ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000514 від 13 листопада 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянин України, має середньо-технічну освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не має зареєстрованого місця проживання, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 23.07.2018 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень:

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2021 року, ОСОБА_4 , близько 15 години 25 хвилин, перебуваючи у приміщенні торгівельного залу ТОВ «Омега» магазину «Варус-23», розташованого за адресою: м. Дніпро, проспект Миру 61-А, побачив на торгових стелажах міцний спиртний напій коньяк «Remy Martin», об`ємом 0.5 л, який він визначив предметом свого злочинного посягання, та в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, з метою незаконного власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяв з торгових стелажів одну пляшку коньяку «RemyMartin», об`ємом 0.5 л, вартістю 1452 гривні 70 копійок.

Далі, ОСОБА_4 ,знаходячись у вказаному місці та у зазначений час, доводячи свій раптово виниклий злочинний умисел до кінця, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи повторно, тримаючи під курткою, яка на той момент була вдягнена на ньому, викрадене майно, а саме одну пляшку коньяку «Remy Martin», об`ємом 0.5 л, пройшов по торговій залі магазину, після чого перетнув лінію касової зони, не розрахувавшись при цьому за викрадене майно, та намагався зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим, проте довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений співробітниками охорони магазину «Варус-23», у зв`язку з чим не зміг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і пояснив, що 12 листопада 2021 року з магазину «Варус-23», що розташований на пр. Миру у м. Дніпро, намагався таємно викрасти коньяк «Remy Martin», однак не зміг довести свої злочинні дії до кінця, оскільки, пройшовши касову зону, його зупинив охоронець.
Представник потерпілого ТОВ «Омега» ОСОБА_5 до суду не з`явився, у письмовій заяві просив слухати справу без його участі, тому суд, з урахуванням того, що за відсутності представника потерпілого можливо з`ясувати всі обставини, прийняв рішення про проведення судового розгляду у його відсутність.
За таких обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним допит свідків щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинуваченого, дослідив надані докази, матеріали, що характеризують останнього і дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд зазначає, що вироком Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська від 23.07.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.
Згідно ч.1 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. ОСОБА_4 квитанцію про сплату штрафу в передбачений законом термін до органу пробації не надав і судом встановлено, що штраф не сплачений.

Як зазначається в ч.1 п.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Вирок відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 24.08.2018 року.

Згідно ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Як надав роз`яснення Верховний суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24 грудня 2015 року, розглядаючи справу № 5-324кс15 правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватися із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом -судом. Адже відповідно до частини першої статті 389 КК ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема, відповідно до частини першої статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду, згідно роз`яснення Верховного суду України, вирішувати неправомірно. Чинним законодавством не передбачено порядок направлення подання до органів поліції на підставі ст.389 ч.І КК України для встановлення факту ухилення від виконання покарання у вигляді штрафу.

На підставі ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Станом на час вчинення злочину, тобто на 12 листопада 2021 року, відомостей про вчинення нового злочину ОСОБА_4 не надходило.

Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Існування в КК цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності. Загальними умовами, за яких особа, крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ст.ст.437-439 і ч.1 ст.442, або за інші злочини до довічного позбавлення волі, звільняється від відбування покарання відповідно до ст.80 КК України , є:

1) закінчення зазначених у ч.1 і ч.3 ст.80 строків; .

2) невчинення протягом цих строків нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину;

3) неухилення засудженого від відбування покарання, (згідно науково-практичного коментарю до ст.80 КК України 2018 року).

Враховуючи, що з моменту набрання вироком законної сили минув зазначений у ч.1 п.1 ст.80 КК України строк, а також те, що факт ухилення від відбування покарання у вигляді штрафу не був встановлений, а також відсутність факту вчинення особою нового злочину, суд вважає, що ОСОБА_4 вважається таким, що має бути звільненим від відбування покарання у вигляді штрафу, тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 71 КК України, або виконання покарання у вигляді штрафу самостійно, разом з тим відсутність рішення суду про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді штрафу не знімає з нього судимості, тому суд вважає правильною кваліфікацію його дій за ознакою повторності.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням випробування.
Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_4 та попередженню нових злочинів.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 1 року /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Строк покарання обвинуваченому обчислювати з моменту затримання, в порядку виконання вироку.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази: одну пляшку коньяку «Remy Martin», об`ємом 0.5 л, - залишити потерпілому ТОВ «Омега» магазину «Варус-39»;
- DVD диск з відеозаписом з камер спостереження магазину «Варус-23», - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому тапрокурору.

Суддя ОСОБА_7