Справа №212/48/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001004 від 18 грудня 2021 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України;

сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 17 грудня 2021 року приблизно о 17.00 годині проходила поряд з будинком АДРЕСА_2 , де зустріла малознайомого ОСОБА_6 , до якого підійшла та почала розмову, після чого останні разом сіли на лавку біля вказаного будинку.

У подальшому ОСОБА_3 побачила, як ОСОБА_6 поклав на лавку мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6A 16Gb», і в цей час у неї раптово виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону ОСОБА_6 , реалізуючи який, з корисливих мотивів, схопила мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6A 16Gb» серійний номер НОМЕР_1 , імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , чорного кольору, вартістю 1235,00 грн., та, усвідомлюючи, що за її діями спостерігав ОСОБА_6 , ігноруючи його вимоги зупинитися, зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяла майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на вказану суму.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3

29 грудня 2021 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , та підозрюваною ОСОБА_3 за участі її захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468-472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та визначились з його правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 186 КК України, в угоді викладені всі істотні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість.
Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, а також погодилися на визначення судом тривалості іспитового строку та обсягу обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України в обсязі підозри, дала згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, необхідній для вирішення цього питання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Відповідно до ст. 474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), і, враховуючи, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди, за якою призначити обвинуваченій, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.
Питання про долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.
Під час досудового розслідування обвинуваченій обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, дію якого слід продовжити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст. 314, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 грудня 2021 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі її захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0001004.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо вона протягом випробувального строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/реєстрації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6A 16Gb», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у його розпорядженні.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1