ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/433/22 Справа № 178/1324/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 , п. 6 , 12 ч. 2 ст. 115 , ч. 3 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року було продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04 лютого 2022 року.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні трьох особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, раніше не судимий, одружений, не має дітей, проживає без реєстрації, тобто не має міцних соціальних звязків.

Суд першої інстанції зробив висновок, що перебуваючи на волі, обвинувачений може впливати на свідків, потерпілих, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та визначити менш суворий запобіжний захід.

Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що підозра, що предявлена ОСОБА_7 , є необгрунтованою, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеними.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на альтернативний запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що вже більше 2 років 4 місяців утримується під вартою, а також зазначає, що суд першої інстанції залишив без уваги показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які надали пояснення про те, що він в період часу з 17-18:00 до 00:00 знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, за місцем їх мешкання, що, в свою чергу, ставить під сумнів доводи сторони обвинувачення про його перебування в той же час в селищі Саксаганське, в якому було скоєнно злочин.

Апелянт зазначає, що ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеними та прокурором не надано жодного доказу на їх підтвердження.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень,які є особливо тяжкими, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочинів, у яких він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, тому ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованим і реально існують.
Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів не приймає доводи обвинуваченого щодо тривалості перебування його під вартою, оскільки не вбачає надмірної тривалості тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою у світлі положень ст. 28 КПК України, з урахуванням інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 злочинів.
Також колегія суддів враховує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_7 не має офіційного джерела доходу для існування, що дає підстави вважати, що він може продовжити скоєння інших злочинів.
Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, що відповідає і є співрозмірним тяжкості та характеру злочинів, які інкримінуються останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує обвинувачений та захисник в апеляційних скаргах, не забезпечать належної його процесуальної поведінки.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 , п. 6 , 12 ч. 2 ст. 115 , ч. 3 ст. 289 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 , п. 6 , 12 ч. 2 ст. 115 , ч. 3 ст. 289 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4