Справа № 463/5005/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/948/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2021 року,

встановила:

вищевказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою:

та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 22.11.2021 із визначенням застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 567 500 грн.
На ухвалу суду обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.
Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду щодо нього скасувати та ухвалити нову, якою зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та змінити запобіжний захід на домашній арешт.
В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що прокурором не підтверджено жодними доказами наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вважає, що перебуваючи під домашнім арештом він не зможе впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а тому утримування його під вартою за таких обставин є недоцільним.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується із визначеним розміром застави, у зв`язку з чим просить зменшити такий до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Звертає увагу, що він уже тривалий час утримується під вартою.
Апелянт зазначає, що у нього є постійне місце проживання, він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений та має малолітню дитину, яка потребує батьківської опіки. Окрім того, стверджує, що до ув`язнення здійснював догляд за своєю матір`ю та її престарілим батьком.
Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду щодо нього скасувати та ухвалити нову, якою зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та змінити запобіжний захід на домашній арешт.
ОСОБА_8 не погоджується з перерахованими у клопотанні прокурора ризиками, вважає такі твердження прокурора безпідставними.
На думку обвинуваченого ОСОБА_8 розмір застави є надмірним для нього.
Звертає увагу апеляційного суду на наявність у нього постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, законної дружини та малолітньої дитини.
Заслухавши доповідь судді, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на підтримку доводів апеляційних скарг обвинувачених, думку прокурорапро законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

У провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2021 року.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу (його продовження) є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою з визначенням застави обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вищевказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.
Суд дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 , ОСОБА_8 строку тримання під вартою, врахувавши при цьому, що останні обвинувачуються у вчиненні ряду злочинів, серед яких особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 5 ст. 185 КК України, за який їм загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна; ризики, які були підставою продовження запобіжного заходу, не зникли, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебуваючи на волі можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на даний час не всі допитані, а також продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

При цьому, судом було враховано дані про особу обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вік, стан здоров`я, особисті та соціальні обставини життя, їх зв`язки з суспільством.

Суд оцінив у сукупності та навів у своєму рішенні обставини, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Правових підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт (як про це просять апелянти), колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Доводи обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_8 - у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, й судовий розгляд у справі не завершено.

При розгляді клопотання суд з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу, й виклав їх у своєму рішенні.

При цьому апеляційний суд враховує складність кримінального провадження, поведінку учасників кримінального провадження та спосіб здійснення судом своїх повноважень.

Покликання ОСОБА_7 про те, що він має постійне місце проживання та праці, до арешту працював соціальним працівником в Шевченківській РДМ в м. Львові, у нього на утриманні є дружина та неповнолітній син, а також ОСОБА_8 про те, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів вважає, що ці обставини, у даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Щодо розміру визначеної застави, з якою не погоджуються обвинувачені, то на думку колегії суддів, при його визначенні судом першої інстанції належним чином надано оцінку відповідним обставинам, враховано майновий стан обвинувачених та їх родин, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, у зв`язку з чим обґрунтовано визначено заставу, розмір якої, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційних скарг не є завідомо непомірним для обвинувачених, та зможе гарантувати належне виконання ними процесуальних обов`язків, й визначена в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України.
Всупереч доводам апеляційних скарг обвинувачених, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження обвинуваченим строку тримання під вартою із визначенням застави та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційних скарг й підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не вбачає.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу на тривалість розгляду даного кримінального провадження та тривале перебування обвинувачених під вартою більше чотирьох років, й те, що строк попереднього ув`язнення у разі визнання їх винними та при призначенні покарання, необхідно зараховувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від № 838-VІІІ від 26.11.2015). Тому при розгляді справи суду першої інстанції слід врахувати зазначені обставини, а також вимоги ст. 28 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2021 року про продовження строку тримання під вартою із визначенням розміру застави обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4