СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/11/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001055 від 08.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 09.01.2019 року.

Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001055 від 08.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. 22.06.2018 року внесені відомості про правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 358 КК України.

25.09.2018 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_4 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 .

04.10.2018 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 м Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на час досудового розслідування на нерухоме майно, а саме на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .

09.01.2019 року ухвалою Київського апеляційного суду апеляційна скарга представника ОСОБА_4 задоволена частково, а саме ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.10.2018 року скасована; накладено арешт в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 із забороною розпорядження будь-яким чином, але без заборони використання.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просив скасувати арешт, посилаючись на те, що арешт був накладений необгрунтовано, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , а не ТОВ «ФК «ЛОКО», як зазначено в ухвалі суду. Крім того, досудове розслідування у вказаному провадженні триває з 08.02.2018 року та станом на день звернення із клопотанням не призначено та не проведено судових експертиз з встановлення підробки документів; службовиз осіб ТОВ «ФК «ЛОКО» не залучено до розслідування у будь-якому статусі та щодо них не здійснюється жодних слідчих (розшукових) дій; нікому не повідомлено про підозру. Таким чином необхідність в арешті майна відпала.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд клопотання за його відсутності, повідомив, що кримінальне провадження за №0001055 на даний час закрито, покладався на розсуд суду у вирішенні клопотання про скасуввання арешту.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши позицію адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 09.01.2019 року (справа №11-сс/824/384/2019) апеляційна скарга представника ОСОБА_4 задоволена частково, накладено арешт на майно, яке на праві власності належить ТОВ «ФК «ЛОКО», в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 із забороною розпорядження будь-яким чином, але без заборони використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з матеріалів клопотання вказаний арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

В ході судового розгляду встановлено, що кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001055 від 08.02.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України на даний час закрито, таким чином відпала необхідність в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, враховуючи дані щодо закриття кримінального провадження, а також не підтримання стороною обвинувачення вказаного арешту, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та арешт майна підлягає скасуванню як такий, необхідність в якому відпала.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001055 від 08.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 09.01.2019 року у справі № 759/15603/18-к, у кримінальному провадженні № 0001055 від 08.02.2018 року, на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та долучений до матеріалів 26.01.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1