Справа № 441/1380/16-к
провадження 1-кс/462/1463/21
У Х В А Л А

31 серпня 2021 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000524 від 08.07.2016 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.2 ст.186 КК України, справа №441/1380/16-к.

встановив:

у провадженні Залізничного районного суду м. Львова (головуюча суддя ОСОБА_5 ) перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України, справа №441/1380/16-к.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 26.08.2021 року звернувся із заявою про відвід головуючому судді ОСОБА_5 , яку обґрунтовує тим, що ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 12.08.2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту. Зазначає що правовою підставою відводу у даному випадку є лише п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, тобто наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 . Вважає, що суддя ОСОБА_5 вирішуючи клопотання про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_4 проявив грубе ігнорування очевидних доказів в користь сторони обвинувачення, адже ОСОБА_7 17.11.2015 року не перебував на посаді начальника слідчого управління / слідчого відділу (керівника органу досудового розслідування) і не виконував функції начальника слідчого управління/ слідчого відділу (керівника органу досудового розслідування), що в силу вимог ст. 484, п.8, ч.1 ст. 3 КПК України не давало йому право визначати спеціалізацію слідчих на здійснення досудового розслідування щодо неповнолітніх. Таким чином підставою для відводу є упереджено-сприятливе ставлення судді до сторони обвинувачення, яке виразилось у тому , що ОСОБА_7 з посади керівника ГУ НП у Львівській області перемістився на посаду керівника органу досудового розслідування.
В судовому засіданні, при розгляді заяви про відвід, адвокат ОСОБА_3 свою заяву підтримав, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити. На його думку, суддя поставився упереджено до сторони захисту та сприяв стороні обвинувачення, що виразилось в ухвалі суду, яку заявник вважає такою, що не відповідає вимогам КПК України та судовій практиці.
Заслухавши доводи заявника, дослідивши заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 з додатками, вважаю, що така заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно з ч.2 ст.344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. 75-81 КПК України.
Стаття 75 КПК України містить вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зокрема:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні передбачена у ст.76 КК України.
Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу.
При цьому, слід зазначити, що розгляд суддею заяви про відвід має на меті встановлення обставин, які б свідчили про неможливість учасника процесу, якому заявлено відвід, приймати участь та реалізувати права та обов`язки, встановленні процесуальним законодавством, проте не пов`язується із розглядом справи по суті.
При розгляді заяви про відвід суддя не вивчає матеріали кримінального провадження, а лише встановлює наявність чи відсутність обставин, що унеможливлюють подальшу участь особи, якій заявлено відвід, в певному судовому процесі.
В даному випадку, обґрунтовуючи заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 , від розгляду обвинувального акта у кримінального провадженні захисник обвинуваченого посилається на те, що в нього є сумніви щодо неупередженості судді.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».
Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).
В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».
Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.
Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.
Водночас, слід враховувати, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.
Разом з тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями та рішенням суду, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу головуючому судді, а незгода із такими рішеннями реалізується шляхом їх оскарження до вищестоящої судової інстанції.
Наведені у заяві про відвід факти не є обставинами, які в розумінні ст.75 КПК України, виключають участь судді ОСОБА_5 в кримінальному провадженні і не свідчать про те, що ним проявлено несправедливість чи упередженість. Таким чином, не підтверджені припущення заявника щодо наявності сумнівів в об`єктивності судді ОСОБА_5 , з наведених у заяві мотивів, такі побоювання заявника не є об`єктивно обґрунтованими.
Таким чином, аналіз доводів заяви про відвід судді ОСОБА_5 свідчить про те, що дана заява ґрунтується на суб`єктивних переконаннях заявника та не містить підстав для відводу, на даний час відсутні об`єктивні обставини, що могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_5 , а відтак заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.75, 80, 81 КПК України,

постановив:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000524 від 08.07.2016 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.2 ст.186 КК України, справа №441/1380/16-к. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1