Справа №155/1508/21
Провадження №1-кс/155/331/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2021 м. Горохів

Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання начальника СД ВП №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна,-
начальника дізнання ОСОБА_3 ,
представників власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
Начальник дізнання відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , напівпричіп з цистерною марки KASSBOHRER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_4 , який належить ТОВ «БАРТ», товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів №2210212 від 22 жовтня 2021 року, дизельне паливо згідно даної товарно-транспортної накладної в кількості 25823 кг., та подорожній лист №112387 датований 18 жовтня 2021 року, які були вилучені 22 жовтня 2021 року працівниками поліції ВП №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, шляхом постановлення заборони відчуження розпорядження та користування таким майном на строк досудового розслідування у кримінальному провадження №0000174.
Вказує, що сектором дізнання відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000174 від 23 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 жовтня 2021 року в селі Сільце Луцького району працівниками поліції в ході забезпечення безпеки дорожнього руху на автодорозі сполученням Львів-Радехів-Луцьк о 17:45 год. зупинено автомобіль марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , із напівпричепом (цистерною) марки Kassbohrer, реєстраційний номер НОМЕР_3 в якому знаходилося 25823 кг. дизельного палива. В ході перевірки супровідних документів виявлено ознаки підробки товарно-транспортних накладних на вантаж.
В ході проведення огляду місцевості від 22 жовтня 2021 року працівниками поліції ВП №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області вилучено автомобіль марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_5 , напівпричіп з цистерною марки KASSBOHRE, реєстраційний номер НОМЕР_3 в якому згідно товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів №2210212 від 22 жовтня 2021 року знаходилося 25823 кг. дизельного палива із свідоцтвом про його реєстрацію серії НОМЕР_4 , товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів №2210212 від 22 жовтня 2021 року та подорожній лист №112387 датований 18 жовтня 2021 року, які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
В ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що згідно товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів №2210212 від 22 жовтня 2021 року на складі паливно-мастильних матеріалів ТОВ «Мото Захід» в місті Львів перевізнику відвантажено 25823 кг. дизельного палива. Замовником дизельного палива виступало ТОВ «Євростандарт». Місце відвантаження дизельного пального (адреса) згідно подорожнього листа не зазначена, що вказує на те, що у супровідних документах на вантаж (дизельне паливо) невстановленою особою внесено недостовірні відомості.
Досудовим розслідуванням встановлено наявність розумних підозр та достатніх підстав вважати, що вищевказане майно та документи у відповідності до ст.98 КПК України, являється речовим доказом, адже товарно-транспортна накладна виступала об`єктом вчиненого кримінального правопорушення, а автомобіль із напівпричепом (цистерною) знаряддям його вчинення, тому з метою збереження доказів кримінального правопорушення, шляхом позбавлення права розпорядження та користування речами, запобіганню можливостей їх приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, а також проведення швидкого, повного, ефективного та неупередженого досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, необхідно застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Необхідність в проведенні зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження обумовлена метою виконання основних його завдань та отримання відомостей, що сприятимуть розкриттю даного кримінального правопорушення.
В судовому засіданні начальник сектору дізнання ОСОБА_3 подане клопотання підтримав повністю, просив його задовольнити.
Представники власника майна, зокрема кожен окремо, в судовому засіданні заперечували щодо задоволення арешту на вказане майно.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У п.1 ч.2 ст.170 КПК України, визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч.3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
З матеріалів клопотання вбачається, що сектором дізнання відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000174 від 23 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Частиною 1 статті 358 КК України, передбачена відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Станом на момент розгляду клопотання, дізнавачем не подано жодних доказів підроблення будь яких документів, покликання дізнавача на ту обставину що в товаротранспортній накладній та шляховому листі не заначено пункт доставки дизельного палева не є фактом підробки чи внесення недостовірних відомостей.
Начальник сектору дізнання доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на вказане майно вказував про те, що існує сукупність розумних підозр, що воно є доказом злочину у кримінальному провадженні №0000174, а тому, саме з метою його збереження, просив накласти арешт.
Проте, матеріали клопотання не містять доказів, а сторона обвинувачення в ході його розгляду не навів достатніх обґрунтувань та не надав належних і допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України в кримінальному провадженні №0000174, окрім як визнання цього майна речовими доказами постановою дізнавалась, та підозр, які фактично нічим не підтверджені.
При цьому, власниками майна дизельного палива надані документи про придбання дизельного палива та його законне походження, також в матеріалах справи наявні товаротранспортні накладні на перевезення, незаконність яких строною обвинувачення не доведена жодним чином.
Отже, враховуючи, що по справі відсутні докази того, що зазначене вилучене майно, є засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову, підстави для задоволення клопотання про арешт вказаного майна - відсутні.
При цьому, доводи дізнавача, що водій рухався з шляховим листом без зазначення кінцевого пункту доставки вантажу не підпадають під кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, відповідальність за перевезення вантажу без належних документів передбачена КУпАП.
Керуючисьст.170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника дізнання відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1