Справа № 752/6631/18
Провадження № 1-кп/752/1858/21
УХВАЛА

10 вересня 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001008 від 03 лютого 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК),
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
встановив:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року вирок скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва, підстав для його закриття немає, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Також від прокурора надійшло клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Клопотання мотивоване тим, що строк тримання під вартою ОСОБА_3 , який було продовжено апеляційним судом до 18 вересня 2021 року включно, закінчується. ОСОБА_3 обвинувачується в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, існують ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати. Обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші злочини. При цьому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Подав клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, мотивуючи невідповідністю змісту обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК, а саме наявність істотних суперечностей в частині способу вчинення злочину та використання знаряддя його вчинення, відсутності у формулюванні обвинувачення інформації щодо форми вини та мети вчинення злочину. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи відсутністю зазначених у клопотанні прокурора ризиків, які, на думку захисника, значно зменшились під час перебування обвинуваченого під вартою. ОСОБА_3 раніше не судимий, є учасником бойових дій, має на утриманні матір пенсійного віку, фактично відбув третину покарання, яке загрожує йому у випадку ухвалення судом обвинувального вироку, а тому підстав переховуватись від суду у обвинуваченого немає. Також, на думку захисника, відсутній ризик впливу ОСОБА_3 на свідків, оскільки під час попереднього судового розгляду було встановлено, що ніхто зі свідків не був очевидцем події злочину. Просив змінити запобіжний захід ОСОБА_3 з тримання під вартою та особисте зобов`язання.
Захисник ОСОБА_6 заперечила проти призначення судового розгляду у кримінальному провадженні. Підтримала клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта. Заперечила проти задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи відсутністю обґрунтованої підозри, не доведенням з боку прокурора наявності ризиків, зазначених у клопотанні, та можливістю запобігти вказаним ризикам шляхом обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу. Просила змінити запобіжний захід ОСОБА_3 на особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисників. Просив змінити запобіжний захід. Вказав, що проходив службу в зоні АТО, є учасником бойових дій, має на утриманні матір похилого віку, яка хворіє та потребує його догляду. У випадку прийняття судом рішення про призначення судового розгляду, просив здійснювати його колегіально у складі трьох суддів.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення не направив, а тому суд дійшов висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду виходячи з наступного.
Кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК не вбачається.
Перевіркою змісту обвинувального акта встановлено, що його складено у відповідності з приписами ст. 291 КПК, в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Підстав для повернення обвинувального акта прокурору суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК, суд проводить підготовку до судового розгляду.
З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд не пізніше 10 днів після постановлення ухвали про його призначення, здійснювати судовий розгляд колегією у складі трьох суддів.
У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисників та потерпілого.
В силу вимог ч. 5 ст. 314, ст. 314-1 КПК суд дійшов до висновку про недоцільність складання досудової доповіді органом пробації.
Вирішуючи клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 ст. 177 КПК передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1 ст. 178 КПК передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Верховного Суду від 13 квітня 2021 року та в подальшому ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 18 вересня 2021 року включно, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З огляду на характер інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, даних про його особу суд дійшов висновку, що ризики та обставини відповідно до ст. 177, ст. 178 КПК, які враховував апеляційний суд при продовженні строку тримання ОСОБА_3 під вартою, на сьогодні не зменшилися та продовжують існувати.
При цьому, застосування щодо ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі особистого зобов`язання, про що просили захисники та обвинувачений в судовому засіданні, буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків. Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_3 злочину та вимоги п. 2 ч.4 ст. 183 КПК, підстав для визначення обвинуваченому розміру застави суд не вбачає.
Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню, натомість у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору слід відмовити.
Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 284, 314-316, 369-372, 376 КПК, суд
постановив:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва на 20 вересня 2021 року о 14:00.

Судовий розгляд здійснювати колегією у складі трьох суддів.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисників та потерпілого.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 08 листопада 2021 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.
В частині продовження строку тримання під вартою ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.
В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1