Дата документу 02.02.2022
Справа № 334/568/22
Провадження № 1-кп/334/450/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 1-кп/334/450/22, відомості про яке внесені 24.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004558, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області, громадянина України, який має повну середню освіту, у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, в порушення вимог статей 25 та 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, 24.12.2019 у невстановлений досудовим розслідуванням час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, шляхом присвоєння знайденого придбав один зіп-пакет з кристалічною речовиною зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якої складає 0,1858 г., яку в подальшому, маючи умисел, спрямований на незаконне зберігання психотропної речовини, став незаконно зберігати при собі, без мети подальшого збуту. Того ж дня ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 18-А по вул. Верхній в м. Запоріжжі, був зупинений працівниками поліції, які під час огляду місця події о 16.52 годині виявили та вилучили у останнього раніше придбаний зіп-пакет з кристалічною речовиною зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якої складає 0,1858 г., яку він незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною першою статті 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 від 28.01.2022, яка складена у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

При призначенні покарання, відповідно до вимог статей 65 - 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, під спостереженням лікаря психіатра не перебуває, з 2015 року перебуває під спостереженням лікаря нарколога.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. При цьому обставини, які обтяжують йому покарання, судом не встановлені.
Враховуючи у сукупності тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу, ступінь його вини, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі у мінімальному розмірі, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, зі звільненням від призначеного покарання на підставі статті 75 КК України з встановленням мінімального іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
При призначенні покарання судом враховано, що притягнення до юридичної відповідальності за своєю суттю становить втручання у права людини. Так, накладення на особу штрафу як покарання за вчинене порушення є втручанням у її право на мирне володіння своїм майном, яке гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У рішенні у справі «Мамідакіс проти Греції» Європейський суд з прав людини визнав, що накладення неспіврозмірно великого штрафу за податкове правопорушення є несумісним з статтею 1 Першого протоколу (Mamidakis v. Greece, заява № 34433/04, постанова від 11.01.2007). Суд вважає, що аналогічний підхід можна застосувати і в даному кримінальному провадженні. Втручання у здійснення права власності повинно бути законним, переслідувати легітимну мету і повинно бути пропорційним, тобто має бути дотриманий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи (Щокін проти України, заяви № 23759/03 та № 37943/06, §50). Оцінюючи пропорційність призначення покарання у межах санкції, передбаченої частиною першою статті 309 КК України, у виді штрафу суд дійшов висновку, що навіть мінімальний штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 гривень) буде для обвинуваченого ОСОБА_3 надмірним фінансовим тягарем, оскільки він не працює та не має доходів. Відтак, керуючись принципом верховенства права, суд дійшов висновку про неможливість застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу. Також, відповідно до частини першої статті 57 КК не є можливим призначення обвинуваченому покарання у виді виправних робіт, оскільки він не працює.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень статті 100 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта (висновок експерта № 7-133 від 30.01.2020) в сумі 628,04 гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 371, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком один рік.
Згідно з частинами першою та третьою статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.

Речовий доказ порошкоподібну речовину зеленого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину PVP, маса якої складає 0,1858 г., яка знаходиться у полімерному згортку і упакована до спецпакету № 2609958, який зберігається у камері схову Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: