Провадження №1-кп/389/183/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року Колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003419 від 30 грудня 2018 року стосовно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Головківка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого на момент затримання заступником директора з навчально-виховної роботи Головківського НВК, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_9 скоїв вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.
Близько 07.10 години 29 грудня 2018 року, ОСОБА_9 знаходився на території свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Його дружина ОСОБА_11 в цей час збиралась на роботу.
Під час спілкування між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , на грунті ревнощів, виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , знаходячись на території двору домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , почав наносити удари руками ОСОБА_11 в область голови та тулубу, після чого, будучи розлюченим, взявши до правої руки, з правої кишені куртки, ніж, наніс чотири удари в область житєвоважливих органів ОСОБА_11 ножем, внаслідок чого остання упала на землю та перестала подавати ознаки життя.
У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: синців лівої кисті; крововиливу у капсулу лівої нирки; крововиливу у слизову верхньої губи; черепномозкової травми: крововиливи у м`які тканини лоба, крововилив у порожнину середнього вуха зліва, субарахноїдальний крововилив; непроникаючих поранень грудної клітини зліва, поперекової ділянки зліва; проникаючих поранень грудної клітини зліва та поперекової ділянки зліва з ушкодженням внутрішньочеревних (шлунок) та внутрішньогрудних (ліва легеня) органів і явищами внутрішньочеревної та внутрішньоплевральної кровотечі. Відповідно висновку судово-медичного експерта №4 від 03 лютого 2019 року, смерть ОСОБА_11 настала від комплексу вказаних вище ушкоджень, перебіг яких був ускладнений шоком.
ОСОБА_9 , переконавшись, що виконав всі дії направлені на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 та довів свій злочинний умисел до кінця, з метою приховання злочину, перемістив тіло ОСОБА_11 до літньої кухні та залишив його там. Дочекавшись доки стемніє, 29 грудня 2018 року ОСОБА_9 відволік тіло ОСОБА_11 у кінець городу свого домоволодіння, де під парканом лопатою присипав снігом.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не визнав, стверджував, що не вбивав дружину, надав суду наступні показання.
Так, зранку 29.12.2018 о 06.00 год. (в суботу) дружина ОСОБА_12 повідомила, що їй потрібно цього дня на роботу. Збиралась вона похапцем, казала, що її підвезе колега. Вона поспішала, переміщалась по будинку, збираючи речі. Її телефон був приєданий до зарядного пристрою і на нього найдішло СМС-повідомлення наступного змісту: «Виходь через п`ять хвилин. Цілую». Він його прочитав, а також почав читати інші повідомлення, тримаючи в своїх руках телефон. В цей час до приміщення ввійшла ОСОБА_12 і почала вимагати віддати свій телефон. Через це між ними сталася сварка. ОСОБА_12 вийшла з будинку на двір, будучи вже одягеною, з ножем у руці й почала розмахувати ножем перед ним. В свою чергу, він обороняючись, поранив руку, схопившись за лезо правою рукою. У нього полилась кров, яка забруднила сумку ОСОБА_12 і телефон. Ніж йому вдалось забрати та викинути в сторону, після чого він намагався заспокоїти дружину, обійнявши. Вона зайшла до веранди будинку, тому там ймовірно й залишились сліди крові, потім вийшла. Він же, перебуваючи у веранді, перемотав свою поранену руку пелюшкою. Після чого пішов шукати дружину, але її ніде не було, ні в будинку, ні на дворі. При цьому, хвіртка у двір була трохи відчинена. Виглянувши з двору, він її не побачив і там.
В подальшому, повернувся до будинку, хотів відмити руку від крові. Також обвинувачений зауважив, що оскільки відкидав закривавлений сніг щоб його не побачили діти (події відбувались взимку й надворі лежав сніг), то на лопаті залишилась його кров.
Після цього прокинувся старший син ОСОБА_13 , обвинувачений приготував йому сніданок; потім пішов в аптеку, в травмпункт, де йому зшивали сухожилля на пораненій руці й загіпсували руку приблизно до 14.00.
Він телефонував дружині, але вона не відповідала, виклику не було. Також дзвонив її матері.
Також обвинувачений показав, що після травмпункту йшов додому через стадіон. Біля нього зупинився автомобіль з трьома невідомими йому чоловіками, які затягнули його в автомобіль, почали погрожувати йому та казати щоб не шукав свою дружину і не звертався з цього приводу до поліції.
В подальшому прийшовши додому він займався хатніми справами. Також телефонував знайомим, цікавився чи відомо їм, де ОСОБА_12 , але ніхто нічого не знав.
Ввечорі ОСОБА_14 і ОСОБА_15 запропонували йому пошукати ОСОБА_12 . Він погодився і вони разом поїхали шукати її по місту. Не знайшовши, звернулись в поліцію. Додому приїхали слідчі, шукали документи дружини, коробку від телефону. Після цього він із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 знову поїхали далі шукати ОСОБА_12 . В кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » передивлялись відеозапис, нічого там не побачили, хоча офіціант вказав, що бачив цього дня ОСОБА_12 з чоловіком. Повернулись знову додому близько 03.00 год., собака бігала в сторону городу. Він звернув увагу, що хвіртка була зачинена не так як зазвичай.
Наступного дня приблизно о 08.00 год. знову приїхали ОСОБА_14 із ОСОБА_15 , ближче до 09.00 год. й співробітники поліції. Він знаходився в будинку, не виходив, а співробітників поліції у дворі будинку ставало все більше. Вони знайшли тіло ОСОБА_12 , а його відвезли до відділку.
Разом з цим, у своїх показах обвинувачений вирішив звернути увагу суду на те, що напередодні згаданих вище подій, 28.12.2018 о 19.30 год. йому подзвонила дружина ОСОБА_12 і просила зустріти її після роботи. Він йшов їй на зустріч через парк і у нього виникла бійка з нетверезими перехожими, яка тривала декілька хвилин. Пізніше він зустрів ОСОБА_12 й вони пішли додому, по дорозі вона розповідала як пройшов її день. Відтак, на думку обвинуваченого кров, яка в подальшому була виявлена на його одязі співробітниками поліції могла залишитись після бійки у парку.
Допитаний у судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_6 надав суду показання, відповідно до яких про те, що пропала його сестра ОСОБА_11 дізнався від їх матері ОСОБА_7 . Коли приїхав до домоволодіння Перевізняка, то побачив біля порогу пляму крові, сиділи діти. У старшого сина в очах був страх. В будинку перебували ще якісь люди, яких він не знає, а також ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які заявлені у справі свідками. ОСОБА_9 був також на території подвір`я, розповідав, що порізав руку, права рука у нього була перебинтована. Коли запитав, де сестра, той відповів, що десь пішла.
Потерпілий відзначив, що саме ОСОБА_15 і ОСОБА_14 змусили обвинуваченого написати заяву про зникнення ОСОБА_12 в поліцію. І загалом у поведінці обвинуваченого відчувалося нетипове хвилювання, яке не відповідало обстановці. Також його насторожила поведінка старшого хлопчика.
В подальшому приїхав кінолог з собакою, після чого тіло сестри знайшли в кінці городу. На город хвіртка була відкрита, коли привезли собаку, на снігу він бачив плями крові, але за хвіртку не виходив. Собака відразу взяла слід на город, там були сліди натоптані. Від хвіртки на город по снігу вели рижі плями крові, й тягнулися до кінця городу.
Також в його присутності свідки заходили в гараж та кухню.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 надала суду показання, відповідно до яких повідомила, що ОСОБА_11 є її дочкою. З 2018 року дочка скаржилася на побої від чоловіка, повідомляла, що він був дуже ревнивий, погрожував їй, відбувалися скандали через ревнощі останнього. Донька лежала в лікарні через поганий стан здоров`я, при цьому сказала, що начебто вдарилася об деревину, неодноразово скаржилася на свого чоловіка. Також їй відомо, що донька зверталась і в поліцію з приводу неналежної поведінки чоловіка, але наскільки їй відомо такі звернення до певного результати не призвели. 29 грудня 2018 року десь о 10:00 год. їй зателефонував обвинувачений ОСОБА_9 та запитав, чи не телефонувала їй дочка, сказав, що вона пішла знімати гроші до банкомату та не повернулася. Тобто про те, що дочка відсутня їй стало відомо від зятя Перевізняка, це було о 10:00 год. ранку в суботу. Також він казав, що донька збиралась їхати на роботу. У неділю вона дізналась про те, що сталося. Востаннє спілкувалася по телефону з дочкою у четвер.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що доводиться обвинуваченому ОСОБА_17 кумом. Його дружині ввечорі зателефонувала ОСОБА_18 та сказала, що їй телефонував ОСОБА_9 , цікавився де його дружина. Жінки разом працюють. Після цього, вони близько 22.00 год. із ОСОБА_14 поїхали по ОСОБА_9 , разом шукали ОСОБА_12 по місту, але не знайшли. Поїхали до районного відділу поліції писати заяву, виїхала опергрупа. В будинку нічого підозрілого на той час він не побачив. Після знову продовжили пошуки ОСОБА_12 , а близько 03.00 год. ОСОБА_9 попросив відвести його додому, оскільки там залишались діти. Наступного дня він також був свідком того як знайшли тіло ОСОБА_11 на городі. У ОСОБА_9 була пошкоджена права рука, він казав, що порізав її коли різав качку.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що є знайомим обвинуваченого. 29.12.2018 йому ввечорі йому зателефонував кум ОСОБА_15 , попросив під`їхати до Перевізняка, допомогти шукати дружину ОСОБА_12 . Після цього він сам перетелефонував ОСОБА_9 , але той сказав, що допомога не потрібна, від допомоги відмовився, був байдужим. Не дивлячись на це, вони все одно з ОСОБА_15 вирішили шукати зниклу ОСОБА_12 . У ОСОБА_9 була порізана рука. Проїхавшись по місту безрезультатно, вони вирішили поїхали написати заяву про зникнення ОСОБА_12 до відділу поліції, після чого до будинку ОСОБА_9 приїхала оперативна група. Наступного дня тіло ОСОБА_11 знайшли на городі.
Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснила, що працювала разом з ОСОБА_11 14 років, стосунки були робочі, особистим не ділилися, нічого поганого про свого чоловіка остання не розповідала. У них вдома ніколи не була. Напередодні, повертались з роботи додому на її автомобілі. Крім них, в автомобілі їхали й інші колеги. Був пізній час, близько 20:00 год. ОСОБА_11 вийшла на зупинці і пішла додому. На святі поводилася нормально, настрій був гарний, спілкувалися. Наступного дня, в суботу, був робочий день. Мав бути корпоратив і ОСОБА_11 мала б бути присутня, але на роботу не вийшла. Коли ОСОБА_11 не вийшла в суботу на роботу особливо не хвилювалися, так як вона в принципі не виявляла особливого бажання бути присутньою на корпоративі.
Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні пояснила, що працює вчителем. 22 грудня 2018 року була в гостях у Перевізняків, запросила ОСОБА_12 , вона приїхала з курсів. Вона ніколи не знала про сварки між ними, за столом також сварок не було.
Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що обвинувачаний є її сином. Про подію дізналася від слідчого, син не повідомляв. Стосунки у нього з дружиною були хороші, жили «душа в душу». Син подробиці не розповідав, казав лише, що він не причетний до вбивства.
Суд зауважує, що в порушення вимог ст. 346 КПК України свідок ОСОБА_22 перед початком судового розгляду не була видалена із залу судового засідання. Однак на думку суду, це процесуальне порушення є несуттєвим, враховуючи зміст показів свідка ОСОБА_22 , яка не була безпосереднім очевидцем відповідних подій й загалом її покази є малоінформативними.
Допитаний в присутності психолога ОСОБА_23 , законного представника (потерпілої) ОСОБА_7 , неповнолітній ОСОБА_24 , 2004 р.н., суду пояснив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 є його батьками. Між батьками при ньому бійок ніколи не було. Але одного разу він бачив як мама плакала. 28 грудня 2018 року мати приїхала з роботи додому о 18:00 год. Вечір провели як зазвичай, лягли спати в 21:45 год. Вночі нічого особливого не чув і не бачив. Однак, 29.12.2018 зранку о 06:55 год. він прокинувся від почутих криків, мама звала на допомогу за межами будинку. Визирнувши у вікно, він нічого не побачив. Батька у будинку не було. Потім він помітив, що відчинені двері у будинку. У ванній були плями крові. Зайшов батько, у нього був порізаний палець, на обличчі бризги крові, сказав, що різав качку заморожену і порізався. Батько повідомив, що мама пішла на роботу. В подальшому з будинку він не виходив до ранку наступного дня. Цього ж 29.12.2018 близько 16:00 год. батько сказав, що піде шукати маму. Потім приїхали знайомі і вони разом з батьком поїхали шукати маму.
Також неповнолітній ОСОБА_24 відзначив, що наприкінці літа початку осені 2018 року мати грозилася піти з сім`ї. У нього були дуже добрі стосунки з мамою. Разом з цим, свідок відмітив і те, що 29 грудня впродовж дня батько був дуже часто у дворі будинку, а вони з братом у будинку. Після поховання матері, батько йому сказав, що "не хотів цього" і вибачився.
За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_25 , яка показала суду, що є односельчанкою матері обвинуваченого. Поруч з будинком Перевізняків в м. Олександрія наприкінці 2018 року проживав її брат, який на той час дуже тяжко хворів, а відтак вона була змушена за ним доглядати, іноді залишаючись ночувати в будинку брата. Так, 29.12.2018 близько 07.00 год. вона, переночувавши у брата, йшла на автобус повз будинок Перевізняків. У хвіртці побачила силует жінки, та привіталась і вийшовши з двору пішла в іншу сторону. Надворі було ще темно, лежав невеликий сніг. Вважає, що бачила ОСОБА_26 з відстані +/- 10 метрів. В чому та була одягнена не пам`ятає. Ушкоджень на ній також не помітила.
Заслухавши покази обвинуваченого, потерпілих, допитавши свідків, суд незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_9 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, вважає, що його вина повністю підтверджується зібраними у справі доказами, в тому числі й дослідженими у судовому засіданні, матеріалами кримінального провадження, а саме:
- рапортом старшого інспектора чергового Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_27 від 30.12.2018 зареєстрованого за № 18106, відповідно до якого 30.12.2018 о 01.45 год. до чергової частини Олександрійського ВП ГУНП в області з заявою звернувся ОСОБА_9 про те, що 29.12.2018 близько 07.10 год. його дружина ОСОБА_11 вийшла з будинку за адресою: АДРЕСА_1 та направилася на своє робоче місце, а саме в с. Куколівка Олександрійського району, де працює в навчальному закладі вчителем та на своєму робочому місці не з`явилася та по теперішній час місце перебування її невідоме. Вказав на прикмети, одяг у якому вона була одягнута та речі, що були при ній (а.с. 5, т. 5);
- протоколом огляду місця події від 30 грудня 2018 року, згідно з яким об`єктом огляду є будинок АДРЕСА_2 . (а.с.8 т.5);
- протоколом огляду місця події від 30 грудня 2018 року, фототаблиці до нього та відеозапису, з яких вбачається, що об`єктом огляду є територія домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення огляду вказаного домоволодіння, на його відкритій території (земельній ділянці городі, дворі), у приміщеннях (підлозі, дверях), речах, які знаходилися в приміщеннях (мішок зі шпаклівкою, золота обручка, фрагмет білого паперу, фрагменти дров), з зовнішньої сторони будівель гаражу, бесідки (стінах, створці, поверхні дверей), предметах, які знаходилися біля цих приміщень (лопати), на хвіртці, яка вела на город, виявлено плями та краплі речовини бурого кольору. На земельній ділянці городу, біля паркану по правій стороні стежки, під шаром снігу виявлено труп жіночої статті, з тілесними пошкодженнями. Вилучено: спортивні штани, чорного кольору, які знаходилися на шворці біля бесідки; спортивні штани, чорного кольору, зі стільця кімнати № 3; футболку в смужку біло-зеленого кольору виявлену на шворці біля бесідки; змив з поверхні снігу та контрольний змив на відстані 60 м від калитки; змив речовини бурого кольору та контрольний змив з поверхні бесідки; змив РБК та контрольний змив з поверхні руків`я лопати з полімерним совком; змив РБК та контрольний змив з поверхні руків`я лопати з металевим совком; змив РБК та контрольний змив біля вхідних дверей на відстані 60 см праворуч; змив РБК та контрольний змив з поверхні металевих гаражних воріт; змив РБК та контрольний змив з поверхні підлоги веранди на відстані 50 см від вхідних дверей; змив РБК та контрольний змив з поверхні холодильника у веранді; змив РБК та контрольнтй змив з зовнішньої сторони вхідних дверей будинку №2; зіскоб та контрольний зіскоб РБК з поверхні стіни будинку на відстані 2 м від кута; змив РБК та контрольний змив з поверхні порогу вхідних дверей будинку; фрагмент паперу з РБК з підлоги коридору будинку №2; виріз фрагменту мішка з гіпсової штукатурки з РБК, який знаходився в коридорі будинку №2; кільце з металу жовтого кольору з нашаруванням РБК з полички кімнати №4; фрагмент деревини з РБК з поверхні відра, яке знаходилось на підлозі у веранді будинку АДРЕСА_3 ; лопату з металевим совком виявлену на подвір`ї; лопату з полімерним совком, виявлену на подвір`ї; змив РБК та контрольний змив з раковини у ванній кімнаті; три ножі з поверхні кухонного столу будинку АДРЕСА_4 (а.с. 13-34 т.5);
- протоколом огляду місця події від 30 грудня 2018 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є земельна ділянка території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_5 . При огляді вказаної місцевості на ділянці розміром 1 м х 1м вкритій снігом, на поверхні снігу виявлено та вилучено в`язаний шарф гірчичного кольору зі слідами речовини бурого кольору та жіноча сумка чорного кольору з речами (а.с.45, т. 5);
- протоколом огляду трупа від 02 липня 2019 року, відповідно до якого 02 січня 2019 року було проведено огляд трупа ОСОБА_11 , виявленого в городі б. АДРЕСА_1 . Під час огляду вилучено: жіночу куртку чорного кольору, жіночі замшеві сапоги, брюки чорного кольору, светер сірого кольору, чорний бюсгалтер, бежеві труси, пару носків (а.с. 46-47 т.5);
- лікарським свідоцтвом про смерть №1504/4, виданим 03 січня 2019 року, де вказано, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Причина смерті: напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення пошкоджень (а.с. 48);

- листом судово- медичного експерта Олександрійського відділення КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 30 січня 2019 року, в якому зазначено, що при розтині трупу ОСОБА_11 , на тілі останньої виявлені такі ушкодження: крововилив в м`які тканини лоба, проникаюче поранення грудної клітини зліва з ушкодженням шлунку. Непроникаюче поранення грудної клітини зліва. Синці лівої кисті та зап`ястку. Садна правої кисті. Проникаюче поранення зліва по задньопахвинній лінії. Крововиливи в слизову верхньої губи, ліве середнє вухо, субарахноїдальний крововилив. Смерть потерпілої настала в результаті шоку, який розвинувся внаслідок комплексу вказаних ушкоджень (а.с.49);

- висновком експерта №4 від 03 січня 2019 року, складеним в результаті проведення, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 03 січня 2019 року, судово медичної експертизи. Відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_11 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: а/синців лівої кисті, крововиливу в капсулу лівої нирки, крововиливу у слизову верхньої губи. Вказані ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету); б/ черепномозкової травми: крововиливи у м`які тканими лоба, крововилив у порожнину середнього вуха зліва, субарахноїдальний крововилив. Вказаний комплекс ушкоджень міг утворитися від дії тупих твердих предметів; в/ непроникаючих поранень грудної клітини зліва, поперекової ділянки зліва. Вказані ушкодження могли утворитися від дії предмету (предметів) з ознаками колючо ріжучого; г/ проникаючих поранень грудної клітини зліва та поперекової ділянки зліва з ушкодженням внутрішньо черевних (шлунок) та внутрішньо грудних (ліва легеня) органів і явищами внутрішньочеревної та внутрішньо плевральної кровотечі. Вказані ушкодження могли утворитися від дії предмету (предметів) з ознаками колючо ріжучого, що має ширину занурено частини леза близько 2,7-3,0 см та довжину не менше 15,5 см. Вказані ушкодження в своїй сукупності та в комплексі з ознаками шоку несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Вказані розташування ушкоджень, їх характер та відсутність ушкоджень на виступаючих ділянках тіла можна казати про те, шо виявлені ушкодження в своїй сукупності не притаманні для утворення при падінні на площині з положенням стоячи. Синці лівої кисті могли утворитися за різних обставин в тому числі і при боротьбі та/чи самозахисті. Смерть ОСОБА_11 настала від комплексу вказаних вище ушкоджень, перебіг яких був ускладений шоком, на що вказують дані судово-медичної експертизи (ознаки швидкої смерті, наявність вілної крові в черевній та плевральній порожнині, шокові ознаки в наднирниках, нирках) та підтверджені результатами судово медичної гістологічної експертизи. Взаєморозташування потерпілої та нападника в момент спричинення ушкоджень могло бути різноманітним, яке б дозволяло утворення ушкоджень виявленої локалізації та направлення. Смерть потерпілої могла настати як одразу так і через певний проміжок часу, необхідний для розвинення шокових розладів. Не виключено, що після спричинення вказаних вище ушкоджень певний час потерпіла могла здійснювати активні цілеспрямовані дії, однак з наростанням явищ шоку така можливість поступово втрачалась. При судово-токсикологічній експертизі крові етиловий алкоголь не виявлений (а.с. 56-61 т.5);
- висновком експерта №40, складеним в результаті проведення з 27 березня 2019 року по 29 березня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 03 січня 2019 року, судово медичної експертизи ділянки шкіри трупа ОСОБА_11 відповідно до якого на ділянці шкіри передньої поверхні грудної клітки зліва трупа ОСОБА_11 розташоване ушкодження у вигляді рани, яка за характером є колото-різаною та утворилася внаслідок одноразової дії плоского колюче ріжучого предмета клинкового типу, що має односторонню заточку клинка (а.с.63 -69 т.5);

- висновком експерта №74, складеним в результаті проведення з 05 лютого 2019 року по 11 лютого 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 24 січня 2019 року, судово-медичної експертизи зразка крові трупа ОСОБА_11 . Відповідно до якого кров потерпілої ОСОБА_11 належить до групи АВ з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 77-78 т.5);

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 31 грудня 2018 року, згідно з яким потерпілим ОСОБА_6 впізнано труп рідної сестри ОСОБА_11 , який виявлено на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 (а.с. 84-85 т.5);

- висновком експерта №131, складеним в результаті проведення з 04 березня 2019 року по 20 березня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 22 лютого 2019 року, судово-медичної експертизи чохла до мобільного телефону, вилученого під час огляду місця події, зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_11 і підозрюваного ОСОБА_9 . Відповідно до якого кров в об`єктах №1, 2 може належати підозрюваному ОСОБА_9 (а.с. 120-122);

- висновком експерта №132, складеним в результаті проведення з 04 березня 2019 року по 20 березня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 22 лютого 2019 року, судово-медичної експертизи жіночого берета, вилученого під час огляду місця події, зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_11 і підозрюваного ОСОБА_9 . Відповідно до якого, кров в об`єктах №№1,2, 3 і 4 може належати підозрюваному ОСОБА_9 (а.с.128-130 т.5);

- висновком експерта №172, складеним в результаті проведення з 18 березня 2019 року по 26 березня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 27 лютого 2019 року, судово-медичної експертизи змиву крову з руків`я лопати та контрольного змиву, вилучених під час огляду місця події, зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_11 і підозрюваного ОСОБА_9 . Відповідно до якого, кров в об`єкті №1 може належати підозрюваному ОСОБА_9 (а.с. 149-151 т.5);

- висновком експерта №171, складеним в результаті проведення з 18 березня 2019 року по 26 березня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 27 лютого 2019 року, судово-медичної експертизи змиву з раковини у ванній кімнаті та контрольного змиву, вилучених під час огляду місця події, зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_11 і підозрюваного ОСОБА_9 . Відповідно до якого кров з об`єкта №1 може належати підозрюваному ОСОБА_9 (а.с.156-158 т.5);

- висновком експерта №188, складеним в результаті проведення з 28 березня 2019 року по 12 квітня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 11 березня 2019 року, судово-медичної експертизи жіночого светра та жіночого пальто пуховика (по ухвалі - куртки) потерпілої ОСОБА_11 , зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_11 і підозрюваного ОСОБА_9 . Відповідно до якого на светрі та пальто (по ухвалі куртка), що належить потерпілій ОСОБА_11 (об`єкти відповідно №№1 та 2-71, 73-89, 91-109) знайдено сліди крові людини, та при визначені групової належності крові в цих слідах у всіх об`єхктах отримано результати які можна трактувати як виявлення антигенів А і В системи АВ0, тобто не виключається можливість походження крові у всіх слідах від потерпілої ОСОБА_11 . Також в межах проведених досліджень, неможливо виключити домішку крові підозрюваного ОСОБА_9 в любому із досліджень об`єктів (а.с. 164-168 т.5);

- висновком експерта №187, складеним в результаті проведення з 28 березня 2019 року по 12 квітня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 11 березня 2019 року, судово-медичної експертизи трьох змивів та трьох контрольних змивів, вилучених під час огляду місця події АДРЕСА_1 (з порогу вхідних дверей, біля вхідних дверей на відстані 60 см. праворуч, з поверхні підлоги веранди на відстані 50 см від вхідних дверей будинку), зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_11 і підозрюваного ОСОБА_9 . Відповідно до якого, кров в об`єктах №№1,2 і 3 може належати підозрюваному ОСОБА_9 (а.с. 182 -184 т.5);

- висновком експерта №259, складеним в результаті проведення з 15 квітня 2019 року по 23 квітня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 27 березня 2019 року, судово-медичної експертизи речових доказів (змиві речовини бурого кольору з зовнішньої сторони вхідних дверей будинку №2 та контрольному змиві, вирізі фрагменту «Мішка на START штукатурки гіпсової з речовиною бурого кольору, кільці з металу жовтого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору). Відповідно до якого кров у наданих на дослідження об`єктах, може походити від підозрюваного ОСОБА_9 . Від потерпілої ОСОБА_11 кров походити не може (а.с.200-202 т.5);

- висновком експерта №261, складеним в результаті проведення з 19 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 27 березня 2019 року, судово-медичної експертизи речових доказів (куртка чорного кольору; спортивні штани чорного кольору, які знаходилися на шворці біля бесідки, спортивні штани чорного кольору зі стільця в кімнаті №3). Відповідно до якого, на спортивних штанях, вилучених зі стільця в кімнаті, на куртці знайдено кров людини. Кров у вказаних об`єктах може походити від потерпілої ОСОБА_11 , при цьому можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_9 не виключається (а.с. 204-206 т.5);

- протоколом огляду предметів від 11 лютого 2019 року, згідно з яким у середині жіночої сумки, вилученій в ході огляду місця події від 30 грудня 2018 року за адресою: АДРЕСА_5 , знаходилися: синя папка з документами та слідами РБК, зошит з записами, жіночий берет світло бежевого кольору зі слідами РБК, зарадний пристрій , мобільний телефон «Huawei» в чохлі салатово-зеленого кольору зі слідами РБК, зв`язка ключів (а.с. 206 т. 5);

- висновком експерта №17, складеним в результаті проведення з 06 березня 2019 року по 19 березня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 21 лютого 2019 року, судово медичної експертизи за мед.документами на ім`я ОСОБА_9 , тілесні ушкодження у вигляді ран фаланг 3-5 пальців правої кисті могли утворитися за різних обставин, у тому числі і при боротьбі чи/та самозахисті. Виявлені ушкодження могли утворитися від травмуючого впливу (впливів), що був спрямований з достатньою силою. Є доступними для самоспричинення (а.с. 42-44 т.6);

- висновком експерта №75, складеним в результаті проведення 01 лютого 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 24 січня 2019 року, судово-медичної експертизи зразка рідкої крові підозрюваного ОСОБА_9 , його кров належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 75-76 т.6).

-протоколом проведення слідчого експерименту від 16 січня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_9 відмовився від проведення слідчого експерименту, мотивуючи відмову тим, що йому психологічно дуже важко, він не хоче на місці пригадувати знову ті події, які були, йому складно це робити, щоб бачили сусіди (а.с.113-116 , т. 6).

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 15 березня 2019 року призначено проведення стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи для встановлення осудності підозрюваного ОСОБА_9 . Згідно висновку судово-психіатричних експертів № 51 від 20.06.2021 КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», ОСОБА_9 в період інкримінованого йому діяння не перебував в стані фізіологічного афекту, чи будь-якому іншому вираженому емоційному стані, яке б знижувало б підконтрольність його поведінки свідомості.

ОСОБА_9 на період часу, який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав, у зв`язку з чим він був здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. В дійсний час також не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство або інший хворобливий стан психіки. Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Наведені вище докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і в суду немає підстав ставити під сумнів їх належність, допустимість і достатність. Зазначені докази не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, в своїй сукупності викривають обвинуваченого у вчиненні даного інкримінованого злочину, і їх можливо взяти судом до уваги при ухваленні судового рішення.
Належність та допустимість письмових доказів у судовому засіданні не спростовано, докази сторони обвинувачення були у встановленому порядку відкриті. Вимоги ст.ст. 92, 93 КПК виконано, а тому вони можуть бути оцінені судом в порядку ст. 94 КПК та покладені в основу вироку.
Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого щодо того, що він не давав дозволу на огляд свого домоволодіння, який фактично відбувся до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки вказане не суперечить положенням КПК України.

Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину.
Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 214,223,237КПКУкраїни огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.
Огляд домоволодіння було здійснено в порядку, визначеному КПК, в подальшому санкціоновано ухвалою суду від 31.12.2018 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, під час огляду місця події здійснювався відеозапис.

Також суд не приймає до уваги й покази обвинуваченого в тій частині, що під час досудового розслідування було проігноровано пояснення працівника кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який вказав, що начебто бачив ОСОБА_26 в день зникнення, оскільки свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , які разом із обвинуваченим здійснювали пошуки ОСОБА_28 , в тому числі і в цьому кафе, на такі обставини у виді зазначеного повідомлення, не вказували. Крім того, як вказав сам обвинувачений, відеозапис, який здійснювався у кафе і був ними переглянутий, зазначених обставин не підтвердив.

Також суд дає критичну оцінку показам обвинуваченого щодо того, що він не мав можливості приховати тіло дружини, оскільки разом із ОСОБА_14 і ОСОБА_15 здійснював пошуки зниклої дружини, так як будучи допитаним у якості свідка, його неповнолітній син ОСОБА_24 показав, що обвинувачений впродовж 29.12.2018 часто перебував у дворі будинку. Крім того, вказаний свідок також відзначив, що постійно перебував вдома, і показів щодо присутності на території домоволодіння сторонніх осіб за відсутності батька він не надав. Крім того, свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , а також сам обвинувачений вказували на те, що спільні пошуки розпочали пізно ввечорі 29.12.2018, безрезультатно проїхавшись по місту, заїхали до поліції написати заяву про зникнення. Після виїзду співробітників поліції до домоволодіння Перевізняків з метою отримання документів зниклої, її особистих речей, вони продовжили пошуки, але близько 03.00 год. він повернувся додому, сторонні особи покинули його будинок і в подальшому лише на ранок 30.12.2018 знову прибули до нього. Також слід відзначити, що тіло ОСОБА_11 було засипане в снігу, що дійсно вказує на те, що приховання тіла відбувалось похапцем.

Стосовно ж зауваження захисника щодо неналежного огляду сусіднього домоволодіння, яке межує з городом Перевізняків та на території якого було виявлено сумку і шарф ОСОБА_11 , то суд відзначає, що з відеозапису огляду місця події здійсненого в домоволодінні Перевізняків чітко вбачається, що тіло ОСОБА_11 дійсно було знайдено на території їх домоволодіня під парканом в кінці городу, який дійсно межує з городом сусіднього домоволодінням. За забором на снігу там було виявлено шарф та сумку. Однак, жодних слідів на сніжному покрові, які б вели до вказаних речей, або до паркану, що відмежовує городи, зі сторони сусіднього домоволодіння не помітно. Таким чином вбачається, що речі було перекинуто через огорожу зі сторони домоволодіння ОСОБА_29 . Крім того, до місця, де було знайдено тіло ОСОБА_30 вела стежка, по ходу були виявлені сліди крові. Тож ймовірна версія сторони захисту, що тіло могло бути підкинуто зі сторони сусіднього домоволодіння, не витримує жодної критики.

При цьому, суд також дає критичну оцінку й показам обвинуваченого в частині застосування до нього погроз з боку невідомих осіб на стадіоні, які за версією обвинуваченого можуть бути причетні до зникнення й вбивства його дружини, виходячи з наступного. По-перше, як факти викладені у відповідному зверненні обвинуваченого від 23.10.2019 до Олександрійського ВП щодо вказаних ним подій (а.с. 85-86, т. 7 ), так і викладені у зверненні його матері від 20.09.2019 щодо надходження на її телефон 07.09.2019 повідомлення від незнайомої особи з приводу невинуватості сина у вбивстві дружини та причетності до цих подій автомобіля чорного кольору марки «Опель» (а.с. 90, 91 т. 7) - не знайшли свого підтвердження в результаті перевірки проведеної правоохоронними органами. По-друге, сумнівів додає і звернення обвинуваченого із вказаного приводу до поліції з чималим проміжком часу, вже після надходження обвинуального акта до суду, а також відсутність з його сторони зацікавленості в подальшому розслідуванні цих обставин, враховуючи те, що відповідь про результати проведеної перевірки та відсутність підстав для відкриття кримінального провадження не була оскаржена, тобто його вдовольнила. Відтак, на думку суду таке звернення було формальним і здійснено з метою підлаштування власних показів під обрану ним лінію захисту.

Що стосується показів свідка ОСОБА_25 , яка показала, що 29.12.2018 близько 07.00 год. бачила ОСОБА_26 , яка виходила з двору свого будинку, то на думку суду такі покази на особливу довіру не заслуговують, оскільки їх надано з плином майже трьох років по відношенню до вказаних подій. Свідок є особою похилого віку, події за її показами відбувались на світанку в сутінках в погано освітлений час доби, вона бачила силует жінки з достатньої відстані, з начебто ОСОБА_31 вона тоді не спілкувалась, тож можна припустити, що свідок могла помилитись в особі, яку вона тоді бачила, або ж помилитись у даті, в яку відбулась ця зустріч. Тим більше сумнівними її покази є також через те, що жодного разу вона не допитувалась під час досудового розслідування, хоча дана справа мала певний суспільний резонанс у своїй місцевості, а отже якщо останній були відомі такі обставини по справі вона мала виявити ініціативу щодо їх повідомлення раніше. Крім того, й стороною захисту клопотання про її допит заявлено лише в порядку доповнення до судового розгляду, тобто наприкінці розгляду справи. Відтак, покази свідка ОСОБА_25 явно не узгоджуються з рештою зібраних у справі доказів, а тому не можуть бути визнані судом як достовірні.

Отже, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів вважає вину обвинуваченого ОСОБА_9 доведеною, а його дії правильно кваліфікованими за ч.1 ст.115 КК України, за ознаками умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 колегія враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочини, особу ОСОБА_9 , який раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, займався суспільно-корисною працею, позитивно характеризується, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Разом з цим, колегія суддів також враховує, що ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Однак, обвинувачений посягнув на невід`ємне природне право людини, яке охороняється і захищається державою - право на життя, яким знехтував. І зрештою, вину у скоєному кримінальному правопорушенні так і не визнав, намагався своїми показами ввести суд в оману, що вказує на байдужість до вчиненого, до наслідків злочину смерті дружини та матері двох їхніх неповнолітніх дітей, відсутності у нього будь-якого каяття.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , колегією не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , колегією також не встановлено.
Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, відсутність обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а також позицію потерпілих, які вважали, що обвинувачений заслуговує найсуворішого покарання, колегія суддів вважає, що за спрямованістю поведінки, обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки, на думку колегії суддів, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання і можливості застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69,75 КК України колегія суддів не вбачає. Тому з урахуванням наведених обставин справи, враховуючи поведінку обвинуваченого як в момент так і після скоєного злочину, особу ОСОБА_9 , саме таке покарання є необхідним та буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.
Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка його заподіяла, при наявності вини вказаної особи.
Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.
За загальним правилом особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, тому поряд із компенсацією матеріальної шкоди позивач має право на компенсацію за заподіяну моральну шкоду. Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язанні ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі. Нічого дивного в тому немає, що людина, в котрої через чужу провину відібрали життєві радощі, задоволення, духовні блага, бажає компенсації грошима, які відкривають джерела людських задоволень. Можливою є, зокрема грошова компенсація, розмір якої визначений не за принципом еквівалентності, а виходячи з обставин конкретної справи, ступеня й характеру моральної шкоди, майнового стану потерпілих. Компенсацією за заподіяну моральну шкоду призначають для пом`якшення якоюсь мірою тяжких для потерпілих наслідків. Відшкодування - монетизація уявлення потерпілого про заподіяні йому збитки.
Так, зідно з практикою Європейського суду з прав людини яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»). Вказана позиція є аналогічною і у вирішенні інших справ Європейського суду: рішення від 15 жовтня 2009 року у справі «Антипенко проти Російської Федерації», постанова у справі від 14 лютого 2008 року «Пшеничний проти Російської Федерації».
Суд погоджується з доводами цивільного позивача ОСОБА_7 , що їй смертю доньки було завдано значну моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, втраті турботи та підтримки близької людини, втраті очікуваного нею майбутнього, наслідками, що наступили, та їх невідворотністю.
З поведінки під час судового розгляду вбачається, що потерпіла навіть наразі не може прийняти факт цієї втрати, відновити свій душевний стан і продовжує страждати. Бо ж дійсно, найскладніше та найважче в житті кожного це втрата близької людини. Горе, пережите в цей момент, не можна порівняти ні з чим.
При цьому, суд також враховує, що після вбивства її доньки фактично сиротами залишилось двоє неповнолітніх дітей, яких вона взяла під опіку, при цьому сама будучи особою похилого віку.
Разом з цим, суд також зауважує і те, що обвинувачений так і не визнавши свою вину, не намагався навіть вибачитись перед потерпілою. Також суд погоджується з тим, що смерть близької людини важко виміряти у грошовому виразі і розмір моральної шкоди, завданої її вбивством, кожна особа визначає для себе індивідуально, тобто самостійно визначає той розмір компенсації, який зможе принаймні пом`якшити тяжкі наслідки.
Отже, цивільний позов ОСОБА_7 (а.с.51 т.1) до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування, завданої кримінальним правопорушенням, моральної шкоди, з урахуванням встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_9 , обґрунтування заподіяних моральних збитків, характеру вчиненого злочину, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, зважаючи на вимоги розумності та співмірності, вбачається необхідним задовольнити частково у розмірі 500 000 грн.
Частиною другою ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодовувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Стаття 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття поховання, відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

За викладеного, витрати на поминальні обіди не входять до витрат на поховання, що узгоджується з правовою позицією ВС/КЦС № 554/1793/15-ц від 19.03.2018.

Цивільний позов ОСОБА_6 (а.с. 213 т.1) до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування, завданої кримінальним правопорушенням, майнової шкоди в сумі 29 684 грн. 67 коп., з урахуванням встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_9 , ст.2 Закону України "Про поховання та похоронну справу", що витрати на поминальні обіди не входять до витрат на поховання, вбачається необхідним задовольнити частково на суму 12327 грн. 67 коп. (12257,67 грн. витрати згідно накладної від 31.12.2018 ФОП ОСОБА_32 (а.с. 225 т. 1)+70,00 грн. за набір для батюшки згідно накладної ФОП ОСОБА_33 (а.с. 226, т. 1), решта витрат згідно цієї накладної стосується поминального обіду). Витрати на суму 1158 грн. згідно накладної виданої ФОП ОСОБА_32 від 31.12.2018 (а.с. 227, т. 1) не підлягають стягненню, оскільки природа цих витрат невідома, скорочення, які допускаються у накладній не дають змоги зрозуміти на що їх здійснено. Витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню, оскільки потерпілим ОСОБА_34 не долучено до цивільного позову доказів понесення відповідних витрат.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_9 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України і призначити покарання у виді 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили, строк відбування покарання відраховувати з 13 грудня 2021 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, до строку позбавлення волі ОСОБА_9 зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення один день позбавлення волі, за період з 30 грудня 2018 року до 31 грудня 2018 року та з 31 січня 2019 року по день набрання законної сили даним вироком суду.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, майнової шкоди 12327 (дванадцять тисяч триста двадцять сім) грн. 67 коп.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 , в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, моральної шкоди - 500 000 (п`ятсот тисяч) грн.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
футболку в смужку; фрагмент паперу з РБК; фрагмент деревини з РБК зіскоб з поверхні стіни будинку на відстані 2 метри від кута та контрольний зіскоб; змив РБК з руків`я лопати з полімерним совком та контрольний змив; змив з поверхні бесідки та контрольний змив; змив РБК з поверхні металевих воріт та контрольний змив; змив РБК холодильника та контрольний змив; змив з поверхні снігу та контрольний змив; жіночі штани чорного кольору, бюстгальтер чорного кольору, шкарпетки, труси світлі, пару жіночих замшевих черевиків, які знаходяться в картонній коробці та спеціальному пакеті НП № 4361226.

спортивні штани, куртка та спортивні штани упаковані до поліетиленового мішка чорного кольору;

три кухонних ножа упаковані до спеціалізованого полімерного пакету «Національна поліція України Головне слідче управління» № 4372244;

кухонний ніж упакований до паперового конверту білого кольору;

светр та жіноче пальто-пуховик потерпілої ОСОБА_11 , які упаковані до спеціалізованого паперового конверту жовтого кольору (крафт-пакет) картонної коробки, що зв`язані між собою мотузкою, кінці якої скріплено биркою;

змив з раковини в ванній кімнаті та контрольний змив упаковані до прозорого поліетиленового пакету;

змив з руків`я лопати та контрольний змив з руків`я лопати упаковані до прозорого поліетиленового пакету;

фрагмент паперового мішка, змив та контрольний змив з вхідних дверей, упаковані у прозорий поліетиленовий пакет;
чохол до мобільного телефону упакований у прозорий поліетиленовий пакет;
берет жіночий упакований у прозорий поліетиленовий пакет;
три змиви та три контрольні змиви упаковані у прозорий поліетиленовий пакет;
зрізи нігтьових пластин з лівої руки підозюваного ОСОБА_9 упаковані до паперового конверту білого кольору;

зрізи нігтів з обох рук трупа ОСОБА_11 упаковані до паперового конверту білого кольору;

дві лопати упаковані до полімерного пакету чорного кольору,

жіночу сумку, жіночій шарф, упаковані до спеціалізованого пакету №4361227,
які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів при Олександрійському відділі поліції - знищити, а кільце з металу жовтого кольору упаковане у прозорий поліетиленовий пакет, папку з документами, зарядний пристрій, мобільний телефон «Huawei», упаковані до спеціалізованого пакету № НОМЕР_1 , що зберігаються там же передати потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3