Справа № 450/336/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/95/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

та його захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України, на ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 січня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, лейтенанта поліції ОСОБА_9 звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000016 від 16 січня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави щодо ОСОБА_7 .

У клопотанні покликався на те, що ОСОБА_7 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 січня 2022 року задоволено частково клопотання слідчого СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 16 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави щодо ОСОБА_7 .

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк дії ухвали про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 24 березня 2022 року включно, визначено заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 гривень.

У випадку внесення вказаного розміру застави, ОСОБА_7 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_7 вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 передбачені ст. 194 КПК України обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; невідкладно повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну місця свого проживання та без їх згоди не покидати територію Львівського району; утримуватися від спілкування із свідками, експертами по даному кримінальному провадженні, та іншими особами, визначеними слідчим та прокурором.

У разі невиконання підозрюваним обов`язків, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 січня 2022 року скасувати та звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду, обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою його проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 .

В доводах своєї апеляційної скарги зазначає, що дане рішення винесене з порушенням норм КПК України, що знайшло свій вияв у необ`єктивності та упередженості слідчого судді.

Зазначає, що стороною обвинувачення не було надано слідчому судді жодних доказів, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів слідства і суду чи скоювати інші злочини.

Органом досудового розслідування, в супереч вимог КПК, не зазначено час інкримінованої події.

Слідчим суддею, при огляді матеріалів кримінального провадження, не було встановлено час затримання ОСОБА_7 , окрім цього, аналізуючи матеріали кримінального провадження не надав оцінки обґрунтованості оголошеної підозри за ч. 2 ст. 307 КК України, не наведено аргументів, які підтверджують фактичні обставин оголошеної підозри.

Наголошує, що неприпустимим є також, посилання слідчого судді на наявність інших кримінальних проваджень щодо підозрюваного, які не стосуються даного кримінального провадження.

Оскаржувана ухвала, слідчого судді, суперечить вимогам ст. 370 КПК України, оскільки в ній порушено принципи законності, обґрунтованості і вмотивованості судового рішення.

Застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим та недоцільним, а відсутність наявних ризиків суперечить вимогам КПК України, щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, слідчим відділенням ВП №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000016 від 16 січня 2022 року, щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

24 січня 2022 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

25 січня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

27 січня 2022 року слідчий СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, лейтенанта поліції ОСОБА_9 , звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави щодо ОСОБА_10 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

27 січня 2022 року клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Пустомитівського районного суду Львівської області.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі та правильно дослідив всі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, а саме: протоколом огляду місця події від 15 січня 2022 року; протоколом огляду місця події від 15 січня 2022 року; протоколом огляду місця події від 24 січня 2022 року; протоколом огляду речового доказу від 16 січня 2022 року; постановою про визнання речових доказів від 16 січня 2022 року; висновком експертизи наркотичних засобів №СЕ - 19/109-22/460-НЗПРАП від 17 січня 2022 року; висновком експертизи наркотичних засобів № СЕ - 19/109-22/465-НЗПРАП від 17 січня 2022 року; висновком експертизи наркотичних засобів № СЕ-19/109/22/767 - НЗПРАП від 26 січня 2022 року; протоколом затримання особи від 24 січня 2022 року; протоколом допиту підозрюваного від 25 січня 2022 року.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачене від 6 до 10 років позбавленням волі з конфіскацією майна. Наведене, свідчить про те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати свою злочинну діяльність, чинити тиск на свідків та експертів, може вчинити інші кримінальні правопорушення, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість у даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на наведене, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги адвоката про те, що у клопотанні відсутні будь-які обґрунтування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Наведене в апеляційні скарзі захисника, не спростовує доводів обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, а його належна процесуальна поведінка може бути врахована в подальшому, в тому числі й при призначенні покарання.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбаченихст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь яким чином перешкоджати становленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про те, що запобіжний захід тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 гривень, забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Інші доводи захисника висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суд Львівської області від 27 січня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4