Провадження № 1-кп/161/136/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 січня 2022 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000534 від 04.11.2021, який надійшов до суду 21.12.2021 від Луцької окружної прокуратури, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Милуші, Луцького району, Волинської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, згідно ст.89 КК України не судимого,
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 згідно судового наказу Монастирського районного суду Тернопільської області від 25.02.2019 у цивільній справі № 603/816/18 провадження №2-н/603/1/2019, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , достеменно знаючи про вказане рішення суду, являючись дієздатною та працездатною особою маючи дохід з неофіційних джерел, діючи з прямим умислом, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Монастирського районного суду Тернопільської області від 25.02.2019 у цивільній справі № 603/816/18 провадження №2-н/603/1/2019 коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини, з доходів аліментів не сплачував упродовж значного проміжку часу, заходів, спрямованих на погашення заборгованості по аліментах не вживав, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, які згідно інформації Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області за період з листопада 2018 по грудень 2021 року включно становить 114 405, 23 грн., тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяців відповідних платежів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю. Суду показав, що, дійсно він, при обставинах місця і часу, що зазначені в обвинувальному акті, свідомо злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_7 в письмовій заяві вказала, що при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 164 КК України.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, не оспорюючи фактичні обставини справи, та повідомив, що шкодує про скоєне.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_4 згідно ст.89 КК України не судимий, є особою молодого віку, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання, є учасником АТО, заборгованість по сплаті аліментів не погашено, не працює, потерпіла при призначенні покарання покла дається на розсуд суду. А тому, врахувавши вищенаведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 є можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання у виді громадських робіт на строк, наближений до мінімальної межі санкції ч.1 ст.164 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 90 (дев`яносто) годин.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий