Провадження 11-кп/824/3772/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 ,-
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2021 року ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 09.10.2021 року включно. Цією ж ухвалою ОСОБА_8 визначено заставу у розмірі 3 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 7 037 000 грн.
Своє рішення суддя місцевого суду обґрунтував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Продовжуючи дію запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , суд врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у пред`явленому обвинуваченні, а також дані про особу ОСОБА_8 , його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки тощо.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу указавши на її незаконність та необґрунтованість. На думку апелянта, рішення суду не містить достатніх мотивів, які би підтверджували доцільність продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а клопотання прокурора фактично містило формальний перелік ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зокрема, на переконання захисника, твердження прокурора про існування ризику переховування обвинуваченого є необґрунтованим з огляду на те, що всі паспорти ОСОБА_8 були вилучені під час досудового розслідування. Крім цього, ОСОБА_8 під час досудового розслідування 21 день знаходився під заставою та жодних спроб, спрямованих на переховування чи перетинання державного кордону не вчиняв. На виклики слідчого, прокурора та суду кожного разу з`являвся. Необґрунтованим на думку апелянта є також і констатований судом ризик незаконного впливу на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки у даному провадженні допитано переважну більшість свідків. Аргументи сторони обвинувачення про зволікання ОСОБА_8 з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження є надуманими, оскільки ці строки викликані об`єктивними причинами технічної можливості ознайомлення з матеріалами провадження в умовах ізоляції. Загалом, на думку захисника, констатовані ризики під час застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу наразі істотно зменшилися. Крім цього, в умовах тримання під вартою у ОСОБА_11 критично погіршився стан здоров`я через загострення хронічних хвороб на підтвердження чого захистом було долучено до матеріалів справи відповідну медичну документацію. Визначена судом застава у якості альтернативного запобіжного заходу є непомірною для ОСОБА_11 . Просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зменшити розмір застави до розміру, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 підтримали, підтвердили доводи цієї скарги і просили її задовольнити;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції вважав законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення;
вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Колегія суддів зважає на те, що питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 було вирішене на стадії судового провадження. Тобто це питання вирішувалось на стадії яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що судовими інстанціями на стадії досудового розслідування неодноразово визнавалась обґрунтованість підозри, що давало підстави для ухвалення як рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час продовження строку тримання під вартою. Відповідні ухвали слідчих суддів не були змінені чи скасовані. Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового провадження та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Оцінюючи рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при вирішенні зазначеного вище питання були враховані вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зав`язків, спосіб життя, життєвий та професійний досвід, майновий стан обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, конкретні обставини кримінального провадження. Ці обставини, а також те, що у даному кримінальному провадженні не досліджені усі докази, привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про наявність ризиків того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У зв`язку із цим суд першої інстанції із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, належним чином його мотивувавши. Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості, із цим рішенням колегія суддів погоджується у повному обсязі.
Апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення. Так, в ухвалі суду першої інстанції наведені належні та достатні мотиви, що підтверджують необхідність та доцільність тримання обвинуваченого під вартою, усі висновки суду логічно побудовані та витікають із наявних у матеріалах кримінального провадження доказів.
Доводи апеляційної скарги про відсутність ризику ухилення обвинуваченого від суду не гуртуються на матеріалах кримінального провадження. Так, із урахуванням життєвого та професійного досвіду обвинуваченого, його зв`язків, а також наявності не підконтрольних державі територій, які не охоплені жодними національними та міжнародними нормативними актами в частині надання правової допомоги у тому числі і щодо видачі осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності, у поєднанні із видом та розміром покарання, що може бути призначене обвинуваченому у випадку доведення його вини у вчиненні злочину, ризик ухилення обвинуваченого від суду реально існує і має досить великий ступінь. Факт вилучення у ОСОБА_8 усіх паспортів дещо знижує, але не ліквідовує зазначеного вище ризику, оскільки ухилення від суду можливе і без використання паспортів, особливо із урахуванням не підконтрольних державі територій.
Необґрунтованим є доводи апелянта про відсутність ризику незаконного впливу на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки не усі указані вище особи допитані, що указує на збереження зазначеного вище ризику.
Колегія суддів частково погоджується із доводами захисника, про зменшення констатованих судом ризиків. Проте, зменшення ризиків було реалізоване судом першої інстанції шляхом зменшення розміру застави. На думку колегії суддів ступінь зменшення зазначених вище ризиків не є таким, який указує на можливість їх попередження за допомогою більш м`яких запобіжних заходів.
Матеріали кримінального провадження не містять даних щодо критичного погіршення стану здоров`я обвинуваченого та не можливості надання необхідної йому медичної допомоги в умовах слідчого ізолятора. Щодо визначеного судом розміру застави, то на даному етапі судового розгляду такий розмір дійсно створює реальну альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, що може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередження існуючих ризиків.
Наведене у свої сукупності указує на обґрунтованість висновків суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 та необґрунтованість доводів апеляційної скарги його захисника ОСОБА_9 .
Ухвала Києво - Святошинського районного суду Київської області від 11.08.2021 року відповідає вимогам закону, є належним чином обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4