УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1., при секретарі ОСОБА_2., за участю прокурора ОСОБА_3., представника власника майна - адвоката ОСОБА_4., розглянувши клопотання ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Кілментон» про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 09.07.2020 року,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Кілментон» звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 09.07.2020 року,

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року в справі №752/16138/20 у кримінальному провадженні № 0000606 було накладено арешт на нерухоме майно ТОВ «Кілментон», а саме - нежилий будинок (літера «А») по вул. Пушкінська, 27 в місті Києві, площею 3041,5 кв.м., реєстраційний номер 00. Слідчий суддя дійшов до висновку про те, що вказане майно є доказом злочину і обмеження права власності не становитиме надмірний тягар для володільця майна, однак, думку володільця майна слідчим суддею з`ясовано не було. Після сплину понад 9 місяців після арешту майна, жодній особі про підозру не повідомлено, жодної слідчої дії не проведено, у тому числі, не проведено огляд арештованого майна, яке, як зазначає суд, є доказом. При цьому, податок на землю, комунальні платежі та витрати на опалення і охорону приміщення несе володілець майна, а саме - ТОВ «Кілментон». Слідчим суддею було накладено арешт на вищезазначене майно без зазначення мети такого заходу забезпечення кримінального провадження, що вказує на необґрунтованість прийнятого рішення. На даний час, проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000606 доручено СВ Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві, територіальна юрисдикція якого визначена за Дніпровським районним судом міста Києва. Підстави для визначення підслідності саме за Дніпровським УП ГУ НП в місті Києві, після тривалого розслідування СУ ГУ НП у м. Києві, власнику майна невідомі, оскільки арештоване майно і ТОВ «Кілментон» не розташовані у Дніпровському районі міста Києва. Таким чином, власник майна добровільно, на перший запит, надає органу досудового розслідування безумовний безперешкодний доступ до нежилого будинку (літера «А») по вул. Пушкінській, 27 в місті Києві, площею 3041,5 кв.м., реєстраційний номер 00, зокрема, для проведення слідчих дій, тобто, захід забезпечення кримінального провадження є неактуальним і його скасування не може перешкодити проведенню досудового розслідування. Зокрема, у кримінальному провадженні № 0000606 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/28303/20 від 08.10.2020 року прийнято рішення про повернення майна ТОВ ФК «Житло-Капітал», слідчим суддею Голосіївського районного суду рішеннями в справі № 752/16138/20 від 17.11.2020 року, 19.11.2020 року, 11.03.2021 року прийнято рішення про повернення власникам грошових коштів, ноутбуків та іншого майна. Одночасно, рішеннями слідчих суддів Дніпровського районного суду міста Києва у справі № 755/16975/21 від 25.10.2021 року та від 26.10.2021 року скасовано арешти з усього іншого нерухомого майна ТОВ «Кілментон». Таким чином, практика судових рішень у кримінальному провадженні №0000606 вказує на необґрунтованість обмеження права власності юридичних осіб та громадян у зв`язку з відсутністю реальної необхідності застування таких заходів забезпечення кримінального провадження у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, в арешті майна відпала потреба. Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000606 здійснюється понад 14 місяців, що вказує на відсутність реальної перспективи направлення його до суду у зв`язку з відсутністю складу злочину. При цьому, причетність ТОВ «Кілментон» до будь-яких дій, законність яких вивчається слідчим, відсутня. Товариство придбало іпотечне майно у банківської установи, тобто, провело господарську операцію, яка не містить жодних ознак кримінального правопорушення.

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_4. клопотання підтримав, зазначивши, що після арешту майна, органом досудового розслідування жодній особі про підозру не повідомлено, жодної слідчої дії не проведено, у тому числі, не проведено огляд арештованого майна, що вказує на те, що в подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, права власника ТОВ «Кілментон» грубо порушуються.

У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, у вказаному вище провадженні визначено територіальну підслідність СВ Дніпровського УП ГУ НЦ у м. Києві де і здійснюється досудове розслідування.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення представника власника майна - адвоката ОСОБА_4. та прокурора, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно із ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року за клопотанням старшого слідчого СУ ГУ НП ОСОБА_6., погодженого з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7., у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 09.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, було накладено арешт на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 27 - нежилий будинок (літера «А»), реєстраційний номер 00, яка належить на праві власності ТОВ «Кілментон».

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_7. від 22.07.2021 року визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000606 від 09.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, за слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За приписами ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Зазначені положення кримінального процесуального закону також узгоджуються і з практикою Європейського суду з прав людини, у відповідності до якої володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» 22.09.1994 р. та у справі «Кушоглу проти Болгарії» 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» 23.09.1982р.).

Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» 21.02.1986 р.).

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132, ч. 1 ст. 174 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні - вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини та підстави, з наявністю яких закон пов`язує можливість вирішити питання про скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Крім цього, прокурором у судовому засіданні не були спростовані доводи представника власника майна про відсутність необхідності та доцільності продовження накладеного арешту.

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року, на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 27 - нежилий будинок (літера «А»), реєстраційний номер 00 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: