Справа № 452/1688/17
УХВАЛА

14 вересня 2021 року м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, із середньою освітою, не одруженого, раніше судимого 23 червня 2016 року згідно вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.289, ч. 2 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

встановив:

У провадженні суду, в стадії судового розгляду, перебуває кримінальне провадження №0000335 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.289, ч. 2 ст. 185 КК України.
На підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.07.2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 23 вересня 2021 року включно.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися. Обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, санкція найтяжчої статті передбачає покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, що може спровокувати обвинуваченого до втечі. Крім цього, ОСОБА_4 під час судового розгляду, а саме: 02.04.2018 року, 10.12.2018 року, 22.01.2019 року, 11.03.2019 року, 06.05.2019 року, 09.11.2020 року, 11.12.2020 року без поважних причин та не повідомлення суду про своє не прибуття не з`являвся до суду в судовий розгляд, у зв`язку з чим до нього судом неодноразово виносились ухвали про привід. Також, ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.03.2019 року ОСОБА_4 був оголошений у розшук, у зв`язку із переховуванням від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно він не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого, раніше був засуджений за корисливі злочини і на даний час об`єктивно обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, що дає підстави вважати, що він може і надалі займатися злочинною діяльністю і вчиняти інше кримінальні правопорушення. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, які вчинив під час відбуття іспитового строку, призначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.06.2016 року; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме затягувати судовий розгляд ухиляючись від явки в суд, оскільки перебував у розшуку.

Крім цього, захисник-адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу мотивуючи тим, що суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК, загальною підставою для продовження тримання під вартою. Якщо суд покладається лише на правову кваліфікацію вчиненого, надану стороною обвинувачення, це є недостатнім для прийняття законного судового рішення. Суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення. Захист вважає що посилання на ухвали на привід, які були винесені 02.04.2018, 10.12.2018, 22.01.2019, 11.03.2019, 06.05.2019 року є безпідставними, адже суд в іншому складі, який розглядав на той момент справу не змінював ОСОБА_4 міри запобіжного заходу, а навіть більше ОСОБА_4 сам з`являвся в суд зі своїм адвокатом.

Захист переконаний, що на даній стадії судового слідства ОСОБА_4 не зможе сховати чи спотворити будь які докази в кримінальному провадженню. При визначенні підстав застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме чи може ОСОБА_4 незаконно впливати на потерпілих, свідків інших учасників судового процесу, на думку захисту це не можливо, адже потерпілий помер, а при складі іншого суду ОСОБА_4 не намагався і не впливав на свідків які зазначені в матеріалах справи.
Крім того, на даному етапі судового слідства не встановлено чи вчиняв ОСОБА_4 дане кримінальне правопорушення.
Суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК. Якщо суд покладається лише на правову кваліфікацію вчиненого, надану стороною обвинувачення, це є недостатнім для прийняття законного судового рішення.

Суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про обмеження волі людини, на право вільно пересуватися та задовольняти свої потреби для вільного існування. Із врахуванням наведеного, просив суд винести ухвалу про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 та призначити йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що не згідний на продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявлених клопотань прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_3 , суд доходить висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 слід відмовити з таких підстав.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала.

Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зі ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 3 ст. 199 цього Кодексу обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так як ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: можливість переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, є підстави продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк два місяці.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 331, 369, 370-372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, під вартою на строк шістдесят днів, тобто по 12 листопада 2021 року включно.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, а саме призначення запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 17.09.2021 року, о 12 год. 45 хв.

Суддя