Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/17/2022 Справа № 641/8040/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 23 жовтня 2020 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , засуджений 23 жовтня 2020 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Начальник Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду із поданням про звільнення ОСОБА_4 , від призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням 23.10.2021 року іспитового строку.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання після закінчення іспитового строку. При цьому посилався на те, що засуджений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, внесеного до ЄРДР № 0000069 від 15.01.2021 року, на цей час кримінальне провадження знаходиться на розгляді в Комінтернівському районному суді м. Харкова.
Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, подав письмоу заяву, в якій просив розглядати подання за його відсутності, подання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосоно ОСОБА_4 підтримав, просив задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 про час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз. 2 ч.4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п.9 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно п.3 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу
Судом встановлено, що вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_4 було покладено обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10. 2003 р. № 7 зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК) , суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку. Частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.
З матеріалів особової справи ОСОБА_4 , вбачається, що в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за ознаками ч. 2 ст. 309 КК України, кримінальне провадження внесено до ЄРДР за № 0000069 від 15.01.2021 року, яке об`єднано в одне провадження за матеріалами кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0000119 від 06.10.2017, № 0001359 від 20.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.
На даний час суду не надано належних доказів, а також матеріали справи не містять відомостей, стосовно прийнятого рішення відносно ОСОБА_4 .
Таким чином, така обов`язкова обставина звільнення від покарання, як невчинення засудженим нового злочину під час іспитового строку, на цей час не дотримана.
Разом з тим, в тому випадку, якщо під час розгляду кримінального провадження факт скоєння засудженим нового злочину не буде доведеним, суд не позбавлений права повторно розглянути подання органу виконання покарань про звільнення ОСОБА_4 від призначеного йому покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Імперативні вимоги умов звільнення від покарання, закріплені в ст. 78 КК України, а саме можливість звільнення особи лише при виконанні двох видів обов`язків, в тому числі не вчиняти під час іспитового строку нового злочину, свідчать, що ОСОБА_4 звільненню не підлягає, оскільки вчинив новий злочин під час іспитового строку, тобто порушив умови звільнення від відбування покарання.
При цьому суд звертає увагу, що порядок звільнення, визначений ст. 78 КК України, будь-яких виключень щодо можливості звільнення осіб, які вчинили злочин під час іспитового строку не містить.
Таким чином, враховуючи вимоги ст. 78 КК України, ОСОБА_4 не підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.10.2020 року, що є підставою для відмови в задоволенні подання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537,539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінченння іспитового строку відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Особову справу № 07/2021 засудженого ОСОБА_4 повернути до Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя- ОСОБА_1