Справа № 185/7874/19
Провадження № 1-кс/185/552/21
У Х В А Л А

24 вересня 2021 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглядаючи заяву про самовідвід, оформлену ухвалою судді ОСОБА_4 , під час розгляду заяви обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000266 від 27.03.2015 року, про відвід судді ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Чинний КПК України взагалі не передбачає процедури розгляду заяви про відвід (самовідвід) судді, який розглядає заяву про самовідвід або відвід. У такому випадку застосовними є положення ч. 6 ст. 9 КПК України з урахуванням загальних засад кримінального провадження.
Установлено, що 03 березня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_5 була подана заява про відвід головуючого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , яка передана у провадження судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6
23 березня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_5 була подана заява про відвід судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 із наведенням в заяві обставин, що можуть викликати сумнів в неупередженості судді, яка передана у провадження судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7
30 березня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_8 було заявлено відвід судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_9 в рамках розгляду заяви про відвід судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 ..
30 березня 2021 року суддя ОСОБА_6 , який розглядав раніше заявлений відвід судді ОСОБА_7 , заявив самовідвід.
Даний самовідвід передано судді ОСОБА_10 , якому ОСОБА_5 заявив відвід.
Ухвалою від 20 квітня 2021 року в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_10 відмовлено.
Ухвалою від 24 травня 2021 року в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_10 відмовлено.
01 липня 2021 року суддя ОСОБА_10 задовольнив заяву про самовідвід судді ОСОБА_6 , і раніше заявлений відвід судді ОСОБА_7 передано судді ОСОБА_11 , яка 05 липня 2021 року залишила заяву ОСОБА_5 без розгляду.
Після чого суддя ОСОБА_7 продовжила розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_6 .. Але їй, у свою чергу, було заявлено відвід ОСОБА_5 , який залишено без розгляду, але ОСОБА_7 паралельно заявила самовідвід однією ухвалою, який передано судді ОСОБА_4 , який заявив також собі самовідвід, що і є предметом цього розгляду.
Порядок розгляду заяви про відвід передбачений ст. 81 КПК України. Наслідки відводу судді передбачені ст. 82 КПК України, такими наслідками є:

Частина 2. У разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Частина 5. Якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду, то вирішується питання про передання кримінального провадження до іншого суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином законодавець визначив, що у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід)…; якщо після задоволення відводі (самовідводів)… Системний аналіз вказаної норми свідчить про те, що після задоволення заяви про відвід (самовідвід) наступають певні наслідки. Отже, законодавець передбачив, що питання самовідводу, як і відводу, розглядається іншим суддею, який або задовольняє його або відмовляє в його задоволенні.

З огляду на вказані вимоги розглядаю питання наявності підстав для самовідводу, заявлених суддею ОСОБА_4 ..

Зокрема, суддею ОСОБА_4 , як на підставу відводу, вказано про постановлення ним ухвали 24 травня 2021 року, якою в задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_10 від розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_7 відмовлено.

З огляду на постановлення вказаної ухвали, суддя ОСОБА_4 зазначає про те, що у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відводу, враховую наступне.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути видно, що воно чиниться (рішення у справах «Білуха проти України», пункт 53, «Де Куббер проти Бельгії», пункт 26).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Додатково і на доповнення до цього ставлення судді до справи має важливе, проте не вирішальне значення. Вирішальною є можливість об`єктивного підтвердження таких фактів, чого у зазначеній справі зроблено не було (наприклад, рішення у справі ЄСПЛ «Ferrantelli and Sanyangelo v. Italy», постанова від 7 серпня 1996 року, збірник 1996-ІІІ, с. 95152, параграф 58, та рішення у справі «Wettstein v. Switzerland», № 33958/96, параграф 44).

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Так, підстави для відводу (самовідводу) визначені ст.75 КПК України, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Проте, зі змісту ухвали судді ОСОБА_4 про самовідвід неможливо встановити, яким чином постановлення ним раніше ухвали від 24 травня 2021 року, якою в задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_10 від розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_7 , може свідчити про упередженість судді під час розгляду даної заяви про відвід. Таких обставин ухвала не містить. Також законодавець не передбачив неможливості повторної участі судді в розгляді заяви про відвід відповідно до ст. 76 КПК України.

Таким чином, постановлення суддею ОСОБА_4 ухвали 24 травня 2021 року не є обставиною, яка свідчить про упередженість судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 81,82, 372 КПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні самовідводу судді ОСОБА_4 під час розгляду заяви обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000266 від 27.03.2015 року, про відвід судді ОСОБА_6 ..

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1