ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000580 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 жовтня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, без постійного місця проживання, раніше судимого:

1)вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.05.2003 року за ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі;

2)вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.10.2013 року за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 1000 грн.;

3)вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.09.2016 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

4)вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.12.2017 року за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

5)вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.02.2018 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 30.07.2020 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.115 КК України,-

ЄУНСС: 727/6932/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Номер провадження: 11-кп/822/443/21 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 жовтня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2, ст.115 ч.1 КК України і призначено йому покарання: за ст.185 ч.2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі, за ст.115 ч.1 КК України у вигляді дев`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді дев`яти років шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою і строк відбування ним покарання визначено рахувати з моменту його затримання, а саме з 17 березня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 113421 (сто тринадцять тисяч чотириста двадцять одну) гривню 11 (одинадцять) копійок.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.
На вказаний вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного ОСОБА_9 покарання, пом`якшивши його.

Свої апеляційні вимоги адвокат ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що суд 1 інстанції при призначенні його підзахисному покарання, не в повній мірі врахував всі наявні у справі обставини, призначивши йому несправедливе та суворе покарання, яке не відповідає тяжкості скоєних ним злочинів та його особі. Дані обставини у своїй сукупності, на думку апелянта, дають підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання.

Від інших учасників судового розгляду інших апеляцій та заперечень на неї не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив вирок районного суду залишити без змін, вислухавши промови учасників судового розгляду в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено районним судом та перевірено апеляційною інстанцією, 09.03.2021 року в період часу з 19 по 20 годину у приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 між обвинуваченим ОСОБА_6 та власницею будинку ОСОБА_10 під час спільного розпивання спиртних напоїв виникла словесна суперечка. Під час суперечки ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив у руку кухонний ніж, який знаходився поруч, та наніс ним один удар в область шиї ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани на рівні передньої шийної ділянки, в проекції малої надключичної ямки зліва з поширенням вліво та заглибленням до заду на рівень бічної шийної ділянки до заднього трикутника шиї зліва з ушкодженням підшкірного м`язу шиї, поверхневої фасцій, поверхневих при середніх м`язів на рівні м`язового трикутника, глибоких бічних м`язів шиї та фасцій грудинно-ключично-соскоподібної ділянки до рівня внутрішньо шийної фасції заднього трикутника шиї, з повним перериванням судинно-нервового пучка шиї, лівої загальної сонної артерії та ушкодженням дрібних судин та нервів по ходу ранового каналу з масивними крововиливами та субфасціальними гематомами по ходу ранового каналу. Після вчиненого ОСОБА_6 з місця злочину втік, а ОСОБА_10 від отриманих ушкоджень померла у власному будинку.

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №251 від 06.06.2021 року перелічені тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_10 виникли одномоментно, за короткий проміжок часу, що передував моменту настання смерті, внаслідок разової, колото-ріжучої дії предмету типу «ножа» та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «небезпека для життя» та знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку з фактом настання смерті. Смерть ОСОБА_10 настала від гострої зовнішньої кровотечі, як наслідок колото-різаного ушкодження шиї з ушкодженням м`яких тканин та повним перетином загальної сонної артерії.

Також, 10.03.2021 року в період часу з 08 по 09 годину ОСОБА_6 прийшов до господарства ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 . Увійшовши через незамкнені вхідні двері в середину будинку та виявивши в одній з його житлових кімнат труп ОСОБА_10 , у ОСОБА_6 виник умисел на таємне заволодіння майном останньої. ОСОБА_6 , користуючись відсутністю інших осіб у будинку, повторно, таємно викрав з четвертих пальців обох китиць рук трупа ОСОБА_10 золоту жіночу каблучку (перстень) 583 проби, в якій загальна вага виробу без вставок становить 1,93 гр., що була в користуванні, ринкова вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-21/5446-ТВ від 13.07.2021 року станом на 10.03.2021 року становить 2751,34 грн. та золоту жіночу каблучку (перстень) 583 проби, в якій загальна вага виробу становить 1,32 гр., чиста вага металу без вставки становить 1,24 гр., що була в користуванні (без врахування вставки), ринкова вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-21/5447-ТВ від 13.07.2021 року станом на 10.03.2021 року становить 1472,91 грн., а також з мочок обох вух потерпілої пару золотих жіночих сережок 750 проби, в якій загальна вага виробу без вставок становить 4,48 гр., що були в користуванні, ринкова вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-21/5444-ТВ від 13.07.2021 року станом на 10.03.2021 року становить 8672,73 грн.

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_6 з місця злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальні збитки на загальну суму 12896,98 грн.

Вина ОСОБА_6 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції і яким дана правильна юридична оцінка.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185, ч.1 ст.115 КК України і в апеляції не оспорюються.

А тому колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено матеріалами даного кримінального провадження, районний суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Щодо виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_6 за вчинені злочини, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Твердження в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 про можливість пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Як убачається з оскаржуваного вироку, призначаючи ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання визнано часткове визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів, розкаяння у вчиненому. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого визнано вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, врахував тяжкість злочинів які відносяться до нетяжкого злочину та особливо тяжкого злочину, в результаті вчинення якого загинула людина; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не працює, неодружений, раніше неодноразово судимий, перебуває на обліку в ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер», згідно з характеристикою державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» характеризується посередньо та прийшов до вірного висновку, про призначення йому покарання у виді позбавленням волі у розмірі наближеному до мінімального. Таке покарання призначене в межах санкцій інкримінованих йому кримінальних правопорушень у розмірах наближених до мінімального.

Судом при призначенні покарання враховано вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційний суд позбавлений можливості погіршувати становище обвинуваченого, без наявності апеляційних скарг прокурора чи потерпілого.

Відповідно, обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які апелянт вказує в поданій апеляційній скарзі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 жовтня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.115 КК України без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той самий порядок і строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий: Судді:

_________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3