ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/559/21 Справа № 703/3974/19 Категорія: ч.1 ст. 115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000846 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 18 червня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Тернівка Смілянського району Черкаської області, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Процесуальні витрати віднесено за рахунок держави.

Відмовлено в задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 .

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він в період часу з 16:00 години 28.04.2018 по 10:00 годину 29.04.2018, у невстановлений в ході досудового розслідування більш точний час, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин через підозру у викраденні особистого майна, переслідуючи умисел на протиправне заподіяння смерті останньому, умисно наніс йому численні удари невстановленим у ході досудового розслідування тупим твердим предметом, та руками і ногами в область голови та тулуба, в результаті чого настала смерть ОСОБА_11 , після чого з місця вчинення злочину зник.

Дії ОСОБА_7 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Місцевий суд, виправдовуючи ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України, зазначив про те, що протокол №1211т/60/05-18 від 14.09.2018 про результати проведення негласних слідчих дій у вигляді аудіо,-відео контролю особи, яким зафіксовано розмову ОСОБА_7 з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 щодо вбивства ОСОБА_11 , та сам відеозапис визнано недопустимим доказом, оскільки суду не була надана прокурором ухвала апеляційного суду Черкаської області про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій. Крім того, наявний в матеріалах кримінального провадження протокол не відповідає відеозапису самої негласної дії, який був переглянутий в судовому засіданні.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в ході розмови в приміщенні Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області на протязі 30 хвилин тиснули на ОСОБА_7 з вимогою визнати себе винним у вбивстві ОСОБА_11 , однак ОСОБА_7 заперечував свою причетність до даного кримінального правопорушення.

Також, жодний із допитаних в суді свідків не навів обставин, які б прямо чи опосередковано доводили вину ОСОБА_7 у вбивстві ОСОБА_11 . Аналіз досліджених письмових доказів вказує, що речовими доказами, виявленими на місці події не доводиться, що ОСОБА_7 з 28.04.2018 на 29.04.2018 перебував в будинку ОСОБА_11 і наніс йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер.

Таким чином, документи (висновки експертів, протоколи огляду місця події, огляду трупа, проведення слідчого експерименту, огляду предметів), покази свідків та обвинуваченого підтверджують, що органами досудового слідства зроблено неповний аналіз та хибна оцінка доказів, яка не дозволяє прийти до висновку про доведеність вчинення саме ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Дані докази підтверджують саму подію злочину: приблизний час, місце, спосіб його вчинення, однак не доводять причетність ОСОБА_7 до умисного позбавленні життя ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просила його скасувати через невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінально процесуального закону, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, і призначити останньому покарання у виді 15 років позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що місцевим судом не зазначено мотивів через які судом не взято до уваги покази свідка ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які вказували про наявність на куртці та черевиках ОСОБА_7 плям, схожих на кров. Зазначає, що місцевим судом також не надано оцінки показанням свідка ОСОБА_12 , який показав, що ОСОБА_7 в його присутності повідомляв, що це він вбив ОСОБА_11 . Вказує, що показання свідка ОСОБА_12 підтвердили свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Крім того, свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 вказували на наявність неприязних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Вважає, що свідок ОСОБА_20 є матір`ю ОСОБА_7 , а тому є зацікавленою особою, і її покази слід оцінювати критично. Таким чином, прокурор вважає, що показання свідків в сукупності з письмовими доказами вказують на те, що саме ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України.

13.09.2021 прокурором подано доповнення до апеляційної скарги в якому він зазначив про те, що місцевим судом в порушення вимог ч.3 ст. 56 КПК України не повідомлено потерпілу ОСОБА_10 про дату та час проведення судових дебатів у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , чим було порушено її права, що є підставою для скасування вироку суду.

Захисник ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому вказувала на її необґрунтованість, та просила виправдувальний вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_21 та потерпілої ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, і просили вирок місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні виправдувального вироку по даній справі вказані вимоги закону були належним чином дотримані.

Статтею ст. 62 Конституції України гарантується, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

В п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 зазначено про недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Колегія суддів враховує, що усталена практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЕСПЛ від 14.08.2008 року у справі «Кобець проти України» - п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» - п. 86, «Яллох проти Німеччини»). У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 p., «Бочаров проти України» Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється, якщо не буде доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку має бути викладено результати дослідження, аналізу й оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі й поданих у судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд виконав всі вимоги закону, а тому відсутні будь-які правові підстави для скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_7 .

Так, оцінивши досліджені у кримінальному провадженні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності, суд першої інстанції обґрунтовано ухвалив виправдувальний вирок, так як дійшов правильного висновку, що стороною обвинувачення не доведено вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Так, на думку державного обвинувачення винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: письмовими доказами та показаннями свідків.

Колегія суддів вважає, що за результатами судового розгляду суд першої інстанції правильно встановив, що не доведено вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Цей висновок суду ґрунтується на належних, допустимих, достовірних, а в сукупності - достатніх доказах, досліджених під час судового розгляду.

Зокрема, місцевий суд проаналізував показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, та пояснив, що 28.04.2018 він вранці прокинувся в будинку ОСОБА_15 по АДРЕСА_2 , о 14:00 годині пішов до магазину, де віддав борг, близько 15:00 години придбав пиво і зустрів ОСОБА_12 , з яким вживали алкогольні напої на березі річки, близько 16:00 години до них приєднався ОСОБА_13 . Під час розмови ОСОБА_12 повідомив, що його обікрав ОСОБА_11 . Після 20:00 години вони втрьох пішли до ОСОБА_12 пити пиво, де до них приєднався ОСОБА_14 , та в ході розпиття алкогольних напоїв між ним та ОСОБА_13 виникла суперечка, а тому ОСОБА_12 їх обох після 21:00 години вигнав, після чого він пішов додому, але оскільки перебував в стані значного алкогольного сп`яніння - додому не дійшов, а впав на вулиці, де його побачила ОСОБА_17 , яка позвала його матір, і та разом з ОСОБА_17 привели його додому. Близько 23:00 години до будинку матері прийшла його співмешканка ОСОБА_15 і вони лягли спати. Прокинувся він близько 06:00 години ранку та пішов до домоволодіння ОСОБА_15 по АДРЕСА_1 . В цей же день о 10:00 годині приїхала поліція, повідомила, що вбили ОСОБА_11 , взяли його та ОСОБА_22 і привезли на АДРЕСА_3 , до будинку ОСОБА_11 , де були також ОСОБА_23 і ОСОБА_24 . Поліція проводила розшукові заходи з собакою, собака понюхала всіх, в тому числі і його, але зупинилася біля ОСОБА_22 , після чого його відпустили додому.

Крім того, обвинувачений зазначив, що 30.04.2018 він зустрів ОСОБА_12 і на його запитання куди він іде, жартуючи відповів, що йде «здаватися», оскільки того дня близько 11:00 години до нього подзвонили з поліції і сказали з`явитися до сільської ради, щоб здати відбитки пальців.

Також, обвинувачений вказував, що 07.05.2018 він прийшов до ОСОБА_12 , де також перебували ОСОБА_14 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . В ході розмови ОСОБА_12 порадив йому розкаятися та вони з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 стали вимагати, щоб він взяв на себе вбивство ОСОБА_11 , на що він не погоджувався, а через деякий час він не витримав тиску, і сказав їм: «що якщо вони так хочуть, то нехай так і буде». ОСОБА_12 відразу набрав телефоном працівника поліції ОСОБА_27 , якому він сказав - «забирайте мене». ОСОБА_26 відразу припинив цю розмову і сказав йому, щоб він не чудив, потім прийшла мати і вони пішли. 25.05.2018 його забрали з роботи до Смілянського РВ, де були також ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_25 , які знову тиснули на нього та вимагали взяти вину за вбивство на себе, але він розповів слідчим як все було, вину свою не визнав і його відпустили додому. У червні 2018 року він поїхав до друга в Одесу, працював на полях, про те, що його розшукують за вбивство ОСОБА_11 , дізнався вже коли повернувся до с.Тернівка.

Потерпіла ОСОБА_10 , яка є рідною сестрою вбитого ОСОБА_11 , була допитана місцевим судом та показала, що 29 квітня 2018 року о 10:00 годині до неї зателефонувала голова сільської ради і спитала - що трапилося з братом, оскільки його бачила сусідка ОСОБА_28 мертвим. З ОСОБА_11 вона була у добрих відносинах, допомагала йому, останній жив у батьківській хаті, був безробітним. Також, потерпіла ОСОБА_10 вказувала, що одного разу ОСОБА_11 прийшов побитий, і розповів, що це зробив ОСОБА_7 , який неодноразово наносив йому тілесні ушкодження. ОСОБА_7 потерпіла охарактеризувала, як позитивну людину, однак останній часто був п`яним, кричав: «Слава Україні», мешкав з ОСОБА_29 .

Місцевим судом допитано свідків :

- ОСОБА_12 , який показав місцевому суду, що 27.04.2018 він приїхав на дачу в с.Тернівка з товаришами ОСОБА_30 і ОСОБА_31 . 28.04.2018 вони пили пиво у нього на дачі, через деякий час до них прийшов ОСОБА_7 , який був у стані алкогольного сп`яніння, почав конфліктувати з ними, розбив свій телефон, а тому вони його вигнали з двору, і пішли на рибалку до 05:00 години, після чого поділили рибу і пішли спати. О 14:00 годині до нього прийшов Ховань і повідомив, що вбили ОСОБА_11 .. Наступного дня він зустрівся з ОСОБА_7 , і останній розповів, що це він вбив ОСОБА_11 , зокрема побив ногами і не думав, що той помре. Через тиждень він повторно зустрічався з ОСОБА_7 у себе на дачі, в с. Тернівка, де також були ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , і вони говорили за його вчинок щодо вбивства ОСОБА_11 , та в ході розмови ОСОБА_7 підтвердив, що побив ОСОБА_11 , але він думав, що той виживе. Про вказані обставини його, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 було допитано працівниками поліції, і їх розмову з ОСОБА_32 було знято на відео;

- ОСОБА_26 , який під час розгляду справи місцевим судом показав, що після вбивства ОСОБА_11 до нього додому приїхав ОСОБА_12 , який скаржився, що поліція звинувачує його у вбивстві ОСОБА_11 , хоча можливо це зробив ОСОБА_7 .. Наступного дня він з ОСОБА_14 і ОСОБА_13 зустрілися у ОСОБА_12 , щоб обговорити подію щодо вбивства ОСОБА_11 , куди запросили також ОСОБА_7 і ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 почали звинувачувати ОСОБА_7 у вбивстві ОСОБА_11 та вимагати, щоб він зізнався. На думку ОСОБА_26 , ОСОБА_7 під тиском сказав: «що як вони так хочуть, то він скаже, що він це зробив», а тому не сприйняв його слова серйозно і розсердившись на нього, подзвонив до оперативного працівника і сказав ОСОБА_7 повторити усе в телефон, що ним і було зроблено. Після того як ОСОБА_7 визнав вину, він його насварив і забрав його та пішов з ним, щоб пояснити йому, що ці розмови не жарти, виховував його. На думку ОСОБА_26 , ОСОБА_7 не міг вбити ОСОБА_11 та під час бесіди обмовив себе під тиском;

- ОСОБА_14 , який місцевому суду пояснив, що він, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 та ОСОБА_7 , за ініціативи ОСОБА_12 зібралися у його будинку, щоб з`ясувати у ОСОБА_7 чи це він вбив ОСОБА_11 . ОСОБА_7 визнав, що це він зробив, а через 5 хвилин сказав, що не він. ОСОБА_14 пояснив, що він не може стверджувати, що ОСОБА_11 вбив ОСОБА_7 . Також, ОСОБА_14 пояснив, що його викликали неодноразово до Смілянського РВ, і там вже була проведена очна ставка за участю чотирьох осіб, все записувалось на відео;

- ОСОБА_13 , який показав в судовому засіданні місцевого суду, що він, ОСОБА_26 , ОСОБА_14 зібралися у ОСОБА_12 , щоб розібратися хто вбив ОСОБА_11 , запросили також ОСОБА_7 , який на їх запитання про те хто вбив ОСОБА_11 не зміг відповісти. ОСОБА_13 зазначив, що в день вбивства ОСОБА_11 він був на рибалці разом з ОСОБА_12 та Хованем з 18:00 години вечора до ранку. Напередодні вбивства ОСОБА_12 розповідав, що підозрює ОСОБА_11 у крадіжці з його домоволодіння;

- ОСОБА_16 , який пояснив в судовому засіданні місцевого суду, що він був квартирантом у ОСОБА_15 три роки, допомагав їй по господарству. Вказував, що ОСОБА_11 він не знав, а ОСОБА_7 йому відомий. Зазначав, що в ході вживання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_15 остання не звинувачувала ОСОБА_7 у вбивстві ОСОБА_11 , а тільки передбачала, що він міг бути причетним. ОСОБА_15 розповіла, що вона вивозила куртку і «ботинки», а чиї вони були ОСОБА_16 невідомо. Про кров на одязі ОСОБА_7 ОСОБА_15 нічого не говорила. ОСОБА_16 вважав, що ОСОБА_7 не винен у вбивстві;

- ОСОБА_15 , яка пояснила місцевому суду, що у 2018 року ОСОБА_7 був її співмешканцем. 28.04.2018 вранці вона дала ОСОБА_33 300 грн. і пішла на роботу, а коли повернулася - його вдома не було. У вечері того ж дня близько 22.00 години до неї зателефонувала мати обвинуваченого - ОСОБА_34 , і сказала, щоб вона прийшла до неї додому. Вона прийшла і побачила ОСОБА_7 , який був неадекватним, в стані алкогольного сп`яніння. Згодом вони заснули, і спали обидва до 04:00 години ранку, поки їх розбудила ОСОБА_35 та запитала у ОСОБА_7 «Ти ОСОБА_11 вбив?, на що ОСОБА_7 відповів, що не робив цього. Сточна Рїса випрала куртку ОСОБА_7 , а його взуття ОСОБА_15 викинула у сміття. Крові на ОСОБА_7 не бачила, ні на черевиках, ні на куртці крові не було. Також ОСОБА_15 пояснила суду, що вони з ОСОБА_7 разом регулярно вживали алкогольні напої. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 був конфлікт, оскільки ОСОБА_11 вкрав в березні 2018 року пшеницю, за що ОСОБА_7 вдарив його, і повідомив про крадіжку в сільську раду, але після цього ОСОБА_7 і ОСОБА_11 помирилися та нормально спілкувалися;

- ОСОБА_17 , яка місцевому суду пояснила, що вона 28.04.2018 пасла корів біля річки, де бачила ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших, які вживали спиртні напої, а потім компанія пішла до ОСОБА_12 . Згодом у вечері, близько 23:00 години, вона побачила п`яного ОСОБА_7 , який лежав під парканом і кричав: «Слава Україні», у зв`язку з чим вона побігла до ОСОБА_15 , щоб вона його забрала, однак її дома не було, а тому вона позвала матір ОСОБА_7 ОСОБА_36 , з якою вони потягли ОСОБА_7 до неї додому, і вклали спати. На одязі ОСОБА_7 вона крові не бачила, а ввечері на березі він був взутий у шльопанці. На наступний день зранку ОСОБА_17 зателефонувала до сусідки ОСОБА_11 - ОСОБА_37 , щоб вона знайшла ОСОБА_11 , оскільки той мав пасти їй корів. ОСОБА_18 знайшла ОСОБА_11 мертвим. Також ОСОБА_17 вказувала, що вона була присутня при огляді місця події, там знаходилась службова собака, яка підійшла до ОСОБА_38 та до ОСОБА_39 , а ОСОБА_7 минула. ОСОБА_40 вживає наркотичні засоби, його усі бояться, та в нього був конфлікт з ОСОБА_11 , і він часто бив його. ОСОБА_17 зазначила, що ОСОБА_15 зловживає алкогольними напоями і їй вірити не треба;

- ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні місцевого суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_7 . Весною 2018 року, точної дати свідок не пам`ятає, ОСОБА_11 обіцяв заволочити город, але прийшов п`яним до неї, тому вона йому роботи не дала і він близько 16:00 години повернувся до своєї хати. Наступного дня ОСОБА_18 сама до нього пішла, де виявила його побитим, після чого зателефонувала у сільську раду, а ті викликали поліцію. ОСОБА_7 вона бачила о 14:00 годині, у матері на городі. У свою хату ОСОБА_18 поверталася о 21:00 годині, і коли ОСОБА_11 йшов з хати, то був ще не побитий. ОСОБА_18 повідомила, що вона була при огляді місця події, та бачила як службова собака лягла біля ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , і пройшла повз ОСОБА_7 ;

- ОСОБА_43 , яка показала місцевому суду, що має сумніви щодо того, що ОСОБА_7 вбив ОСОБА_11 , на початку літа 2018 року вона чула як ОСОБА_15 йшла біля її будинку і розмовляла по телефону та комусь розповідала, що зробить неприємності Сточній Раїсі та ОСОБА_7 ;

- ОСОБА_20 , яка є матір`ю обвинуваченого, і яка місцевому суду пояснила, що 28.04.2018 о 13:00-14:00 годині її син прийшов від ОСОБА_15 , був в стані алкогольного сп`яніння і сказав, що йому потрібно віддати борг ОСОБА_15 . В цей час до нього зателефонували друзі і покликали до магазину. Згодом ОСОБА_20 зустріла ОСОБА_17 , яка повідомила, що ОСОБА_7 лежить п`яний біля її двору, і вони удвох його притягли до хати, роздягнули і завели до спальні, куди пізніше пішла і ОСОБА_15 . Крові на одязі ОСОБА_7 не було. О 05:50 ранку ОСОБА_20 розбудила ОСОБА_15 на роботу, і з нею вийшов ОСОБА_7 , одягнувся. ОСОБА_20 вночі до ОСОБА_11 не ходила, і фразу про смерть ОСОБА_11 вона не говорила. ОСОБА_20 вказувала, що ОСОБА_15 зловживає алкогольними напоями та оговорила її сина. ОСОБА_7 вживав спиртні напої разом з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які 06.05.2018 вимагали у її сина, щоб він зізнався у вбивстві ОСОБА_11 , вона це бачила коли прийшла до будинку ОСОБА_12 . ОСОБА_12 говорив, що його три доби тримали в поліції і били, щоб він взяв все на себе. ОСОБА_20 вважає, що ОСОБА_12 обмовляє її сина, щоб самому уникнути відповідальності, а ОСОБА_15 - з особистої неприязні.

Місцевим судом також досліджено матеріали кримінального провадження № 0000846 від 29.04.2019, а саме:

- дані протоколу огляду місця події від 29.04.2018, яким зафіксовано огляд домоволодіння у АДРЕСА_1 , під час якого виявлено у домоволодінні труп чоловічої статі. В ході огляду виявлено: сліди низу взуття, мікронакладання з рук, змиви РБК з ложе трупа та дверного одвірка, 10 слідів полімерних узорів, відрізок деревини, відрізок тканини, напільник, які були запаковані та вилучені як об`єкти на яких можуть знаходитись сліди злочину (т.1, а.с. 102-127);

- дані таблиці зображень до протоколу огляду місця події від 29.04.2018, згідно якої зафіксовано місце розташування будинку, його внутрішнє оздоблення та планування, а також положення виявленого трупа чоловіка (т.1, а.с. 129-136);

- відеозображення з огляду місця події від 29.04.2018, яке зберігається на СД-диску (т.1, а.с. 137);

- дані протоколу огляду трупа від 30.04.2018, яким зафіксовано огляд трупа ОСОБА_11 у приміщенні Смілянського моргу та виявлені на тілі трупа тілесні ушкодження (т.1, а.с. 139);

- дані таблиці зображень до протоколу огляду місця події від 30.04.2018, згідно якої відображено загальний вигляд голови трупа, тілесні ушкодження та їх локалізацію на голові трупа, а також загальний вигляд трупа (т.1, а.с. 140);

- дані протоколу обшуку від 25.05.2018, проведеного на підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08.05.2018, згідно якого в домоволодінні АДРЕСА_1 , де проживають ОСОБА_20 та ОСОБА_7 , в присутності двох понятих та власника домоволодіння ОСОБА_20 виявлено: два чобота (пара взуття), на яких містились плями бурого кольору, чоловічу футболку білого кольору, на якій малася пляма бурого кольору (т.1, а.с. 142-147);

- дані відеозапису проведеного обшуку від 25.05.2018, який зберігається на DVD-диску (т.1, а.с. 148);

- дані висновку експерта № 05-6-02/144 від 23.06.2020, згідно якого причиною смерті ОСОБА_11 є травма грудної клітки у вигляді численних двосторонніх переломів ребер та грудини, деякі з яких із ушкодженням пристінкової плеври та крововиливами в оточуючі м`які тканини, двосторонніми крововиливами в грудну порожнину (гемоторакс), синців та саден грудної клітки, що ускладнилась дихальною недостатністю у вигляді дисателектазу та ателектазу частини альвеол, та їх емфіземою аж до розриву між альвеолярних перетинок. Враховуючи ступінь розвитку ранніх та відсутність пізніх трупних явищ, смерть потерпілого настала за 36-48 годин до моменту проведення експертизи трупа в морзі або в час наближений до такого. В крові виявлено етиловий спирт, концентрація якого, примінюючи до живих людей, відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння. Не виключається можливість виникнення частини виявлених тілесних ушкоджень від ударів рук та ніг. Смерть ОСОБА_11 настала в проміжок часу, що обчислюється десятками хвилин від моменту отримання тілесних ушкоджень (т.1, а.с. 151-154);

- дані висновку експерта від 06.06.2018 № 1/1298, згідно якого два сліди низу взуття, виявлені під час огляду місця події можливо ідентифікувати лише при порівняльному дослідженні із взуттям, що їх залишило, а останнє експерту надано не було (т.1, а.с. 158-161);

- дані висновку експерта від 19.06.2018 №1/1361 (т.1, а.с. 164-173), згідно якого частина виявлених слідів пальців рук залишені ОСОБА_11 , а частина іншою особою (особами);

- дані висновку експерта від 18.09.2018 №1/1638, де зазначено, що сліди долонь рук розмірами 55x25 мм, 77x63 мм та 65x53 мм, залишені не ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,не ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , не ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та не ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , дактилокарти яких надані для порівняльного дослідження, а іншою (іншими) особою (особами) (т.1, а.с. 177-197);

- дані висновку експерта від 19.12.2018 №7/28, згідно якого в речовині на парі шкарпеток, резинці від трусів, спортивних штанах та светрі виявлена кров людини. Дана кров може походити від ОСОБА_11 .. Не виключається походження даної крові від іншої особи за умови належності її крові до групи 0 (І) ізосерелогічної системи АВО. Одяг вилучено в морзі, з трупа ОСОБА_11 (т.1, а.с. 201-208);

- дані висновку експерта від 18.10.2018 №19/10-2/297СЕ/18, згідно якого у мікронакладеннях з правої та лівої рук ОСОБА_11 виявлено кров людини та клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин виявлених у мікронакладеннях з правої та лівої рук ОСОБА_11 . Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених у мікронакладеннях з правої та лівої рук ОСОБА_11 , збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 (т.1, а.с. 211-220);

- дані висновку експерта від 17.10.2018 №19/10-2/295-СЕ/18, згідно якого у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої руки потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. У піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з лівої руки потерпілого ОСОБА_11 , виявлено кров людини та клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка крові потерпілого ОСОБА_11 і слідів крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_11 . Генетичні ознаки клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті зрізі нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_11 не встановлено у зв`язку зі значним рівнем деградації ДНК уданому об`єкті. Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_11 збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_11 (Т.1, а.с. 223-234);

- дані висновку експерта від 15.11.2018 №7/30, згідно якого речовина на джинсовій безрукавці, спортивних штанах та куртці не є кров`ю. Речовина на спортивних штанах та спортивній куртці містить кров. Видову належність білка крові, виявленої на спортивних штанах та спортивній куртці реакцією-преципітації в агаровому гелі з усіма наявними в лабораторії преципітуючими сироватками встановити не вдалося, вірогідно, через недостатню кількість білка. У зв`язку з тим, що встановити видову належність білка крові виявленої на спортивних штанах та спортивній куртці не вдалося, відповісти на питання: «Чи походить дана крові від потерпілого ОСОБА_11 , чи іншої особи» не представляється можливим (т.2, а.с. 7-13). Одяг, який досліджувався, був вилучений у ОСОБА_7 ;

- дані висновку експерта від 23.01.2019 №19/10-1/624-СЕ/18, проведеного в м. Києві експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, згідно якого встановлено генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 , слідів крові на чоботах: на ліву ногу та праву ногу. Генетичні ознаки слідів крові на чоботах: на ліву ногу та праву ногу збігаються між собою, не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 і належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі (т.2, а.с. 15-27).Походження слідів крові на чоботах від ОСОБА_11 виключається. Чоботи вилучені з будинку ОСОБА_7 ;

- дані висновку експерта від 09.11.2018 №7/29, проведеного судовим експертом Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, згідно якого речовина бурого кольору на парі чобіт є кров`ю людини. Речовина коричневого кольору на футболці не являється кров`ю. Кров на парі чобіт може походити від ОСОБА_11 .. Не виключається походження крові від іншої особи за умови належності її крові до групи О (І) ізосерелогічної системи АВО (т.2, а.с. 31-37);

- дані висновку експерта від 30.10.2018 №7/31, згідно якого зіскоб речовини бурого кольору є кров`ю людини. Речовина бурого кольору на вирізах тканини з ложа трупа та з занавіски є кров`ю людини. Речовина бурого кольору на відрізку дошки є кров`ю людини. Кров людини виявлена в зіскобі речовини бурого кольору, на відрізку дошки, на вирізах з тканини з ложа трупа та з занавіски може походити від ОСОБА_11 . Не виключається походження даної крові від іншої особи за умови належності її крові до групи 0(1) ізосерологічної системи АВО (т.2, 41-49);

- дані висновку експерта від 23.09.2019 №1/1116, згідно якого сліди низу взуття розмірами 170х110 мм. та 70х85 мм., вилучені під час проведення огляду місця події від 29.04.2018, за адресою: АДРЕСА_1 , залишені не чоботами, вилученими під час проведення обшуку від 25.05.2018 за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а іншим взуттям (т.2, а.с. 53-59);

- дані висновку експерта від 18.10.2018 №19/10-2/296-СЕ/18, згідно якого на поверхні напилка, наданого на дослідження, виявлено кров людні та клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин, виявлених на поверхні напилка. Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на поверхні напилка, збігаються між собою та збігаються генетичними ознаками потерпілого ОСОБА_11 (т.2, а.с. 62-70). Напільник було вилучено в ході огляду місця події від 29.04.2018, яким зафіксовано огляд домоволодіння у АДРЕСА_1 ;

- дані протоколу огляду предметів від 01.11.2018, яким зафіксовано огляд напільника (т.2, а.с. 71);

- дані висновку експерта від 03.09.2018 №05-1-08/191, згідно якого об`єкти 1-15, вилучені під час огляду місця події з дошки, є волоссям людини і походить з голови, за своїми макро - і мікроскопічними властивостями волосся об`єкти №№ 1-15 схоже з зразками волосся трупа ОСОБА_11 . По характеру кореневого кінця можемо допустити, що волосини об`єкти №№ 1.2.5.7-15 відокремлені гранню тупого предмета: волосини об`єкти №№ 3.6 відокремлені гранню тупого предмета з натягом; волосина об`єкт № 4 є відживаючою, яка могла випасти сама, або була відокремлена механічною дією незначної сили (т.2, а.с. 77-78);

- дані висновку експерта від 30.07.2018 №7/25, згідно якого надані на дослідження змиви речовини бурого кольору є кров`ю людини, яка може походити від ОСОБА_11 (т.2, а.с. 81-90);

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 06.08.2019 за участю свідка ОСОБА_15 , яка на відеозапис відтворила відомі їй обставини щодо вбивства ОСОБА_11 (т.2, а.с. 95-97).

За наслідками всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, місцевий суд дійшов висновку про те, що не доведено вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

За клопотанням прокурора апеляційним судом на підставі ч.3 ст. 404 КПК України проведено часткове судове слідство, в ході якого повторно досліджено:

- дані протоколу огляду місця події від 29.04.2018 (т.1, а.с. 102-137);

- дані протоколу огляду трупа від 30.04.2018 (т.1, а.с. 139);

- дані таблиці зображень до протоколу огляду місця події від 30.04.2018, згідно якої відображено загальний вигляд голови трупа, тілесні ушкодження та їх локалізацію на голові трупа, а також загальний вигляд трупа (т.1, а.с. 140);

- дані висновку експерта № 05-6-02/144 від 23.06.2020 (т.1, а.с. 151-154);

- дані висновку експерта від 19.12.2018 №7/28 (т.1, а.с. 201-208);

- дані висновку експерта від 18.10.2018 №19/10-2/297СЕ/18 (т.1, а.с. 211-220);

- дані висновку експерта від 17.10.2018 №19/10-2/295-СЕ/18 (т.1, а.с. 223-234);

- дані висновку експерта від 30.10.2018 №7/31 (т.2, 41-49);

- дані висновок експерта від 18.10.2018 №19/10-2/296-СЕ/18 (т.2, а.с. 62-70);

- дані протоколу огляду предметів від 01.11.2018 (т.2, а.с. 71);

- дані висновку експерта від 03.09.2018 №05-1-08/191 (т.2, а.с. 77-78);

- дані висновку експерта від 30.07.2018 №7/25 (т.2, а.с. 81-90);

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 06.08.2019 за участю свідка ОСОБА_15 та відеозапис (т.2, а.с. 95-97).

Місцевому суду не була надана прокурором ухвала апеляційного суду Черкаської області про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій, а тому протокол №1211т/60/05-18 від 14.09.2018 про результати проведення негласних слідчих дій у вигляді аудіо,-відео контролю особи, яким зафіксовано розмову ОСОБА_7 з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 щодо вбивства ОСОБА_11 (Т.2, а.с. 93-94) та сам відеозапис обґрунтовано визнано недопустимим доказом, і прокурором ця обставина не оспорюється. Крім того, наявний в матеріалах кримінального провадження протокол не відповідає відеозапису самої негласної дії, який був переглянутий в судовому засіданні.

Незважаючи на визнання недопустимим доказом вищевказаного протоколу, місцевий суд взяв до уваги те, що під час проведення слідчої дії в приміщенні Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області в ході розмови ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , достовірно знаючи, що відбувається відеофіксація розмови, на протязі 30 хвилин тиснули на ОСОБА_7 з вимогою визнати себе винним у вбивстві ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_7 винним себе не визнав та пояснив, що він ОСОБА_11 не вбивав, а коли раніше погоджувався на їх вимоги у визнанні вбивства, то говорив це несерйозно.

З показів обвинуваченого, потерпілої та свідків, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_7 близько 15:00-16:00 години 28.04.2018, разом з ОСОБА_12 вживали алкогольні напої на березі біля річки, і до них згодом приєднався ОСОБА_13 та близько 20:00 години вони разом пішли до будинку ОСОБА_12 , куди заїжджав ОСОБА_14 . Близько о 21:00 години ОСОБА_7 пішов додому, будучи в стані алкогольного сп`яніння, однак дорогою впав біля двору, де його знайшла ОСОБА_17 , і разом з ОСОБА_20 відвела ОСОБА_7 до будинку матері, де він ночував разом з ОСОБА_54 в одній кімнаті до 04:00 години ранку, о 10:00 годині ранку ОСОБА_7 забрали працівники поліції, та разом з ОСОБА_55 відвезли на місце події. При застосуванні службової собаки на місці пригоди, остання не ідентифікувала ОСОБА_7 за запахом. Усі, хто бачив ОСОБА_7 з вечора 28.04.2018 на 29.04.2018 підтвердили, що не помітили на його одязі слідів крові.

Місцевим судом досліджено відеозапис з якого вбачається, що ОСОБА_12 , перебуваючи в Смілянському ВП ГУНП в Черкаській області, вказував про те, що він за версією працівників поліції є основним підозрюваним у вбивстві ОСОБА_11 , а тому з метою відведення від себе підозри, самостійно вирішив викрити вбивцю ОСОБА_11 , залучивши до цього своїх товаришів ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , разом з якими запросив ОСОБА_7 до себе, і почав тиснути на нього, з метою викриття у скоєному злочині, на що ОСОБА_7 став відмовлятися від своєї причетності, а потім погодився, оскільки на цьому наполягали свідки, які і зателефонували до оперативного працівника з заявою про те, що ОСОБА_7 вбив ОСОБА_11 .

Однак, допитаний в судовому засіданні місцевого суду свідок ОСОБА_26 пояснив суду, що на його думку ОСОБА_7 в ході даної розмови обмовив себе під тиском.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що допитані свідки не вказали на жодну з обставин, яка б прямо чи опосередковано доводили вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Посилання прокурора в своїй апеляційній скарзі на показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які вказували на те, що ОСОБА_7 в їх присутності визнавав вину у вбивстві ОСОБА_11 , є неспроможними, оскільки враховуючи вищевикладені обставини, ОСОБА_7 під їх тиском визнавав свою вину.

З досліджених місцевим судом протоколу огляду трупа, протоколу огляду місця події та висновків експертів вбачається, що в ніч з 28.04.2018 на 29.04.2018 в будинку АДРЕСА_1 від отриманих тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_11 , який на момент смерті перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, однак на тілі останнього та в будинку, не виявлено матеріальних предметів або їх частин, як то біологічних слідів ОСОБА_7 та їх матеріальних копій слідів взуття ОСОБА_7 або слідів пальців рук ОСОБА_7 , а зафіксовано лише біологічні сліди самого ОСОБА_11 та невстановлених осіб. Крім того, на одязі ОСОБА_7 не виявлено біологічних слідів ОСОБА_11 , а тому вказані докази не підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, як про те зазначає прокурор у своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, аналіз досліджених письмових доказів вказує на те, що жодна з проведених експертиз, які наявні в матеріалах справи, не підтвердила того, що ОСОБА_7 з 28.04.2018 на 29.04.2018 перебував в будинку ОСОБА_11 і наніс йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер. Не містить таких даних і протокол огляду місця події від 29.04.2018. Допитані місцевим судом свідки, відобразили хронологію подій, які їм були відомі, і відбувалися з 28.04.2018 на 29.04.2018, однак з їх показань також неможливо встановити факт нанесення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень саме ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор зазначає про те, що свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні місцевого суду повідомляла , що мати обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_20 29.04.2018 о 4 ранку говорила: «Ой, синочок, що ж ти наробив, ти ж Середу убив. Я пішла подивитись та виявила, що він мертвий». Потім ОСОБА_20 взяла куртку ОСОБА_7 на якій були плями схожі на кров та випрала її. Також ОСОБА_20 просила її викинути черевики ОСОБА_7 з плямами бурого кольору схожими на кров, які ОСОБА_15 викинула у сміттєвий бак на зупинці навпроти магазину по АДРЕСА_4 .

Однак посилання прокурора на вищевказані покази свідка ОСОБА_15 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки допитана місцевим судом ОСОБА_20 заперечувала обставини на які вказувала ОСОБА_15 та зазначала, що остання була співмешканкою її сина, зловживає алкогольними напоями, і оговорила її сина з метою помсти, так як він її залишив і з нею не проживає.

Крім того, згідно даних звукозапису, ОСОБА_15 в судовому засіданні місцевого суду не вказувала на те, що на куртці та черевиках ОСОБА_7 були плями схожі на кров, як про те зазначає прокурор у своїй апеляційній скарзі.

В судовому засіданні апеляційного суду за клопотанням прокурора була повторно допитана свідок ОСОБА_15 , яка в апеляційному суді частково змінила свої покази, та чітко зазначила, що бачила кров на одязі та черевиках ОСОБА_7 . Зміну своїх показів в цій частині ОСОБА_15 пояснила тим, що місцевому суду давала інші покази на прохання матері ОСОБА_7 - ОСОБА_20 .

На запитання головуючого про те, що спонукало свідка ОСОБА_15 змінити покази в суді апеляційної інстанції, вона повідомила суду, що прокурор в кримінальному провадженні просила її, щоб вона сказала, що на одязі та черевиках ОСОБА_7 вона бачила кров.

Таким чином, колегія суддів критично оцінює показання свідка ОСОБА_15 , дані нею апеляційному суду, в частині наявності крові на одязі та взутті ОСОБА_7 , оскільки вони є непослідовними, суперечливими, крім того остання згідно показів свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 зловживає алкогольними напоями, та, як встановлено апеляційним судом з її слів, з обвинуваченим ОСОБА_7 вона на даний час знаходиться в неприязних стосунках.

Крім того, твердження свідка ОСОБА_15 про те, що на одязі та черевиках ОСОБА_7 була кров спростовується висновками експертиз від 23.01.2019 №19/10-1/624-СЕ/18 (т.2, а.с. 15-27), та від 09.11.2018 №7/29 (т.2, а.с. 31-37) .

Також, з показань свідків місцевим судом встановлено, що ОСОБА_7 в день вбивства ОСОБА_11 був у резинових тапочках, а ОСОБА_15 нібито викинула в сміттєвий бак зовсім інші черевики - туфлі, докази, що саме в них був взутий обвинувачений в день смерті потерпілого відсутні.

З аналогічних обставин колегія суддів вважає неприйнятними посилання апелянта на протокол слідчого експерименту від 06.08.2019 (т.2 а.с. 95-97), проведеного з свідком ОСОБА_15 , згідно якого остання вказувала на місце, де викинула взуття ОСОБА_7 , а також на показання свідка ОСОБА_16 , якому зі слів ОСОБА_15 було відомо про те, що вона підозрює у вбивстві ОСОБА_11 ОСОБА_7 та викидала його взуття на прохання матері ОСОБА_7 .

Крім того, колегія суддів бере до уваги те, що слідчий експеримент проведено з ОСОБА_15 більше ніж через рік після смерті ОСОБА_11 , а ОСОБА_16 місцевому суду повідомляв про те, що ОСОБА_15 йому нічого не говорила про кров на одязі ОСОБА_7 , та вважав, що ОСОБА_7 не винен у вбивстві ОСОБА_11 .

Прокурор вказує, що ОСОБА_20 є матір`ю ОСОБА_7 , а тому є зацікавленою особою, і місцевий суд дав неправильну оцінку її показам, однак колегія суддів не погоджується з вказаними доводами, оскільки твердження апелянта щодо неправдивості її показів нічим не підтверджені.

Як встановлено апеляційним судом, свідок ОСОБА_15 , на показання якої прокурор посилається як на доказ вини ОСОБА_7 , на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення була його співмешканкою, на даний час не проживає з останнім, так як він її залишив, знаходиться з ним в неприязних відносинах, змінює свої показання, а тому може оговорювати останнього.

Крім того, свідок ОСОБА_15 показала апеляційному суду, що ОСОБА_7 не розповідав їй про те, що він вбив ОСОБА_11 , лише його мати в день вбивства запитувала про це у нього, однак останній цього не підтвердив. Аналогічні покази ОСОБА_15 в цій частині давала і місцевому суду.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_11 викрадав майно не лише у ОСОБА_7 , а і у інших осіб, в тому числі і у свідка ОСОБА_12 , а тому посилання апелянта на те, що у ОСОБА_7 був мотив для вбивства ОСОБА_11 є необгрунтованим.

Матеріали справи дійсно не містять даних про належне повідомлення судом першої інстанції потерпілої ОСОБА_10 про день та час проведення судових дебатів, але на думку колегії суддів вказане порушення не є істотним і не може слугувати єдиною підставою для скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_7 , оскільки потерпіла ОСОБА_10 була безпосередньо допитана місцевим судом, висловлювала свою позицію, в тому числі щодо призначення покарання обвинуваченому, вирок в апеляційному порядку не оскаржувала.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпіла ОСОБА_10 була в судовому засіданні місцевого суду лише один раз, більше жодного разу не з`являлася, та не цікавилася ходом розгляду даного кримінального провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_10 підтвердила, що вона дійсно була допитана місцевим судом, після чого власноручно писала заяву про подальший розгляд кримінального провадження без її участі, і більше в судові засідання не з`являлася. Зазначила, що судом першої інстанції її права порушені не були.

Тому доводи прокурора щодо скасування виправдувального вироку суду в зв`язку з вказаними обставинами колегія суддів вважає безпідставними.

За результатами апеляційного розгляду, колегією суддів не встановлено порушень вимог ст. 7, 9, 22, 23, 370, 374 КПК України, як про це зазначає прокурор в своїй апеляційній скарзі, оскільки вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, надано оцінку всім зібраним доказам та обставинам кримінального провадження, з точки зору належності допустимості та взаємозв`язку.

Не наведено достатніх доказів для підтвердження обвинувачення і в апеляційній скарзі прокурора. В ній зазначені лише докази, які вже були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали його вірну оцінку, але вказані докази не є об`єктивними доказами винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачувався, і на їх підставі неможливо постановити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 про який просить прокурор в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінально процесуального закону були предметом перевірки апеляційного суду та колегією суддів визнані неспроможними.

Твердження апелянта про те, що ухвалене судом першої інстанції рішення є необґрунтованим або невмотивованим, є безпідставним, оскільки воно ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України та з наведенням у вироку належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Враховуючи вищевикладене, дотримуючись принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, встановленого ст. 17 КПК України, колегія суддів не знаходить підстав, визначених КПК України, для скасування виправдувального вироку суду першої інстанції і ухвалення обвинувального вироку, а тому апеляційну скаргу прокурора залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін, оскільки виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Керуючись ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 18 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді