Справа № 484/4608/20
Провадження № 1-кп/484/200/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
законного представника потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
законного представника обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
представника ювенальної превенції ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001559 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кримка Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, освіта 9 класів, студента Кривоозерського професійного аграрного ліцею, не працюючого, не одруженого на утриманні осіб не має, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд, -
ВСТАНОВИВ:
12.09.2020 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_7 разом із компанію друзів, в тому числі і потерпілим ОСОБА_4 знаходились біля будинку культури, що розташований за адресою вул. Центральна в с. Кримка Первомайського району, Миколаївської області.
Під час спілкування у вказаній компанії, між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт.
В ході даної сварки, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажання настання відповідних наслідків обвинувачений наніс один удар кулаком правої руки по обличчю, а саме по спинці носа потерпілого ОСОБА_4 .
В наслідок протиправних та умисних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 , було спричинено тілесні ушкодження, а саме: перелом кісток носа, забійна рана спинки носа, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як ті що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, дії ОСОБА_7 відносно потерпілого ОСОБА_4 .
Перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженням.
За таких обставин, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями обвинуваченого, який визнав свою вину повністю, підтвердив те, що дійсно спричинив тілесні ушкодження потерпілому за умов та обставин, викладених вище. У скоєному щиро кається, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував повністю. Позов прокурора про стягнення витрат на лікування потерпілого на користь Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради визнає повністю. Позов про стягнення моральної шкоди на користь потерпілого визнає частково.
Крім визнання вини ОСОБА_7 його вина у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом доказами, а саме:
-поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 12.09.2020 року ввечері він знаходився біля клубу в с. Кримка Первомайського району, Миколаївської області і в нього вийшов словесний конфлікт із знайомим, в цей конфлікт втрутився обвинувачений, з яким він відійшов в сторону де в ході словесної перепалки він раптово наніс йому удар кулаком в лице. Від удару ОСОБА_4 впав та втратив свідомість на короткий час , а коли прийшов до тями то відчув біль та побачив кров на обличчі. Батько його завіз в Первомайськ в лікарню, але там не було лікаря і батько відвіз його в лікарню у Миколаїв де він і проходив курс лікування. Матеріальну шкоду обвинувачений відшкодував повністю, позов свого представника батька про стягнення 30000 грн. моральної шкоди підтримує повністю;
-висновком експерта №586 від 29.10.2020 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлено перелом кісток носа, забійна рана спинки носа, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як ті що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк вказаний обстежуваним від дії тупого твердого предмету.
Оцінивши у сукупності вищезазначені покази та письмові докази, надані прокурором, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження та є доведеним, що ОСОБА_7 умисно наніс потерпілому ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я останнього.
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який є проступком, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, характеризується позитивно як за місцем проживання так і за місцем навчання, має родину, на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання, визначених ст.67 КК України суд не виявив.
Також суд враховує висновки досудової доповіді органу пробації, згідно якої обвинувачений оцінюється як правопорушник з низьким рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних правопорушень. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється також як низький.
Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й домірністю, яка є проявом справедливості.
У відповідності до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч.1 ст.19 КК України; вчинив кримінальний проступок.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який офіційно не працює, раніше не судимий, стан його здоров`я, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його соціально - психологічні риси, який не одружений, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , враховуючи, що останній вчинив кримінальний проступок його наслідки для потерпілого ОСОБА_4 , враховуючи щире каяття ОСОБА_7 , ставлення обвинуваченого до скоєного, який шкодує про те, що сталося, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді штрафу, з урахуванням того, що він навчається на бюджетній основі та отримує стипендію.
У кримінальному провадженні заявлений цивільний позов прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради до ОСОБА_7 про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 у сумі 5593, 05 грн.
Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.
Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.
Розглядаючи цивільний позов прокурора, суд дійшов такого.
Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди
Згідно із положеннями ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
У судовому засіданні встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_4 були завдані тілесні ушкодження, у зв`язку із чим останній перебував на лікуванні в КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради. Загальна вартість витрачених коштів на стаціонарне лікування ОСОБА_4 , склала 5593, 05 грн.
Згідно з положеннями ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Враховуючи те, що лікування потерпілого ОСОБА_4 проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності; вказані витрати є документально підтвердженими, суд вважає, що цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради до ОСОБА_7 про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 у сумі 5593, 05 грн. підлягає задоволенню.
Також, у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 в інтересах цивільного позивача ОСОБА_5 поданий цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3595,23 грн. та моральної шкоди в сумі 30000 грн., отриманої внаслідок кримінального правопорушення.
При вирішенні цивільного позову потерпілого, суд керується вимогами Кримінального процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України та Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
В судовому засіданні встановлено, що в результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 були завдані тілесні ушкодження, внаслідок яких потерпілий проходив лікування в Комунальному некомерційному підприємстві «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради.
Витрати потерпілого на лікування склали 3595 грн 25 коп. Вказана сума є документально підтвердженою, про що свідчать копії чеків на придбання лікарських препаратів.
Обвинуваченим підчас судового розгляду добровільно сплачено майнову шкоду в сумі 4000, а тому суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкодив сумі 3595 грн 25 коп. задоволенню не підлягає та його необхідно залишити без розгляду.
Згідно з положеннями ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до вимог ст.23 ЦК України, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості.
Так, у позовній заяві потерпілий просить стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 30000 грн. В обґрунтування заявленої суми посилається на те, що в зв`язку неправомірними діями обвинуваченого йому спричинені душевні страждання; порушений звичайний хід його життя.
Суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах цивільного позивача ОСОБА_5 в частині стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 .. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий вимушено на певний час змінив свій спосіб життя. ОСОБА_5 переніс фізичний біль, обумовлений спричиненими йому тілесними ушкодженнями, пережив емоційний стрес, а негативні наслідки вчинення кримінального правопорушення потягли за собою тривале нераціональне витрачення життєвого часу, що обумовило необхідність залучення фізичних, душевних та матеріальних ресурсів на їх подолання та компенсацію.
Розмір грошового стягнення моральної шкоди, визначений ОСОБА_6 в інтересах цивільного позивача ОСОБА_5 , а саме 30000 грн, суд вважає обґрунтованим в сумі 10000 та такою, що об`єктивно відповідає тяжкості наслідків. Вказана сума моральної шкоди підлягає стягненню з ОСОБА_7 з підстав, викладених вище у вироку суду і є достатньою та об`єктивною для компенсації страждань потерпілого.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
У даному кримінальному провадженні запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 392-396 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 не обирати.
Цивільний позов прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради до ОСОБА_7 про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 у сумі 5593 (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. 05 коп. задовольнити.
Сягнути з ОСОБА_7 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради (р/р НОМЕР_2 в АТ «ПриватБанк», МФО 326610; ) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_4 у сумі 5593 (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. 05 коп.
Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах цивільного позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди в сумі 3595,23 грн. залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах цивільного позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в сумі 30000 грн. задовольнити частково.
Сягнути з ОСОБА_7 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь на користь ОСОБА_5 , який є законним представником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду завдану внаслідок кримінального правопорушення в сумі 10000 (десять тисяч) грн.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч.2 ст.394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: підпис.