печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , особи, відносно якої вирішується питання про застосування екстрадиційного арешту ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням Першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про застосування екстрадиційного арешту до громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування екстрадиційного арешту до громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 строком на 30 днів, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі до Російської Федерації.

Клопотання обґрунтовує тим, що співробітниками СБ України 18.06.2020 о 16 год. 38 хв. на території Шевченківського району міста Києва затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Останній розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.

Іноземною стороною ОСОБА_6 інкримінується злочин, який передбачає членство в терористичній організації, участь в діяльності терористичної організації, створення терористичної організації або керівництво нею «Ісламська держава Ірака і Леванте» та Джебхат ан-Нусра.

Вищевказана особа 03.03.2020 затримувалась співробітниками Департаменту захисту національної державності СБ України. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.03.2020 щодо ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт на строк до 01.04.2020, до надходження запиту про видачу. Разом з тим, протягом строку дії тимчасового арешту запит про видачу з Російської Федерації не надійшов. У зв`язку з чим, останнього звільнено з-під варти.

З Офісу Генерального прокурора 13.04.2020 до прокуратури міста Києва надійшов запит Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надано доручення на проведення екстрадиційної перевірки.

Відповідно до наданих іноземною стороною документів встановлено, що постановою слідчого МВС Росії по м. Южно-Сухокумську Республіці Дагестан від 21.02.2017 ОСОБА_6 притягнуто в якості обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.

Постановою від 09.03.2016 ОСОБА_6 оголошено в національний розшук, а 08.03.2017 оголошено в міжнародний розшук.

Крім того, постановою суду Республіки Дагестан від 22.02.2017 щодо ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою цього ж суду від 26.03.2020 змінено резолютивну частину ухвали суду від 22.02.2017 та зазначено, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту екстрадиції на територію Російської Федерації.

Під час екстрадиційної перевірки встановлено, що інкримінований компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_6 , передбачений ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації є екстрадиційним, оскільки відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 1 ст. 258-3 «створення терористичної групи чи терористичної організації» КК України, за який передбачено покарання на строк понад одного року позбавлення волі.

Згідно наданих іноземною стороною документів строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не закінчився.

Під час екстрадиційної перевірки встановлено, що відповідно до інформації Державної міграційної служби України від 07.05.2020 № 8.7-3331/2-20 на даний час на розгляді ДМС перебуває скарга ОСОБА_6 на рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 02.03.2020 про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду 25.05.2020 прийнято рішення про відхилення скарги останнього. Вказане рішення стороною захисту оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва, судовий розгляд триває.

Встановлено, що ОСОБА_6 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2019 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Цим же вироком звільнений з-під варти по відбуттю строку покарання.

СБ України надано інформацію, що «Ісламська держава Ірака і Леванте» та «Джебхат ан-Нусра» відносяться до терористичних організацій.

Відповідно до інформації МО України ОСОБА_6 в бойових діях на Сході України участі не приймав.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19.06.2020 щодо ОСОБА_6 застосовано екстрадиційний арешт, який був продовжений ухвалами Шевченківського районного суду міста Києва від 14.07.2020, 09.09.2020, 02.11.2020, 28.12.2020, 18.02.2021 на строк до 18.04.2020 включно.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.08.2021 щодо ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на нього обов`язки на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України строком дії до 03.10.2021 включно.

Київською міською прокуратурою 30.09.2021 подано до Печерського районного суду м. Києва клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання щодо ОСОБА_6 та продовження дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судові засідання, призначені на 01.10.2021 та 06.10.2021 ОСОБА_6 не з`явився. Повістку про розгляд клопотання скеровано за адресою домашнього арешту. Про причини неявки Печерський районний суд чи Київську міську прокуратуру ОСОБА_6 не повідомив. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2021 в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання щодо ОСОБА_6 відмовлено.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор вважає, що враховуючи перебування ОСОБА_6 у міжнародному розшуку, ступінь тяжкості інкримінованого злочину, а також не завершення екстрадиційної перевірки, виникла необхідність у застосуванні щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт).

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити, зазначила, що 01.10.2021 ОСОБА_6 на домашню адресу нею було скеровано судову повістку для участі в судовому засіданні 06.10.2021. Саме ж клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 нею не було вручене, а було передане його захиснику ОСОБА_8 для передачі ОСОБА_6 .

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, послався на те, що прокурором не доведено, що в судові засідання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання щодо ОСОБА_6 призначені на 01.10.2021 та 06.10.2021 ОСОБА_6 був належним чином викликаний. Відтак, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Особа, щодо якої вирішується клопотання, ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника, пояснив, що судову повістку про виклик до суду на 06.10.2021 отримав лише 22.10.2021 та сам з`явився до прокурора, телефонних дзвінків не отримував, оскільки змінив свій мобільний номер. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, документи надані сторонами в даному судовому засіданні, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.08.2021 щодо ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на нього обов`язки на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України строком дії до 03.10.2021 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2021 в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання щодо ОСОБА_6 відмовлено.

Відповідно до листа Офісу Генерального прокурора строк екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_6 продовжено до 10.12.2021.

Відповідно до ч.11 ст.584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Відповідно до п.5 ч.7 ст. 584 КПК України під час розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

При цьому, відповідно до ч.8 ст.584 КПК України, слідчий суддя при розгляді клопотання не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Враховуючи конкретні обставини справи, відомості, передбачені ст. 584 КПК України, а також те, що прокурором матеріалами клопотання та в судовому засіданні не доведено, що особа, щодо якої вирішується клопотання ОСОБА_6 , був своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд 01.10.2021 та 06.10.2021 клопотання щодо зміни йому запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, яке йому також не було вручене прокурором у спосіб, передбачений КПК України, а відтак, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, оскільки для його обрання немає підстав.

Керуючись ст. 177,178, 584 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання Першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про застосування екстрадиційного арешту до громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1