Справа № 495/8507/21
№ провадження 1-кс/495/2488/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 18.10.2021 року надійшло клопотання слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001228 від 10.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
10.10.2021 о 04.45 до чергової частини відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора "102" про те, що 10.10.2021 о 04.15 сталось займання автомобіля «RENAULT» MAGNUM 400 д/н НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITS, д/з НОМЕР_2 , який перебував напроти будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання власника автомобіля і напівпричепу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наслідком пожежі сталося знищення вогнем автівки та причепу, а також автомобіля «IVEKO TURBO DELHI», д/ НОМЕР_3 , належного ОСОБА_4 . За попереднім висновком інспектора ДСНС, найімовірніше першочергове займання сталося внаслідок занесення вогню.

В період часу з 14.00 год. по 15.00 год. 12.10.2021 проведено огляд транспортних засобів автомобіля «RENAULT» MAGNUM 400 д/н НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITS, д/з НОМЕР_2 , автомобіля «IVEKO TURBO DELHI», д/ НОМЕР_3 , які розташовані на ділянці проїжджої частини вулиці біля будинку АДРЕСА_2 , після чого зазначене майно було вилучено.

Вилучені транспортні засоби визнано речовими доказами, долучено їх до матеріалів кримінального провадження та в подальшому передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 . Під час розслідування кримінального правопорушення виникла необхідність у проведенні судових експертиз. Вилучені речі та предмети, відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч. 1.ст.167 КПК України, а саме, підшукані, пристосовані та використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

12.10.2021 до відділення № 1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , в якій останній просить долучити до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів запальничку червоного кольору марки «Cricket». Предмет виданий ОСОБА_5 в період часу з 15.05 год. по 15.20 год. 12.10.2021 оглянуті та в подальшому вилучені, поміщені до прозорого полімерного пакету та опечатано. Зі слів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , даною запальничкою він здійснив підпал автомобілів ОСОБА_4 .

Постановою слідчого відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 13.10.2021 визнано речовими доказами та долучено їх до матеріалів кримінального провадження. Вилучені предмети визнано речовими доказами, долучено їх до матеріалів кримінального провадження та в подальшому передано на тимчасове зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: Одеська область, смт Сарата, вул. Ігнаца Ліндла, 42.

Вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України, а саме, є предметом кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

З метою належного збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, необхідності проведення відповідних судових експертиз, враховуючи значимість вказаних речей, для кримінального провадження слідчий просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву у якій просив клопотання розглядати за його відсутністю, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні № 0001228 від 10.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В клопотанні слідчий просив на підставі положень ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України накласти арешт на наступне майно: автомобіль «RENAULT» MAGNUM 400 д/н НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHMITS д/з НОМЕР_2 , автомобіль «IVEKO TURBO DELHI», д/ НОМЕР_3 , запальничку червоного кольору марки «Cricket».

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на вказане майно зазначає, що слідчим не доведена необхідність накладення арешту. Так не обґрунтовано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

В ході дослідження клопотання не встановлено як саме зазначені речі співвідносяться із завданням арешту майна, тобто запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий суддя, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, що заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

В ході розгляду питання про накладення арешту на зазначене вище майно дійшов висновку про відсутність необхідності накладення арешту на майно, оскільки слідчим не доведений жоден з ризиків, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, які б вимагали застосування арешту.

Перебування вилученого майна у фактичному володінні та користуванні особи, у якої його було вилучено, не перешкоджає проведенню його експертного дослідження.

Враховуючи те, що орган досудового розслідування у розумінні ч.3 ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, не здійснив оцінку правовим підставам арешту майна, та не довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1