У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0000127 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 357 КК України.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2021 року продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 грудня 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинуваченого ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

На думку апелянта прокурор порушив строки звернення з клопотанням про продовження запобіжного заходу, який передбачений ст. 199 КПК України. Проте суд на це не звернув увагу.

Зазначає, що судом не вмотивовано наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ухилення обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд вважав, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного вбивства та крадіжки.

Як встановлено в судовому засіданні, заявлені ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились, завершити розгляд справи до завершення строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є можливим, що відповідно до ст. 199 КПК України, є підставою для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи, про що зазначав адвокат, не зможуть запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Тому суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор та представник потерпілої вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані судом матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З наданих судом першої інстанції матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01.11.2021 обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 10.12.2021.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою. В обґрунтування клопотання, прокурор послався на існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд першої інстанції достатньо мотивував рішення в частині наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів.

При прийнятті рішення враховано, що ОСОБА_5 до затримання не був офіційно працевлаштований, постійного та стабільного джерела прибутку не мав, в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебуває, проживає не за місцем реєстрації, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного вбивства та крадіжки.

Суд першої інстанції, врахувавши вищевказані дані щодо особи обвинуваченої, та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , дійшов правильного висновку про існування ризиків ухилення обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд вважає правильними висновки суду першої інстанції, що зазначені ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У даному кримінальному провадження розпочато судовий розгляд, завершити який до закінчення строку дії обраного запобіжного заходу не можливим.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 424, 425, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3