Номер провадження: 11-сс/813/1212/21
Номер справи місцевого суду: 522/9879/21 1-кс/522/7489/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000008, внесеного до ЄРДР 16.01.2021 року,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2021 року задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджене з заступником начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 26.09.2021 року включно.

Крім того, слідчий суддя зменшив розмір застави з 454 000 гривень до 190 320 грн.

Рішення суду мотивоване наявністю обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкістю покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, віком та станом підозрюваного.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор Одеської обласної ОСОБА_9 не погодився із оскаржуваною ухвалою в частині зменшення розміру застави з наступних підстав:

- змінення розміру застави для ОСОБА_8 було здійснено слідчим суддею безпідставно, без жодної аргументації;

- слідчим суддею не враховано, що загальна вартість викрадених з камери речових доказів Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області наркотичного засобу становить понад 2 млн. гривень.

На підставі викладеного прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині зменшення розміру застави та продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, визначити розмір застави у розмірі 454 000 грн.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просили залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

Частиною другою ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні ОВС відділу Управління СБ України в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000008, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

02.06.2021 року ОСОБА_8 затримано, в порядку ст. 208 КПК України та 03.06.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, вчинене повторно.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, дослідженими слідчим суддею та перевіреними під час апеляційного розгляду та учасниками провадження не оскаржується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в зазначеному провадженні, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, відповідальність за які передбачене у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

В судовому засіданні прокурором доведена наявність певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак вказані ризики не дають достатніх підстав для призначення розміру застави у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В контексті справи «Mangouras v. Spain» (рішення від 28.09.2010 р., заява № 12050/04) зазначається, що заявник, посилаючись на п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника та шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається, виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, у рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. Czech Republic від 25.04.2000 р. (заява № 31315/96, п. 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ані в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.

У будь-якому випадку зі структури ст. 5 Конвенції в цілому, та її п. 3, зокрема, слідує, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (зокрема, п. 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007 р., заява № 42440/06, та п. 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009 р., заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Отже, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Зважаючи на матеріальний стан підозрюваного, встановлені ризики, кількості збутої та вилученого наркотичної речовини у підозрюваного ОСОБА_8 , яка, за версією органу досудового розслідування, є предметом кримінально протиправних дій, апеляційний суд вважає, що визначена слідчим суддею застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 190320 грн., з одного боку буде утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Водночас, апеляційний суд критично оцінює доводи прокурора, що слідчим суддею не враховано, загальна вартість викрадених з камери речових доказів Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області наркотичного засобу, що становить понад 2 млн. гривень, оскільки факт заволодіння шляхом викрадення наркотичного засобу кокаїном, масою 476,1 г, який є речовим доказом у кримінальному проваджені №0000074 від 30.01.2020 року, не інкримінується підозрюваному.

За вказаних обставин, апеляційний суд не знаходить законних підстав для зміни визначеного слідчим суддею розміру застави.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , можливо шляхом застосування до останнього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000008 від 16.01.2021 року, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3