У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за № 0000624 від 29.08.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівки Донецької області, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

обвинуваченого за ч.1 ст.14, ч. 3 ст.27, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за вищевказаним обвинуваченням ОСОБА_5 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 20.11.2020 року було продовжено дію запобіжного заходу, обраного у відношенні ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою до 18.01.2021 року включно.

Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, якщо справа розглядається колегіально.

Оскільки, суддя ОСОБА_6 перебуває на лікарняному з підтвердженим діагнозом коронавірусної хвороби (COVID-19), а до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо розглянути клопотання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначеним колегіальним складом суду, головуючий приходить до висновку про необхідність вирішення зазначеного питання одноособово.

19.01.2021 року на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 від 12.01.2021 року про заміну запобіжного заходу, обраного у відношенні ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт. На обґрунтування заявлених вимог адвокат, з посиланням на норми національного законодавства та практику ЄСПЛ, вказує, що доводи прокурора втратили актуальність та ні чим не підтверджені, отже, на теперішній час відсутні підстав для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,обраного у відношенні ОСОБА_5 РПідкреслив, що на цій стадій кримінального процесу всі докази по справі вже вилучені, а тому, відсутні ризики їх знищення. Так саме відсутні підстави для впливу обвинуваченого на свідків, які вже допитані на досудовому слідстві. Вказав на наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, оскільки останній тісно спілкується з матір`ю похилого віку. ОСОБА_5 відомі наслідки порушення умов запобіжного заходу та наслідки вчинення нових кримінальних правопорушень. Обвинувачений має ряд хронічних захворювань, які потребують постійного лікування, що не є можливим в умовах СІЗО..

19.11.2020 року в судовому засіданні прокурор звернувся до суду з письмовими клопотаннями про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, на обґрунтування вимог зазначивши, що останній обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, максимальне покарання за яке передбачено у вигляді довічного позбавленні волі. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Вказав на наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, на можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Звернув увагу на обставини, що характеризують особу обвинуваченого, та які свідчать про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, у тому числі на те, що обвинувачений є раніше судимим, офіційного міста роботи не має.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав свої вимоги про заміну запобіжного заходу, обраного у відношенні ОСОБА_5 , з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на доводи, що викладені у клопотанні від 12.01.2021 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечував, підтримав клопотання адвоката.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання захисника заперечував, наполягав на продовженні дії запобіжного заходу, обраного у відношенні ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Звернув увагу суду на те, що медичні документи, які характеризують фізичний стан ОСОБА_5 не містять вказівок на неможливість останнього перебувати під вартою.

Обговоривши у судовому засіданні питання доцільності продовження дії або заміни запобіжного заходу, обраного у відношенні обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку осіб, що беруть участь по справі, дослідивши надані матеріали, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисника задоволенню не підлягає, з наступних обґрунтувань.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, максимальне покарання за яке передбачено у вигляді довічного позбавлення волі.

Данні про особу обвинуваченого свідчать про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків. У суду відсутні відомості про перебування обвинуваченого у шлюбі, наявність у нього дітей, офіційного працевлаштування, тощо. Факт спілкування обвинуваченого лише з матір`ю, на думку суду, не є достатнім для спростування вищевказаного висновку суду.

ОСОБА_5 раніше судимий, у його відношенні в іншому суді перебуває кримінальне провадження за ч.3 ст. 185 КК України. Зазначені факти спростовують доводи захисника про відсутність ризиків вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, та підтверджують позицію прокурора про наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду.

Суд також звертає увагу, що ОСОБА_5 не має власного житла на території, що підконтрольна Українській владі. В своєму клопотанні адвокат просить замінити запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , проте, згода власника на таке використання житла, суду надана не була.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України існує ризик впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні. Доводи захисника про відсутність таких ризиків ні чим не підтверджені. Медичні документи, що характеризують фізичний стан ОСОБА_5 , не містять вказівок на неможливість останнього перебувати під вартою.

У разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд оцінює критично, оскільки, з урахуванням обставин справи та особи підозрюваного, наведені захисником обставини не зменшують встановлених ризиків та не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника та про доцільність продовження у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судова колегія, на підставі ч.4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне не визначити обвинуваченим розмір застави.

На підставі ст. 376 КПК України суд оголошує резолютивну частину ухвали.

Керуючись ст.ст. 177-178,183-184,197-199 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч. 3 ст.27, п.п.11, 12 ч.2 ст.115 КК України, у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутський слідчий ізолятор» УДПтСУ в Донецькій області на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.03.2021 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, обраного у відношенні ОСОБА_5 , з тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 14.03.2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Повний текст ухвали проголошено 15.01.2021 року об 12-30 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1