Дата документу 19.11.2021
Справа № 334/7516/21
Провадження № 1-кп/334/870/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/334/870/21, внесене 03.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001404, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

у період часу з 06.08.2021 до 03.09.2021 ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , подолавши перешкоду у вигляді паркану, після чого шляхом вільного доступу, через вікно, потрапив у приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки викрав чавунні опалювальні батареї на вісім секцій у кількості одна штука, вартість якої складає 1323 гривні, та дві чавунні опалювальні батареї на п`ять секцій, вартість кожної з яких 551,25 гривень, загальною вартістю 1102,50 гривні, які належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2425,50 гривень.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною третьою статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням до житла та іншого володіння особи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів про речові докази, а також документів, що характеризують обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 дав наступні показання. На початку вересня 2021 року він проходив по вул. Червоної кінноти (в теперішній час вул. Івана Гутніка-Залужного) в м. Запоріжжі поряд із занедбаним будинком. Побачив, що два чоловіка виносять з будинку батареї. Він запитав у них, чи має він можливість взяти з будинку що-небудь. Чоловіки відповіли ствердно. Він подолав паркан, через вікно кухні, яке було відчинене, проник до вказаного будинку, звідки викрав дві батареї на 5 секцій та одну батарею на 8 секцій. Вказані батареї він продав на пункті прийому металобрухту, який розташований неподалік того будинку, приблизно за 1000 гривень. У вчиненому розкаюється.

Показання обвинуваченого узгоджуються з постановами про визнання речовими доказами.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, суд дійшов висновку, що його вина у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням до житла та іншого володіння особи, повністю доведена «поза розумним сумнівом».

При призначенні покарання, відповідно до статей 65 - 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставини, що впливають на покарання.

ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, у шлюбі не перебуває, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також його активне сприяння у розкритті даного злочину. При цьому обставини, які обтяжують йому покарання, судом не встановлені.
Враховуючи у сукупності тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, його особу, ступінь його вини, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, передбаченої частиною третьою статті 185 КК України, зі звільненням від призначеного покарання на підставі статті 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком один рік.
Згідно з частинами першою та третьою статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
- полімерну пляшку, два фрагменти полімерної пляшки, залоговий аркуш з ломбарду, які упаковані у паперові конверти та зберігаються у камері схову Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, - знищити,
- чавунну опалювальну батарею на п`ять секцій розміром 70*60*15 см., яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: