Справа № 758/260/22
Провадження № 1-кп/758/863/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2022 м. Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002354 від 28.11.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, неодруженого, утриманців не маючого, із середньою освітою, працюючого барменом у кафе «Шинок», що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Згідно Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559, Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 150 від 21 лютого 2013 року, та Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року, встановлено обов`язковий медичний огляд в закладі охорони здоров`я для працівників, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення.
У зв`язку з викладеними вимогами діючого законодавства України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою подальшої можливості працювати барменом у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , для виконання своїх обов`язків бармена був зобов`язаний в установленому порядку пройти профілактичний медичний огляд і мати при собі свою особову медичну книжку, яка підтверджує проходження нею профілактичного медичного огляду. Однак, наміру офіційно проходити такий медичний огляд не мав, у зв`язку з чим у нього виник умисел на придбання особистої медичної книжки, яка би мала неправдиві відомості про проходження ним обов`язкового медичного огляду.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , приблизно об 17 годині 08 листопада 2021 року, перебуваючи за місцем своєї роботи, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою додатка вайбер домовився із невстановленою дізнанням особою про придбання в неї за 200 гривень особистої медичної книжки та додатку до неї з внесеними в них підробленими відомостями про проходження ним обов`язкового профілактичного медичного огляду.
Через декілька днів, а саме 11 листопада 2021 року приблизно о 13 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем своєї роботи, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від невстановленої дізнанням особи особисту медичну книжку форми первинної облікової документації № 1-ОМК, Серії ААА №150497 та додаток до неї, де містились завідомо неправдиві відомості про проходження ним обов`язкового профілактичного медичного огляду в шкірно-венерологічному диспансері №1 Дніпровського району м. Києва у вигляді відтисків печаток, дат та підписів лікарів, за яку заплатив 200 гривень. З метою підробки вищевказаної медичної книжки ОСОБА_3 , цього ж дня, у невстановлений дізнанням точний час, за вищевказаним місцем, особисто вклеїв до особистої медичної книжки форми первинної облікової документації № 1-ОМК, Серії ААА №150497 свою фотокартку та вніс до неї та до її додатку свої анкетні данні.
Після чого, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що не проходив установленого законом порядку медичного огляду для отримання особистої медичної книжки, залишив у себе медичну книжку форми первинної облікової документації № 1-ОМК, Серії ААА №150497 на власне ім`я, видану шкірно-венерологічним диспансером №1 Дніпровського району м. Києва з внесеними неправдивими відомостями про проходження ним профілактичного медичного огляду разом із додатком до книжки, з метою подальшого їх використання, а саме для можливості працювати у сфері обслуговування населення.
Крім того, ОСОБА_3 , 27.11.2021 року приблизно об 11 год. 58 хв., перебуваючи у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Світлицького 30/20-Б, під час виконання своїх функціональних обов`язків бармена вказаного закладу, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що він не проходив медичний огляд для отримання особистої медичної книжки, пред`явив головному спеціалісту відділу торгівлі та споживчого ринку Подільської районної у м. Києві Державної адміністрації ОСОБА_4 завідомо підроблену особисту медичну книжку форми первинної облікової документації № 1-ОМК, Серії ААА №150497 та додаток до неї, які містять завідомо неправдиві відомості про проходження ним медичного огляду у шкірно-венерологічному диспансері №1 Дніпровського району м. Києва. Таким чином ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ.
Згідно відповіді шкірно-венерологічного диспансера №1 Дніпровського району м. Києва за вихідним № 809 від 03.12.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , медичний огляд в шкірно-венерологічному диспансері №1 Дніпровського району м. Києва не проходив, особиста медична книжка Серії ААА №150497 та додаток до неї йому не видавались.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права з метою використання його підроблювачем; та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання ним вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати із співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, підсумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року).
Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права з метою використання його підроблювачем; та використанні завідомо підробленого документа, є доведеною поза розумним сумнівом.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, особливості й обставини їх вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його відношення до вчиненого; особу обвинуваченого, який раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, офіційно працевлаштований, та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій статей обвинувачення у мінімальному розмірі. Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 призначити із застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 381-382, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (шістсот вісімдесят) гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Згідно з ст.100 КПК України речовий доказ медичну книжку Серії ААА №150497, оформлену на ОСОБА_3 та додаток до неї, знищити.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_6