н/п 1-кс/953/9514/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Харківського районного управління №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 11.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
04 жовтня 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Харківського районного управління №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в частині заборони його відчуження, а саме 1/5 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101).
Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 11.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений день, час та місці, діючі за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, розділивши між собою злочинні ролі щодо вчинення злочину, діючи з корисливих мотивів, достовірно знаючи про те, що права на майно підлягають обов`язковій державній реєстрації у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вирішили незаконно заволодіти житловою квартирою, а саме зареєструвати право власності на майно на підставну особу, шляхом обману та з використанням завідомо підроблених документів, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, приблизно влітку 2017 року ОСОБА_5 за невідомих обставин дізнавшись про те, що мешканці квартири АДРЕСА_3 мають заборгованість за комунальну плату, переслідуючи корисливі мотиви, з метою отримання незаконної матеріальної вигоди в цілях особистого збагачення, за рахунок незаконного заволодіння нерухомим майном вирішив заволодіти чужим майном, а саме житловою квартирою: за адресою: АДРЕСА_2 із використанням недостовірних та підроблених документів провести реєстрацію вказаної квартири як об`єкта права власності, після чого в подальшому продати її добросовісному набувачу, як житлову квартиру, достовірно знаючи, що вказана квартира є неприватизованою та відповідно до ордеру виконавчого комітету Орджонікідзівськокої районної Ради народних депутатів України м. Харкова №80219 від 30.03.1984 року була видана ОСОБА_6 , а після цього рішенням виконавчого комітету Московської ради народних депутатів м. Харкова №104/73 від 01.06.1999 була надана ОСОБА_7 .
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 почав підшукувати інформацію про осіб, які перебувають у скрутному матеріальному становищі з метою їх подальшого використання для укладання фіктивних угод та незаконної перереєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3 .
Так, з цією метою, ОСОБА_5 в листопаді 2020 року познайомився з ОСОБА_8 та за грошову винагороду запропонував останньому прийняти участь в якості фіктивного продавця квартири АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 ні якого відношення до цієї квартири немає, ввівши його в оману про законність майбутніх дій. Після того, як ОСОБА_8 погодився за матеріальну винагороду виступити в якості фіктивного продавця квартири, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що квартира АДРЕСА_3 є неприватизованою, для створення нібито правових підстав для подальшої перереєстрації права власності, усвідомлюючи, що для отримання права на чуже майно необхідний правовстановлюючий документ, який у подальшому надасть змогу перереєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_3 на іншу особу, використовуючи як спосіб подальшого введення в оману нотаріуса при подальшій перереєстрації право власності на квартиру із залученням невстановленої органом досудового розслідування особи виготовили підроблений бланк договору відчуження чужого майна, а саме договір купівлі-продажу ВАВ №616665 від 29.10.2002 року, посвідчений нотаріусом ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_10 , передає у власність ОСОБА_8 житлову квартиру АДРЕСА_3 .
Крім того, слідчий вказує, що згодом, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою з метою подальшого введення в оману нотаріуса створив нібито правові підстави для подальшої перереєстрації права власності квартири АДРЕСА_3 , використовуючи при цьому підроблений бланк в якому міститься зміст іншого договору. Продовжуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння житловою квартирою ОСОБА_5 підібрав раніше йому знайому ОСОБА_11 , яка перебувала у скрутному матеріальному становищі та запропонував їй за грошову винагороду виступити в якості фіктивного покупця квартири АДРЕСА_3 , ввівши її в оману щодо законності майбутніх дій.
Слідчий зазначає, що в середині грудня 2020 року ОСОБА_5 , розуміючи, що для посвідчення договору купівлі-продажу нотаріусу необхідно надати окрім інших правовстановлюючих документів, довідку про наявність або відсутність інформації про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, ОСОБА_5 , використовуючи як спосіб подальшого введення в оману нотаріуса із залученням невстановленої органом досудового розслідування особи виготовили недійсну довідку від КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради про наявність або відсутність інформації про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна №1092297, відповідно до якої ОСОБА_8 , нібито є власником квартири АДРЕСА_3 для подальшого її надання нотаріусу з метою забезпечення посвідчення фіктивної угоди купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 .
Так, 29.12.2020 приблизно о 16-00 годині ОСОБА_5 діючі за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи про те, що права на майно підлягають обов`язковій державній реєстрації у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» привів ОСОБА_8 , який мав виступав у ролі фіктивного продавця та ОСОБА_11 , яка виступала у ролі фіктивного покупця до нотаріуса ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 та безпосередньо перед проведенням угоди перереєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3 , представившись спеціалістом з продажу нерухомості та використовуючи як спосіб введення в оману надав нотаріусу ОСОБА_12 фіктивні правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_3 , а саме: договір купівлі-продажу ВАВ №616665 від 29.10.2002 року, посвідчений нотаріусом ОСОБА_9 , та довідку з КП «Харківське міське БТІ» щодо підтвердження права власності на квартиру за ОСОБА_8 №1092297, яка насправді не видавалась. Після отримання вищевказаних документів нотаріус, прийнявши їх за достовірні посвідчив договір купівлі продажу №НМР105414 від 29.12.2020 згідно якого ОСОБА_8 продав у власність ОСОБА_11 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ., та про що вніс відомості у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Внаслідок чого квартира за адресою: АДРЕСА_2 була перереєстрована на нового власника ОСОБА_11 .
Слідчий вказує, що своїми умисними діями ОСОБА_5 , діючі за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна незаконно заволодів квартирою АДРЕСА_3 , вартістю відповідно до висновку оціночно-будівельної експертизи №21391/24693 від 27.09.2021 766 432,00 гривень, внаслідок чого ОСОБА_5 звернув вищевказану квартиру на свою користь шляхом фіктивної реєстрації права власності на підставну особу ОСОБА_11 , завдавши територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради матеріальну шкоду в сумі 766 432,00 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Крім того, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений день, час та місці, діючі за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, розділивши між собою злочинні ролі щодо вчинення злочину, діючи з корисливих мотивів, достовірно знаючи про те, що права на майно підлягають обов`язковій державній реєстрації у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вирішили незаконно заволодіти житловою квартирою, а саме зареєструвати право власності на майно на підставну особу, шляхом обману та з використанням завідомо підроблених документів, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 .
Так, в грудні 2020 року ОСОБА_5 за невідомих обставин дізнавшись про те, що мешканка квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та діючи повторно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою отримання незаконної матеріальної вигоди в цілях особистого збагачення, за рахунок незаконного заволодіння нерухомим майном, вирішив заволодіти чужим майном,а саме квартирою АДРЕСА_8 із використанням недостовірних та підроблених документів провести реєстрацію вказаної квартири як об`єкта права власності, після чого в подальшому продати її добросовісному набувачу, як житлову квартиру, достовірно знаючи, що вказана квартира є неприватизованою та померла ОСОБА_13 спадкоємців за законом чи заповітом не має, спадкові справи з часу відкриття спадщини не заведено та, що вищевказана квартира мала перейти у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради в порядку передбаченому положеннями ст. 1277 Цивільного кодексу України, як відумерла спадщина. З цією метою ОСОБА_5 почав підшукувати інформацію про осіб, які перебувають у скрутному матеріальному становищі з метою їх подальшого використання для укладання фіктивних угод та незаконної перереєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_8 .
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 в листопаді 2020 року познайомився з ОСОБА_14 та за грошову винагороду запропонував останній прийняти участь в якості фіктивного продавця квартири АДРЕСА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_14 ні якого відношення до цієї квартири немає, ввівши її в оману про законність майбутніх дій. Після того, як ОСОБА_14 погодилась за матеріальну винагороду виступити в якості фіктивного продавця квартири, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що квартира АДРЕСА_8 , є неприватизованою для створення нібито правових підстав для подальшої перереєстрації права власності, усвідомлюючи, що для отримання права на чуже майно необхідний правовстановлюючий документ, який у подальшому надасть змогу перереєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_8 на іншу особу, використовуючи як спосіб подальшого введення в оману нотаріуса при подальшій перереєстрації право власності на квартиру із залученням невстановленої органом досудового розслідування особи виготовили неіснуюче свідоцтво про право власності на житло від 14.05.2007 № НОМЕР_2 відповідно до якого квартира АДРЕСА_8 , належить ОСОБА_14 . Тим самим, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою з метою подальшого введення в оману нотаріуса створив нібито правові підстави для подальшої перереєстрації права власності квартири АДРЕСА_8 , використовуючи при цьому свідоцтво про право власності на житло, яке не існує.
Так, ОСОБА_5 підібрав раніше йому знайому ОСОБА_11 , яка перебувала у скрутному матеріальному становищі та запропонував їй за грошову винагороду виступити в якості фіктивного покупця квартири АДРЕСА_8 . Приблизно, в середині грудня 2020 року ОСОБА_5 , розуміючи, що для посвідчення договору купівлі-продажу нотаріусу необхідно надати окрім інших правовстановлюючих документів, довідку про наявність або відсутність інформації про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, ОСОБА_5 , використовуючи як спосіб подальшого введення в оману нотаріуса із залученням невстановленої органом досудового розслідування особи виготовили недійсну довідку від КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради про наявність або відсутність інформації про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна №1092447, для подальшого її надання нотаріусу з метою забезпечення посвідчення фіктивної угоди купівлі-продажу квартири АДРЕСА_8 .
Крім того, слідчий вказує, що 15.01.2021 приблизно о 16-30 годині ОСОБА_5 діючі повторно, за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи про те, що права на майно підлягають обов`язковій державній реєстрації у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» привів ОСОБА_14 , яка мала виступати у ролі фіктивного продавця та ОСОБА_11 , яка виступала у ролі фіктивного покупця до нотаріуса ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 та безпосередньо перед проведенням угоди перереєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_8 використовуючи як спосіб введення в оману надав нотаріусу ОСОБА_12 фіктивні правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_8 , а саме: свідоцтво про право власності на житло від 14.05.2007 № НОМЕР_2 , та довідку з КП «Харківське міське БТІ» щодо підтвердження права власності на квартиру за ОСОБА_14 №1092447, яка насправді не видавалась. Після отримання вищевказаних документів нотаріус, прийнявши їх за достовірні посвідчив договір купівлі продажу №НМР105429 від 15.01.2021 згідно якого ОСОБА_14 продала у власність ОСОБА_11 квартиру за адресою: АДРЕСА_5 та про що вніс відомості у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Внаслідок чого квартира АДРЕСА_5 була перереєстрована на нового власника ОСОБА_11 .
Слідчий зазначає, що своїми умисними діями ОСОБА_5 , діючі повторно, за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна незаконно заволодів квартирою АДРЕСА_8 , вартістю відповідно до висновку оціночно-будівельної експертизи №21394/24692 від 27.09.2021 593 655,00 гривень, внаслідок чого ОСОБА_5 звернув вищевказану квартиру на свою користь шляхом фіктивної реєстрації права власності на підставну особу ОСОБА_11 , завдавши територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради матеріальну шкоду на 593 655,00 гривень, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян
28.09.2021 о 08 годині 50 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №0000413 від 11.02.2021.
Крім того, слідчий зазначає, під час подальшого проведення досудового слідства по дійсному кримінальному провадженню було встановлено, що ОСОБА_5 має право власності ( згідно довідок з реєстру речових прав на нерухоме майно) на наступне майно:
-1/5 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101).
Слідчий вважаєщо у разі не накладення арешту на майно, воно може змінити власника, що в подальшому унеможливить стягнути його в рахунок конфіскації, яка передбачена в санкції ч.4 ст.190 КК України.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Клопотання підтримує та прохає його задовольнити.
З метою забезпечення арешту майна, клопотання прокурора про арешт майна розглядається без повідомлення власника майна, відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України.
Слідча суддя, дослідивши додані до клопотання документи, яким прокурор обґрунтовує свою вимогу, встановив наступне.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 3 ст. 132 КПК України зазначає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно ч.5 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Вимоги до змісту клопотання про накладення арешту на майно та строків його подання до суду визначені ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні;
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність;
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна;
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається із витягу з ЄРДР, Харківським районним управлінням поліції №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 11.02.2021 за №0000413, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, в рамках якого подається дане клопотання.
Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР:
- за ч.4 ст.190 КК України за фактом того, що 10.02.2021 до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_10 про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_3 , яка належить її колишньому чоловіку ОСОБА_7 (ЖЄО 5743 від 10.02.2021).
- за ч.4 ст.190 КК України за фактом того, що 11.02.2021 до Харківського районного управління поліції №1 надійшла заява приватного нотаріуса ОСОБА_12 про те, що 10.02.2021 при формуванні наряду до договору купівлі-продажу ОСОБА_12 помітив, що продавцем був наданий підроблений нотаріальний бланк, внаслідок чого квартира за адресою: АДРЕСА_2 була зареєстрована на нового власника.
- за ч.3 ст.190 КК України за фактом того, що до Київської окружної прокуратури м. Харкова надійшли матеріали ЖЄО ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 11.02.2021 за заявою ОСОБА_12 щодо шахрайських дій невстановлених осіб під час посвідчення договорів відчуження нерухомості в тому числі квартири за адресою: АДРЕСА_5 .
28.09.2021 о 08 годині 50 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №0000413 від 11.02.2021.
Слідча суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження суд не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідча суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , слідча суддя приходить до висновку, що досліджені в межах розгляду даного клопотання обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що сталися події кримінальних правопорушень, які дали підстави для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України.
Згідно з даними, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 277224286 від 29.09.2021, трикімнатна квартира, загальною площею 63 кв.м., житлова площа 43,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , розмір частки 1/5.
Вирішуючи питання про правову підставу для забезпечення кримінального провадження слідча суддя зазначає, що санкція статті інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачає призначення покарання з можливістю конфіскації майна.
З огляду на зазначене, у слідчої судді є достатньо підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, за результатами розгляду даного кримінального провадження, може призначити ОСОБА_5 покарання у виді конфіскації майна. У зв`язку з чим приходить до висновку про доцільність накладення арешту на майно, яке належить підозрюваній з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна як виду покарання.
Крім того, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50)
Враховуючи наведене, слідча суддя вважає за можливе накласти арешт на нерухоме майно, яке належить підозрюваному шляхом заборони його відчуження.
Слідча суддя зазначає, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право власності є пропорційним, оскільки встановлює лише заборону відчуження (тобто, не забороняє користування).
При цьому, слідча суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч.1 ст.174 КПК).
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст. 174 КПК України).
Керуючись статтями 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 11.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- 1/5 частки трикімнатної квартири загальною площею 63 кв.м., житлова площа 43,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, який на праві власності часткою 1/5 належить ОСОБА_5 - шляхом заборони їх відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідча суддя ОСОБА_1