Справа № 204/2475/21
Провадження № 1-кп/204/417/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2021 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю потерпілої: ОСОБА_5 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має середню технічну освіту, працюючого зварювальником в ТОВ «ЮСТА К», неодруженого, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
01 грудня 2020 року близько 07.30 годин водій ОСОБА_6 , керуючи власним, технічно справним автомобілем «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в Чечеловському (Красногвардійському) районі міста Дніпра (Дніпропетровська) по вулиці Робочій з боку вулиці Криворізької в напрямку вулиці Уральської.
Під час руху ОСОБА_6 , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину з права наліво за напрямком руху автомобіля на «червоний» сигнал світлофору по регульованому пішохідному переходу, заходів до негайного зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу не прийняв і, продовживши рух, в районі перехрестя з вулицею Театральною, скоїв на нього наїзд.
В результаті ДТП ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова трава-перелом кісток склепіння черепу (права тім`яна кістка), крововиливи в м`яких покривних тканинах голови в правій тім`яно-скроневій, в тімяно-потиличній області посередині, субдуральний (під тверду мозкову оболонку) крововилив з правої сторони в задній, передній та середній черепних ямці, ділянки забію речовини головного мозку на базальній поверхні лівої скроневої та полюсі лобної часток, а також на бічній поверхні правої тім`яної частки, гістологічно-масивні субарахноїдальні крововиливи, в підлеглій корі мозку масивні інфільтруючі крупновогнищеві паренхіматозні крововиливи з розвитком перифокального гнійного енцефаліту, з тромбозом окремих судин в крововиливах, забійна рана на зовнішній поверхні правої брови, множинні садна на обличчі, закрита тупа травма грудної клітки- множинні переломи ребр справа по багатьом анатомічним лініям(масивний крововилив по задній бічній поверхні грудної клітки справа, переломи ребр 2,3,4,5,6„9,10 від передньо-пахвовій лінії до задньо-ключичної, лопткової і далі знову по передньо-ключичній, переломи ребр 2,3,4,5,6,7 по біляхребтовій лінії), масивні інтраальвеолярні крововиливи, розширення порожнин серця, згортки крові в порожнинах серця, некроз частини епітелію проксимальних звивистих канальців в нирках, набряк головного мозку, атеросклероз судин мозку, аорти, ішемічна хвороба серця, гломерулосклероз, садно на передній поверхні лівого колінного суглобу, синець на переднєвнутрішній поверхні лівої гомілки та колінного суглобу, синець в області колінного суглобу зліва переходить на задню поверхню колінного суглобу, крововилив в м`язах по зовнішній , задній та внутрішній поверхні лівого стегна, перелом голівки лівої малогомілкової кістки, крововиливи в м`яких тканинах та м`язах по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до ТЯЖКИХ, що призвели до смерті.
Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилися в тому, що водій ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ- 2109» реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить: п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». Невиконання п.12.3, згідно висновку експерта знаходиться у причинному зв`язку з наслідками що настали
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому він дуже жалкує, оскільки усвідомлюю, що він зробив. Він повністю відшкодував родині загиблого матеріальну та моральну шкоду, пов`язану із загибеллю ОСОБА_8 , що підтверджується розписками. Він дуже шкодує, про те що зробив, щиро кається у скоєному.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 вона не має, обвинувачений повністю відшкодував їй шкоду, спричинену загибеллю у ДТП її чоловіка ОСОБА_8 , про що вона також написала розписку, просила призначити покарання на розсуд суду. Проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України, не заперечувала.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 (а.п.134-140); протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2020 року, з фототаблицею (а.п.8-18); протокол проведення слідчого експерименту від 04.12.2017 року за участю свідка ОСОБА_9 , з фототаблицею (а.п.53-59); протокол проведення слідчого експерименту від 04.12.2020 року за участю ОСОБА_6 , з фототаблицею (а.п.60-65); висновком експерта №19/104-9/2/54/55 від 26.01.2021 року (а.п.85-90); протокол огляду трупа ОСОБА_8 (а.п.97-99); висновок експерта №2483/669-Е від 18.12.2020 року (а.п.108-111); Акт судово-медичного дослідження №2483 від 12.12.2020 року (а.п.113-117); висновок експерта №19/104-9/2/63 від 08.02.2021 року (а.п.121-125); посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , серії НОМЕР_3 (а.п.131); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_6 (а.п.131-132); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 01.12.2020 року, згідно якого у ОСОБА_6 ознак сп`яніння не виявлено (а.п.139); постанови про визнання речовими доказами (а.п.22,66), та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом враховуються вимоги, передбачені ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, який відноситься до категорії тяжких, при цьому є необережним та призвів до втрати найвищої соціальної цінності, проголошеної ч. 1 ст. 3 Конституції України, - життя людини. Обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, працює електрозварником в ТОВ «ЮСТА «К», за місцем роботи характеризується позитивно. Згідно пояснень потерплої ОСОБА_5 в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 повністю відшкодував їй завдану злочином шкоду, претензій до обвинуваченого вона не має, що також підтверджується розпискою потерплої.
Як пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування шкоди потерпілому. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі.
При цьому, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.
Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, та його поведінку після вчиненого, а саме відшкодування потерпілій ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди внаслідок загибелі у ДТП її чоловіка ОСОБА_8 , суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Одночасно, враховуючи характер вчиненого злочину, пов`язаного з правом керування транспортними засобами, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який має посвідчення водія, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що спричинило загибель людини, суд визнає за неможливе збереження за ОСОБА_6 права керування транспортними засобами.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався, клопотань про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення експертиз, згідно наданих довідок.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого
ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він в період іспитового строку два роки - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого
ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави: фактичну вартість проведення експертизи № 19/104-9/2/54/55 від 26.01.2021 року у розмірі 1961,40 грн., фактичну вартість проведення експертизи № 19/104-9/2/63 від 08.02.2021 року у розмірі 1634,50 грн.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2020 року на транспортний засіб «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з позбавленням права володіння, розпорядження та користування - скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1