринкової вартості, шкода завдана внаслідок цього підлягає стягненню з її заподіювача обвинуваченого ОСОБА_10 на користь власника цього транспортного засобу, тобто ОСОБА_12 , згідно з свідоцтвом про реєстрацію (а.п. 46 т. 1). При цьому, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь цивільного позивача ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі, що дорівнює ринковій вартості КТЗ, зазначеній у звіті № 274 про оцінку автомобіля, у зв`язку з чим вказаний в цивільному позові розмір матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню (а.п. 47-85 т. 1).

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Положеннями ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а саме у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із противоправною поведінкою щодо неї самої, чи знищенням її майна.

Аналіз викладених норм права дає підстави для висновку про те, що моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки має бути відшкодована особою, яка її завдала.

Суд бере до уваги доводи потерпілої ОСОБА_7 та погоджується з тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини обвинуваченого, потерпілій завдано ушкодження здоров`ю, внаслідок чого вона дійсно зазнала моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болю, душевних стражданнях, вимушеній зміні звичайного способу життя під час амбулаторного та стаціонарного лікування. Крім того, потерпіла стверджувала, що вимушена була перевести дитину, якій на момент аварії було близько двох місяців на штучне вигодовування, при цьому будь-яких підтверджуючих документів цього до суду не надала.

З огляду на принципи розумності, виваженості та справедливості, оцінивши в сукупності викладені в позові обставини, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди в сумі 500 000 грн, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, в судовому засіданні ні цивільним позивачем ОСОБА_8 , ні його представником ОСОБА_9 , належним чином не доведено того, що в результаті вчиненого правопорушення цивільному позивача ОСОБА_12 , цивільному позивачу ОСОБА_8 та законному представнику в інтересах малолітньої ОСОБА_7 ОСОБА_8 завдано моральної шкоди, а саме такого розміру глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей або позбавлення його можливості їх реалізації, що стало б підставою для такого відшкодування.

Судом враховано, що усі витрати стосовно зберігання, транспортування та проведення оцінки транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснено цивільним позивачем ОСОБА_8 , а не власником автомобіля, що свідчить про відсутність будь-яких переживань та інтересу останнього до цього транспортного засобу.

Поряд з цим, судом враховано, малолітній вік ОСОБА_7 , якій на момент ДТП було близько двох місяців, відповідно здатність і можливість останньої повною мірою усвідомлювати характер правопорушення та відповідно дати оцінку глибині тих страждань, що вона зазнала.

З огляду на принципи розумності, виваженості та справедливості, оцінивши в сукупності викладені в позові обставини, суд вважає, що в задоволенні позовів цивільного позивача ОСОБА_12 , цивільного позивача ОСОБА_8 та законного представника в інтересах малолітньої ОСОБА_7 ОСОБА_8 в частині відшкодування завданої їм моральної шкоди слід відмовити.

При цьому, суд враховує, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосувався.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно з ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 100, 128, 369, 370, 373, 374, 376, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3057,07 грн та моральну на суму 30 000 грн. В решті позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_12 до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 301 718,40 грн, в задоволенні моральної шкоди та решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 8811,85 грн. В решті позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 , як законного представника в інтересах малолітньої ОСОБА_7 до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави в рахунок відшкодування витрат за проведення експертиз:

-судової інженерно-транспортної за видом спеціальності «Транспортно-трасологічні дослідження» - 1634,50 грн (висновок експерта №СЕ-19/111-20/48781-ІТ від 12 листопада 2020 року);

-судової інженерно-транспортної за видом спеціальності «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 ) 1634,50 грн (висновок експерта №СЕ-19/111-20/48784-ІТ від 19 жовтня 2020 року);

-судової інженерно-транспортної за видом спеціальності «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (автомобіля марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 ) 1634,50 грн (висновок експерта №СЕ-19/111-20/48782-ІТ від 19 жовтня 2020 року).

Речові докази:

-автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні у власника ОСОБА_10 , залишити в розпорядженні останнього;

-автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні у власника, залишити в розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1