Справа №443/1645/21
Провадження №1-кп/443/127/21
ВИРОК
іменем України

15 грудня 2021 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жидачів, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, працюючого машиністом на ПАТ «Жидачівський целюльозно-паперовий комбінат», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

01 жовтня 2021 року в період з 20.30 год. до 22.00 год., ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вступив в словесний конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_5 , в ході якого умисно наніс їй декілька ударів правою рукою по голові та один удар лівою ногою по правій нозі.

Внаслідок вчинення таких неправомірних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на голові та садна на правій нижній кінцівці, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Крім того, ОСОБА_4 01 жовтня 2021 року в період з 22.10 год. до 22.30 год., перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вступив в словесний конфлікт зі своєю дочкою ОСОБА_6 , в ході якого умисно наніс два удари лівою рукою по голові, після чого схопив правою рукою ОСОБА_6 за шию та умисно наніс їй декілька ударів ногою в живіт та по ногах.

Внаслідок вчинення таких неправомірних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця на шиї, синця на животі та синця на правій нижній кінцівці, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно під час словесного конфлікту наніс потерпілим тілесні ушкодження, вказавши, що відомості викладені в обвинувальних актах відповідають фактичним обставинам справи. Розкаюється та шкодує про вчинене, обіцяє більше такого не вчиняти.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він та потерпіла ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, який йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України є правильною, оскільки останній спричинив умисне легке тілесне ушкодження потерпілим.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах (дочки).

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він визнав вину, щиро розкаявся, раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює,за місцем проживання скарг не поступало.

Крім того, суд приймає до уваги те, що потерпіла під час виступу у судових дебатах заявила, що ОСОБА_4 попросив вибачення у неї та у дочки.

Таким чином, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речовий доказ по справі: файл відеозйомки, що записаний на компакт диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілій та прокурору.

Головуючи суддя ОСОБА_1