Справа № 461/7158/20
Провадження № 1-кп/461/200/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2021 року Галицький районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
До суду надійшло клопотання керівника громадської організації "Спортивно-патріотичне товариство "ШКВАЛ" про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 296 КК України, у зв`язку із передачею його на поруки колективу Громадської організації «СПОРТИВНО-ПАТРІОТИЧНЕ ТОВАРИСТВО «ШКВАЛ», за умови, що він протягом 1 (одного) року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. В обгрунтування клопотання покликаються на те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся, обіцяв не здійснювати таких вчинків у майбутньому, зобов`язується виправдати довіру колективу законослухняною поведінкою, не ухилятися від заходів виховного характеру, дотримуватися правил співжиття в побуті та громадських місцях. Зазначає, що ОСОБА_4 уже став на шлях виправлення, а ГО «СПОРТИВНО-ПАТРІОТИЧНЕ ТОВАРИСТВО "ШКВАЛ» зможе забезпечити його перевиховання та контроль за його діями. При цьому колектив ГО бере на себе обов`язок по перевихованню ОСОБА_4 . Вважає, що є всі підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, а провадження підлягає закриттю.
Крім того, у підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки. Просить кримінальне провадження відносно нього закрити. В обгрунтування клопотання заявив, що ОСОБА_4 з жовтня 2020 року перебував на строковій військовій службі, а з 11 березня 2021 року ОСОБА_4 добровільно уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у збройних силах України. Відповідний контракт укладено строком на три роки, тобто до 2024 року ОСОБА_4 буде перебувати в розташуванні військової частини, з дотриманням правил внутрішнього розпорядку, військових статутів, без можливості покидання місця дислокації крім випадків, визначених законом. Вважає, що вищенаведені обставини підтверджують той факт, що обстановка змінилась настільки, що ОСОБА_7 не можна більше вважати суспільно-небезпечним, а тому є всі підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, а провадження підлягає закриттю.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили задовольнити вказані клопотання.
Потерпілий ОСОБА_6 заперечив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Так, у відповідності до вимог ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Виходячи із положень наведеної статті, питання про звільнення від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки є правом, а не обов`язком суду, і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без практичного застосування до неї передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.
Матеріально-правовими підставами звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки колективу підприємства, установи чи організації є щире каяття особи та клопотання колективу підприємства, установи чи організації про передачу особи на поруки.
Матеріально-правовими умовами звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки колективу підприємства, установи чи організації є вчинення кримінального проступку або нетяжкого злочину вперше, крім корупційних кримінальних правопорушень; зобов`язання особи, у відношенні якої вирішується питання про звільнення від кримінальної відповідальності, виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру, не порушувати громадський порядок.
До обставин, що виключають передачу особи на поруки, відносяться: відсутність однієї з матеріально-правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності (щиросердне каяття особи або клопотання неналежної форми); відсутність однієї з матеріально-правових умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності (вчинення кримінального правопорушення не вперше або вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину).
Щире розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненному певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та іншими позитивними діями, підтверджуючими усвідомлення протиправності своєї поведінки.
Проте, як вбачається з пояснень та заперечень потерпілої сторони ОСОБА_6 , зі сторони обвинуваченого жодних дій, спрямованих на відвернення завданої потерпілому шкоди, не вчинено.
Таким чином, суд констатує відсутність обґрунтованих доказів дійсного та відвертого визнання вини ОСОБА_4 та щирого жалю з приводу вчиненого.
Вказані обставини суперечать вимогам ст. 47 КК України.
Враховуючи, наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Крім того, у відповідності до вимог ст.48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Для застосування статті 48 Кримінального кодексу України суд повинен встановити, що після вчинення певного злочину обстановка вчинення злочину змінилася таким чином, що раніше вчинене діяння вже не може розглядатися як суспільно небезпечне.
Така зміна обстановки може бути двох видів: масштабна або локальна. Масштабна зміна обстановки стосується змін у межах країни і може полягати, наприклад, у зміні економічного або політичного курсу країни, підходів держави до вирішення тієї чи іншої проблеми, тощо. Локальна зміна обстановки вчинення злочину - це зміна обстановки в певному регіоні, місті, підприємстві, тощо і може виявлятися, наприклад, у прийнятті владою таких рішень, які істотно впливають на оцінку раніше вчиненого діяння як суспільне небезпечного; зміні природних умов або умов господарювання в певному регіоні, що впливає на оцінку раніше вчиненого діяння як суспільно небезпечного тощо. Масштабні та локальні зміни обстановки тягнуть за собою два види втрати суспільної небезпечності діяння.
Перший вид пов`язаний з втратою суспільної небезпечності не тільки конкретно вчиненого діяння даною особою, а й певного виду таких діянь. Масштабні та швидкі зміни у тих або інших сферах життя суспільства та держави можуть призвести до ситуації, за якої законодавець не встигає змінити ознаки відповідно складу злочину або зовсім виключити його із Кримінального кодексу України. Визнання судом того, що раніше вчинене певне злочинне діяння внаслідок масштабних змін обстановки в країні втратило суспільну небезпечність, свідчить про необхідність декриміналізації таких діянь взагалі. Тобто, під час вчинення такого діяння (до зміни обстановки) існувала підстава кримінальної відповідальності, оскільки особа вчинила суспільно небезпечне діяння, що містило склад певного злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України, разом з тим під час розгляду справи в суді встановлено, що внаслідок зміни обстановки таке діяння на даний час позбавлене суспільної небезпеки - однієї з необхідних ознак злочину. Таким чином, суд констатує, що таке діяння лише формально містить ознаки певного складу злочину, а по суті не є суспільно небезпечним, тобто відсутня підстава кримінальної відповідальності.
Другий вид втрати діянням характеру суспільно небезпечного має місце при локальній зміні обстановки вчинення злочину, що тягне за собою втрату суспільної небезпеки лише окремого, конкретного діяння, вчиненого даною особою, хоча в цілому даний вид діянь, як і раніше, визнається злочинним. Така локальна зміна обстановки не відміняє законодавчої оцінки відповідного злочинного діяння. У цих випадках раніше вчинене особою діяння в конкретних умовах зміни обстановки визнається судом таким, що не заподіяло істотної шкоди конкретному об`єкту кримінально-правової охорони.
Суспільна небезпечність особи полягає, насамперед, у вчиненні злочину, а у подальшому визначається ступенем можливості вчинення нею нового тотожного або однорідного злочину. Висновок про таку можливість ґрунтується на основі характеристики даної особи, а також оточуючої її обстановки, тобто зовнішніх щодо даної особи умов. На практиці до змін обстановки навколо особи, яка вчинила злочин, відносять тяжке захворювання, що позбавляє можливості вчинити певні злочини; переїзд на інше місце проживання та розрив зв`язків з кримінальним середовищем, під впливом якого особа могла б вчинити новий злочин; усунення тяжких особистих обставин, під впливом яких був вчинений злочин, тощо. Для звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка перестала бути суспільне небезпечною, не має значення, що саме діяння на час розслідування або розгляду справи в суді зберігає характер суспільне небезпечного.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 № 1 визначено, що для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України - це право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому ст. 7 КПК України.
Необхідною підставою для застосування статті 48 Кримінального кодексу України є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилася таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.
Отже, для застосування положень ст. 48 КК України суду належить встановити як факт вчинення особою злочину, так і обставини, які свідчать про можливість звільнення цієї особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки за конкретних відповідних підстав (правова позиція Верховного суду ВС/ККС у справі № 161/1390/19 від 23 січня 2020 року).
На переконання суду, під зміною обстановки, внаслідок якої особа, яка вчинила злочин, перестає бути суспільно небезпечною, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона в майбутньому не вчинятиме кримінально караних діянь.
Для визнання того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилася, суду необхідно встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення злочину, а й те, в чому полягає її зміна на час розгляду справи, та навести в судовому рішенні конкретні дані, які свідчили б про зміну обстановки та втрату діянням чи особою суспільної небезпечності.
В ході підготовчого судового засідання судом встановлено лише те, що обвинувачений визнає себе винними у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, раніше не судимий, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, ніколи до кримінальної відповідальності не притягався, а також те, що з 11 березня 2021 року ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби у збройних силах України.
Однак, на переконання суду, вищевказані обставини не свідчать про зміну обстановки та не свідчать про те, що останній не є суспільно-небезпечною особою, а також про те, що вказані обставини унеможливлюють вчинення ними кримінально караних діянь у майбутньому.
Аналізуючи вищевказані обставини, на які захисник посилається як на підставу для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, враховуючи фактичні обставини справи, характер висунутого обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, суд не вбачає в них жодної інформації щодо того, що ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечним. Суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що незважаючи на суттєву зміну зовнішньої обстановки (проходження громадянами України військової служби у збройних силах України), суспільна небезпечність вчиненого діяння не відпала, а обвинувачений ОСОБА_4 не перестав бути суспільно небезпечним.
Враховуючи, наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Суд вважає, що мотиви, які наведені у клопотаннях про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, можуть бути передбаченими ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, можуть враховуватись судом при призначенні покарання за вчинення кримінального правопорушення та не є обставинами, які викликають застосування ст. 47 КК України.
Крім того, перевіривши підставність надіслання обвинувального акту відповідно до ст. 314 КПК України, заслухавши висновок прокурора та думку інших учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Галицькому районному суду м. Львова, підготовлене та підлягає до судового розгляду.
Підстав для прийняття рішень передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України немає.
Обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором, відповідає вимогам ст.291 КПК України, відтак, підстав для повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України не вбачається.
Оскільки, інших підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, оскільки інших клопотань не заявлено, суд вважає, що у відповідності до положень ч.1 ст. 316 КПК України слід призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.
Керуючись вимогами ст.ст. 285-288, 314-316 КПК України, на підставі ст.ст.47,48 КК України, суд,-
У задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України - відмовити.
У задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України - відмовити.
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України -прийняти до провадження Галицького районного суду м. Львова.
Справу призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду м. Львова (м.Львів, вул. Чоловського, 2) на 20.12.2021 року о 14.00 год.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1