Справа № 521/261/22
Номер провадження 1-кп/521/1064/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року місто Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 08.01.2022 року у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чорне, Окнянського району Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України

ВСТАНОВИВ:
08.01.2022 року приблизно о 01:30 годині ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що працівники поліції, а саме: інспектор УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 , поліцейський УПП в Одеській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_5 , перебувають під час виконання службових обов`язків в форменому одязі, з метою незаконного втручання в діяльність працівників правоохоронного органу, в словесній нецензурній формі наполегливо здійснював вплив на даних правоохоронців, що полягав у незаконній вимозі не затримувати його товариша ОСОБА_6 , який намагався уникнути адміністративної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_3 самовільно підійшов до інспектора УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 , котрий одягав кайданки на ОСОБА_6 , діючи умисно, в присутності інших осіб застосував щодо останнього фізичний вплив, зокрема, охопив двома рука тулуб правоохоронця, намагаючись припинити затримання, а саме відтягнути працівника поліції ОСОБА_4 від ОСОБА_6 , але в результаті був зупинений поліцейським УПП в Одеській області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_5 .

За таких обставин, своїми умисними діями, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 343 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вплив на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, про що надали заяву.

Потерпілим ОСОБА_4 надано також письмову заяву, в якій останній погодився з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Таким чином, суд, за клопотанням прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 343 КК України, як вплив на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, а саме виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та щирому розкаянні у вчиненому, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального проступку особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд доходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, підстав для його застосування суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази у справі:

-диск DVD-R Ѕ з відеофайлом 510 511 Океан 201, Океан 208 08.01 22-1of2.mp4 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-диск DVD-R 2/2 з відеофайлом 510 511 Океан 201, Океан 208 08.01 22-2of2.mp4 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1