Справа № 699/310/21
Номер провадження № 1-кп/699/10/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.22 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією кримінальне провадження, внесене 04.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсуня-Шевченківського Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

УСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_6 04.03.2021 близько 12.00 год., знаходячись біля гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажаючи та ігноруючи існуючі правила та норми поведінки в суспільстві, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи безпричинно, порушуючи громадський порядок, спричинив пошкодження чужого майна, а саме кулаком правої руки розбив скло на дверці водія автомобіля «Лада Пріора» днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_6 вчинив конфлікт з ОСОБА_5 , що супроводжувався особливою зухвалістю, в ході якого діючи умисно та цілеспрямовано, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область обличчя, після чого ОСОБА_5 упав на землю, а ОСОБА_6 почав зверху наносити удари в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, якi відповідно до висновку експерта № 05-11-01/23 від 17.03.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень та не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
2.1. Позиція сторони захисту

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого проступку, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності.

Захисник обвинуваченого фактичні обставини провадження не оспорював та просив врахувати, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та щиро кається у вчиненому. Крім того, обвинувачений частково відшкодував потерпілому матеріальну шкоду та частково визнав вимоги цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди.

2.2. Обсяг доказів

Судовий розгляд здійснювався в загальному порядку. Під час судового розгляду були допитані обвинувачений, потерпілий, свідок, досліджені письмові докази сторони обвинувачення (у тому числі характеризуючи обвинуваченого документи) та матеріали цивільного позову, поданого потерпілим ОСОБА_5 .

2.3. Показання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що 04.03.2021 близько 12.00 год., перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, йшов додому по АДРЕСА_2 по вказаній вулиці він розбив скло на дверці водія в автомобілі Лада Пріора, у зв`язку з чим потерпілий зробив йому зауваження. Після зауваження потерпілого виник конфлікт. Обвинувачений наніс потерпілому удар кулаком правої руки в обличчя, у результаті чого останній упав. Після падіння потерпілого бійка продовжувалася у зазначеному гаражному приміщенні. Точну кількість нанесених потерпілому ударів обвинувачений не пам`ятає, зазначає, що за часом вона тривала приблизно 10 хвилин. Під час бійки обвинувачений вибив у потерпілого з рук телефон, проте не знає, чи цей телефон розбився. Після бійки обвинувачений ОСОБА_6 пішов додому та невдовзі на вулиці Хутірській був зупинений працівниками поліції. Причини своєї поведінки пояснити не може. Потерпілого раніше не знав та не перебував з ним у неприязних стосунках. Зазначав, що щиро кається у вчиненому, має бажання відшкодувати потерпілому шкоду, проте не має для цього коштів. Матеріальну шкоду у розмірі 4580,42 грн визнав повністю. Під час судового розгляду думка обвинуваченого щодо стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн змінювалася. На початку допиту ці вимоги обвинувачений не визнавав, під час завершення допиту визнав частково у розмірі 2000,00 грн., проте до закінчення стадії з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами вказані вимоги визнав частково у розмірі 5000,00 грн. Просив призначити йому мінімально можливе покарання зі встановленням іспитового строку.

2.4. Показання потерпілого ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що 04.03.2021 він перебував у гаражному приміщенні будинку АДРЕСА_1 . Автомобіль потерпілого у цей час стояв на вулиці поряд з гаражем. Потерпілий чув, як вулицею хтось йшов та висловлювався нецензурною лексикою. У цей час ОСОБА_5 почув звук падання розбитого скла, після чого зробив зауваження обвинуваченому та попередив, що викличе поліцію. Обвинувачений підійшов до потерпілого, вибив з рук останнього телефон, який впав та розсипався. Після цього обвинувачений почав наносити потерпілому удари кулаками по голові. Точну кількість ударів потерпілий не пам`ятає, проте зазначає, що їх було приблизно 8-10. Обвинувачений самостійно припинив бійку і пішов з гаражу, після чого потерпілий викликав поліцію. ОСОБА_5 зазначає, що у результаті цієї події йому завдано матеріальної шкоди, оскільки він вимушений був ремонтувати автомобіль, купувати інший телефон, лікуватися та купувати одяг, оскільки одяг, у якому він був під час бійки був весь у крові та в подальшому став неприродний для користування. Зазначив, що обвинувачений та його мама зверталися до потерпілого з питання відшкодування матеріальної шкоди, проте досягнутих домовленостей не виконали, відшкодувавши станом на час допиту лише 1000,00 грн. Під час закінчення стадії з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами потерпілий зазначив, що загальна сума відшкодування, яку він отримав від обвинуваченого, становить 4000,00 грн. Під час дебатів потерпілий зазначив, що при призначенні покарання не заперечує проти встановлення обвинуваченому іспитового строку.

2.5. Показання свідка ОСОБА_8 .

Свідок показав, що потерпілого та обвинуваченого він знає, проте не перебуває з ними у близьких чи неприязних стосунках, ставиться до обох однаково добре. 04.03.2021 приблизно о 12.05-12.10 год він їхав велосипедом вулицею Хутірською та побачив, що цією вулицею йде особа у стані сп`яніння. Стан сп`яніння свідок визначив по характерній ході. Наблизившись до цієї особи він впізнав ОСОБА_6 . Останній голосно розмовляв сам з собою. На вулиці у цей час жодної іншої особи не було. Свідок побачив, як ОСОБА_6 без видимої причини підійшов до автомобіля, який стояв на вулиці та належав потерпілому, та кулаком вдарив по склу дверки водія. Від удару скло розбилося та посипалося. Зразу ж свідок почув, як з гаражу, яким користується ОСОБА_5 , останній зробив зауваження обвинуваченому ОСОБА_6 . Обвинувачений направився до ОСОБА_5 в гараж, а свідок продовжив свій рух. Свідок не чув і не бачив бійку у гаражі. Приблизно через годину на зворотному шляху в кінці вулиці Хутірської свідок побачив потерпілого, якого затримала поліція. У цей час потерпілий дуже голосно кричав, використовував нецензурну лексику. Там же перебував потерпілий ОСОБА_9 , на обличчі якого були видні явні сліди побиття. Свідок зупинився біля потерпілого, де останній розказав йому, що був побитий обвинуваченим.

2.6. Дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

Стороною обвинувачення надано витяг з ЄРДР та низку процесуальних документів, постановлених під час досудового слідства.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доводиться:

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04.03.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до правоохоронних органів та повідомив, що невідомий чоловік наніс йому тілесні ушкодження та пошкодив належний потерпілому автомобіль;

-даними протоколу огляду місця події від 04.03.2021. При цьому огляд вищезазначеного гаражного приміщення будинку АДРЕСА_3 було проведено з дозволу потерпілого ОСОБА_5 , який є фактичним його користувачем. У фототаблиці до протоколу містяться зображення належного потерпілому автомобіля Лада Пріора днз НОМЕР_1 , на яких чітко видно розбите скло на дверці водія та уламки скла на землі біля автомобіля;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16.03.2021 з ілюстративною таблицею до нього, у якому зафіксовані показання потерпілого щодо способу нанесення йому ударів обвинуваченим;

-даними висновку судово-медичного експерта ОСОБА_10 від 17.03.2021 № 05-11-01/23, з яких вбачається, що тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, синців лівої навколоочної ділянки, спинки носа, які мали місце на тілі ОСОБА_5 , могли утворитися при зазначених обставинах. Ці тілесні ушкодження утворилися від дії тупого (-их) предмета (-ів) та могли утворитися у зазначений строк. Дані тілесні ушкодження не спричиняють короткочасного розладу здоров`я і по цій ознаці відносяться до легких тілесних ушкоджень;

-даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.03.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_6 перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації.

2.7. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

До матеріалів справи надано документи, які свідчать, що обвинувачений за місцем проживання характеризується нейтрально. З сусідами відносини підтримує, участі у громадському житті міста не бере. Компрометуючих матеріалів щодо обвинуваченого не надходило.

Відповідно до вимог ГУІЗ НП по Україні та УІЗ ГУ НП в Черкаській області від 05.04.2021 обвинувачений є несудимим, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Відповідно до довідки КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» від 08.04.2021 № 33 ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до листа військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.04.2021 № 593 обвинувачений проходив військову службу та перебуває на військовому обліку.

2.8. Висновки щодо доведеності винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів оцінив з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Крім того, надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Під час судового розгляду встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Отже, судом поза розумним сумнівом, встановлено, а стороною обвинувачення доведено що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, а саме грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
В обвинувальному акті зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, а обставиною, яка обтяжує покарання перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння.

Суд погоджується з висновком сторони обвинувачення щодо наявності обставини, яка обтяжує покарання. Перебування у стані сп`яніння підтверджено належним медичним висновком та не заперечувалося самим обвинуваченим.

Разом з тим, судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого. Так, обвинувачений визнав факт заподіяння ним матеріальної шкоди у заявленому потерпілим розмірі, проте станом на дату проведення судових дебатів відшкодував її лише частково. Крім того, частково визнавши позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди обвинувачений їх не відшкодував.

Що стосується щирого каяття слід зазначити наступне.

Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні правопорушення повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Такого висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи №199/6365/19. Під час судового розгляду судом не встановлено наявності такої обставини, як щире каяття обвинуваченого.

4. Мотиви призначення покарання.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до ст . 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій проступків відповідно до ст. 12 КК України, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання. При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, тобто зі звільненням обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Призначення ОСОБА_6 саме такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

5. Щодо цивільного позову.
Потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов до обвинуваченого, у якому ставив вимогу про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 4580,42 грн та моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн. При цьому потерпілий зазначив, що фактично матеріальна шкода є більшою, однак він вперше стикнувся з такою ситуацією та не був обізнаний з порядком збору підтверджуючих документів щодо понесених матеріальних збитків у зв`язку з вчиненням щодо нього кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди визнав та повідомив, що у рахунок відшкодування матеріальної шкоди виплатив потерпілому 4000,00 грн. Потерпілий зазначені обставини підтвердив та просив стягнути різницю між заявленим та фактично виплаченим йому розміром матеріальної шкоди.

Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то обвинувачений, захисник та прокурор вважали її розмір завищеним. Обвинувачений визнав вимоги щодо стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. При цьому з показань обвинуваченого фактично вбачається, що завищеним розмір моральної шкоди він вважає тому, що така сума для нього є суттєвою через відсутність постійного доходу та низький рівень матеріального забезпечення. Прокурор та захисник пояснювали свою позицію судовою практикою, яка склалася при розгляді аналогічних вимог.

Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що вважає розмір цих вимог заниженим та наполягає на стягненні моральної шкоди у розмірі не менше ніж 10000,00 грн.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Потерпілий ОСОБА_5 є власником транспортного засобу марки Лада Пріора державний номер НОМЕР_1 , який було пошкоджено обвинуваченим, що останнім не заперечувалося. Також обвинувачений не заперечував, що вибив телефон з рук потерпілого, у результаті чого телефон впав на підлогу. Після нанесення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень одяг останнього став непридатним для використання.

Суд ураховує, що обвинувачений позов в частині стягнення з нього на користь потерпілого матеріальної шкоди визнав повність та частково шкоду відшкодував. З огляду на викладене суд дійшов висновку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого невідшкодованої частини матеріальної шкоди у розмірі 580,42 грн.

Щодо вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Ураховуючи, що суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення, суд дійшов висновку про наявність обов`язку обвинуваченого відшкодувати потерпілому завдану йому моральну шкоду.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, що передбачено ст. 23 ЦК України.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Потерпілий внаслідок вчинення щодо нього кримінального правопорушення без сумніву зазнав фізичного болю та приниження його гідності, через що зазнав душевних страждань. Потерпілий вимушений був ремонтувати свій автомобіль, звертатися до правоохоронних органів з заявами, витрачати свій час на участь у слідчих діях під час досудового розслідування та на участь у судових засіданнях під час розгляду кримінального провадження судом. Змушений був знову пригадувати неприємні для нього події та переживати їх. Потерпілий зазначає, що отримані ним ушкодження позначились на стані його здоров`я. Усі наведені обставини безсумнівно мали наслідком душевні страждання, переживання та негативні емоції та призвели до порушення ритму життя потерпілого.

Обвинувачений зазначав про бажання відшкодувати завдану шкоду, повідомляв під час судового розгляду про працевлаштування, однак фактично надані потерпілому обіцянки не виконав, що не сприяло зменшенню душевних страждань потерпілого. Сам факт відсутності у обвинуваченого грошових коштів для відшкодування шкоди не може бути підставою для зменшення їх розміру. Будь яка особа, яка вчиняє кримінальне правопорушення щодо іншої особи, має розуміти цінність іншого життя та здоров`я та цінність чужого майна. Обвинувачений, який є фізично здоровою працездатною людиною, проте не працює, через що має скрутне матеріальне становище, з легкістю, без причини, нищить чуже майно та завдає тілесних ушкоджень потерпілому, який завідомо є людиною старшого віку та меншої фізичної сили.

Виходячи із вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що заявлена сума моральної шкоди не є завищеною.

Однак потерпілий у судовому засіданні наполягав на стягненні моральної шкоди у розмірі не менше 10000,00 грн, отже слід дійти висновку, що саме таку суму потерпілий вважає достатньою у якості відшкодування моральної шкоди. З огляду на викладене суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення вимог у цій частині та стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.

Потерпілий під час судового розгляду зазначав, що поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн., пов`язані зі складанням цивільного позову, проте документів на підтвердження цього не надав. Частиною 2 ст. 120 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, який надає правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий.

Відповідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Оскільки підтвердження щодо понесення витрат на правничу допомогу надано не було, то ці витрати стягненню не підлягають через недоведеність.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався. Під час судового розгляду прокурор такого клопотання не заявляв, у зв`язку з викладеним запобіжний захід не застосовується.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 (один) рік іспитового строку.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3ст. 76 КК України впродовж іспитового строку на ОСОБА_6 покласти обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не застосовувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 580,42 (п`ятсот вісімдесят грн. 42 коп) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень.

В іншій частині у задоволенні цивільного позову відмовити.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1