ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/8932/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1724/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком затверджено угоду про примирення від 03.02.2021 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінсіт» в особі директора ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 .
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шахтарськ Донецької області, громадянина України, українця, одруженого, , з вищою освітою, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 03.02.2021 року покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Згідно вироку 26 грудня 2019 року у денний проміжок часу, більш точний час не встановлений, ОСОБА_8 , будучи матеріально-відповідальною особою, отримав розпорядження від директора ТОВ «Вінсіт» ОСОБА_9 про здійснення оплати оренди складського приміщення, яке розташоване за адресою: м.Харків, вул.Морозова буд.13-Б, відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення від 20.12.2019 року між ТОВ «Вінсіт» та ПП «Вершина». Після чого, у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на привласнення та розтрату майна ТОВ «Вінсіт». Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на привласнення чужого майна, до якого у нього є вільний доступ та яке перебуває у його віданні, користуючись згідно покладених на нього обов`язків, наданими йому повноваженнями, діючи умисно, з метою протиправного заволодіння чужим майном, вирішив заволодіти грошима зазначеного підприємства. ОСОБА_8 , прибувши до офісу ТОВ «Вінсіт», який розташований за адресою: м.Харків, вул.Цілиноградська 48-В, де відповідно до Видаткового касового ордеру від 26.12.2019 року отримав у касі грошові кошти в сумі 163 873 гривень під приводом оплати договору суборенди приміщення, укладеного між ТОВ «Вінсіт» та ПП «Вершина», з наміром в подальшому обернути їх на свою користь.
У подальшому ОСОБА_8 вказані грошові кошти на рахунок ПП «Вершина» не перерахував, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Вінсіт» матеріальну шкоду на суму 163 873 гривень.
Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.191 КК України як привласнення, розтрата та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
03 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінсіт» в особі директора ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та направити кримінальне провадження до суду першої інстанції для проведення судового провадження в загальному порядку.
Прокурор посилається на примітку ст. 45 КК України, згідно якої кримінальне правопорушення, передбачене ст.191 КК України, є корупційним, а тому ст. 75 КК України при призначенні покарання не може бути застосована. Суд мав відмовити в затвердженні угоди на підставі п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження слід закрити.
03 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінсіт» в особі директора ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, відповідно до якої потерпілий та обвинувачений ОСОБА_8 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.191 КК України, а також міри покарання, яке обвинувачений повинен понести за ч.2 ст.191 КК України, а саме у виді одного року обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України підлягає звільненню від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Встановлено, що вирок суду прокурором оскаржується виключно з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України, що не може бути підставою для оскарження вироку, ухваленого на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.02.2021 року по справі 395/ 773/18, відповідно до якої враховуючи вимоги засади диспозитивності (ст. 26 КПК) і те, що п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК та ч. 4 ст. 399 КПК чітко регламентують питання спеціальних підстав для оскарження прокурором вироку за угодою про примирення, а також підстав та порядку відмови у відкритті провадження апеляційним судом (у тому числі й у випадках оскарження вироків за угодами), застосування положень ч. 6 ст. 9 КПК для розширення можливостей оскарження прокурором вироку на підставі угоди про примирення виключається.
Верховний Суд зазначив, що суд має перевіряти відповідність укладеної сторонами угоди вимогам КК та КПК, однак це не розширює повноважень прокурора при оскарженні такого вироку за межі, які чітко визначені законом. Крім того, відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» вирок суду першої інстанції на підставі угоди може бути оскаржений обмеженим колом суб`єктів та з чітко визначених законом підстав, зазначених у частинах 3, 4 ст. 394 КПК. Зокрема, сторони, а також прокурор у провадженні на підставі угоди про примирення позбавлені можливості оскаржувати таке судове рішення у зв`язку з істотним порушенням положень КПК, передбачених ст. 412 КПК, та неправильним застосуванням норм КК. У зв`язку з чим суд, в разі подання відповідних скарг з підстав, з яких судове рішення не може бути оскаржено згідно з положеннями ст. 394 КПК, має відмовити у відкритті апеляційного провадження.
У зв`язку із наведеним колегія суддів приходить до висновку про необхідність закрити провадження за апеляційною скаргою прокурора.
Керуючись ст.ст. 392, 399, 404, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді: