Справа №463/993/22
Провадження №1-кс/463/765/22
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу
07 лютого 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ), захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бородіно Красноярського краю Росії, громадянина Федеративної Республіки Німеччина, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх доньок, зі слів офіційно не працевлаштованого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області, до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_8 ) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України. Зокрема, у вербуванні кількох осіб, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , вчиненому з метою їх сексуальної експлуатації в ФРН, з використанням уразливого стану особи.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки за вчинений злочин передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, і це вже само по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, прокурор вважає, що підозрюваний залишаючись на свободі може впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Є працездатною особою, ніде не працює, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Захисник в судовому засіданні проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив обрати останньому більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказав, що у підозрюваного проживає дворфдний брат у м. Львові. Він з братом займається експортом рамок для бджолярства в Німеччину. Підозра не є обгрунтованою, оскільки зібраними доказами не доведено такого. Ризики слідчим перелічені формально. Органом досудового розслідування не встановлено матеріальний стан підозрюваного, розмір застави для підозрюваного непосильний.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому йому повідомлено про підозру не визнав. Додав, що одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей. Місячний дохід становить 3 тисячі Євро, які йдуть на утримання сім`ї.
Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до матеріалів клопотання 03.10.2021 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000464 за ч.2 ст.149 КК України.
06.02.2022 ОСОБА_4 ) повідомлено про підозру у вербуванні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, щодо кількох осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 ) кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 , заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_12 ,протоколом огляду від 05.02.2022, що був проведений в приміщенні квартира за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_8 від 05.02.2022, показаннями свідка ОСОБА_10 від 05.02.2022,показаннями потерпілої ОСОБА_9 від 05.02.2022, показаннями потерпілої ОСОБА_11 від 05.02.2022, показаннями потерпілої ОСОБА_12 від 05.02.2022,показаннями свідка ОСОБА_9 від 03.02.2022 та від 05.02.2022, протоколом про хід проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 08.12.2021, від 05.11.2021 та від 30.11.2021,протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 29.12.2021,протоколом про проведення контролю за вчиненням злочину від 23.10.2021 показання речовими доказами по даному кримінальному провадженню та іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_4 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, а також яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування загрожує людській гідності і основним свободам особи, в даному випадку жінок, права та спектр гарантій яких, передбачений та чітко регламентований, як в національному законодавстві так і на рівні міжнародному, в тому числі на чіткій забороні торгівлі людьми та захисті прав потерпілих неодноразово вказував у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини, в тому числі у справах Rantsev v. Cyprus and Russia, S.M. v. Croatia, Chowdury and Others v. Greece. Крім того, в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, ніде не працює, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його спрямування на грубе порушення прав жінок щодо їх експлуатації з використанням їх уразливого стану (тяжке матеріальне становище, наявність на утриманні непрацездатних та малолітніх осіб ін.), суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.
Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_4 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів суд вважає за необхідне визначити у відповідності до п.3 ч.5 ст.182 КПК України підозрюваному відповідний розмір застави.
При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».
Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.
З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ) (вчинення кримінального правопорушення, яке посягає на волю, честь та гідність кількох осіб та з використанням уразливого стану останніх), його майновий та сімейний стан (одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей), інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 297 720,00 грн.
Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

постановив:
Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_8 ) - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО № 19 УДПтСУ у Львівській області.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту фактичного затримання з 20:45 год. 05.02.2022 року до 20.45 год. 05.04.2022 року включно.
Визначити підозрюваному ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 297 720,00 грн.
У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_8 ) звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті клопотання відмовити.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1