Справа № 307/2528/21
Провадження № 1-кс/307/1235/21
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

13 грудня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працює, одруженого, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

в с т а н о в и в :
слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України у Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені 12 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Вказує на те, що ОСОБА_4 , 12 липня 2021 року, близько 02 години 45 хвилин, діючи умисно, з метою знищення чужого майна шляхом підпалу, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , згідно попередньо розробленого плану та розподілених функцій, таємно, під`їхали на скутері невстановленої марки до дворогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, ОСОБА_4 перестрибнув через паркан та зайшов на територію дворогосподарства, а ОСОБА_7 залишився на скутері очікувати ОСОБА_4 та спостерігати за місцевістю з метою уникнення їх викриття. Після проникнення на територію дворогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, діючи з прямим умислом, спрямованим на знищення майна потерпілого ОСОБА_8 , облив заздалегідь заготовленою горючою сумішшю із паливно-мастильних матеріалів автомобіль "BMW-320" литовської реєстрації "НОО016", який знаходився в середині дворогосподарства та який належить потерпілому ОСОБА_8 , та здійснив його підпал, в результаті чого даний автомобіль частково вигорів в передній частині, а саме, вигоріло відділення двигуна, оскільки в подальшому, після виявлення, повне вигорання автомобіля було припинено сторонніми особами. Після вчинення підпалу ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 втекли на вказаному скутері з місця злочину. Своїми діями ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 здійснили підпал даного автомобіля, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду сума, якої встановлюється.

Отже, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України тобто в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу.

Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, тобто є підстави вважати, що він вчинив тяжкий злочин, який відповідно до даної норми закону карається позбавлення волі на строк від трьох до десяти років. Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків та експертів; може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином залучення інших осіб з метою направлення органу слідства на хибний шлях.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечили та пояснили, що ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю та двома малолітніми синами, які перебувають на його утриманні, оскільки їх мама, з якою він розлучений, проживає за кордоном. В разі обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави в сумі 1 240 500 грн. 00 коп., його малолітні діти залишаться без нагляду, оскільки такий розмір застави він не спроможний заплатити. Просили обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 підозрюється (підозра пред`явлена 09 грудня 2021 року) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

За матеріалами справи підозра ОСОБА_4 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Слідчий суддя вважає можливим погодитись із прокурором щодо наявності певного рівня ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, можливості незаконного впливу ним на свідків та експерта у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В той же час, згідно з положеннями ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного.

З матеріалів справи вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання та на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

Крім цього, прокурор в судовому засіданні зазначив, що конкретних доказів щодо існування вищезазначених ризиків у них не має.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Наведені у клопотанні доводи про те, що ОСОБА_4 знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином залучити інших осіб з метою направлення органу слідства на хибний шлях, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є припущенням органу досудового слідства, які будь-якими фактичними даними не обґрунтовані.

За таких обставин, один лише характер діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , не може вважатися достатньою підставою для взяття його під варту, та те, що прокурор в судовому засіданні довів лише обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.194 КПК України, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_4 , він постійно проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною покидати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 09 лютого 2022 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення органом Національної поліції.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_4 направити до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_4 після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1