Справа № 605/636/21
ВИРОК
Іменем України
"14" грудня 2021 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №605/636/21 про обвинувачення

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина
України, уродженця с. Новоестонія Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
На початку серпня 2021 року близько 01 години 00 хвилин, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 перебував у будинку за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 .
В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме асинхронного електродвигуна, трифазного, потужністю 5,5 кВт, 1500 об/хв із нежитлової будівлі (кафе-бар) належного на праві власності ОСОБА_5 , про наявність якого йому було відомо раніше, для подальшої здачі на пункт прийому брухту чорних металів.
Надалі з метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, разом із неповнолітнім сином ОСОБА_7 , якому не повідомляючи про свій злочинний намір, наказав піти разом із ним, на що неповнолітній ОСОБА_7 , нічого не підозрюючи, погодився.
Надалі в період часу між 01 та 02 годиною на початку серпня місяця 2021 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи разом із неповнолітнім ОСОБА_7 біля нежитлової будівлі (кафе-бар), що за адресою: АДРЕСА_2 , наказав своєму неповнолітньому сину ОСОБА_7 залишитися поряд вищевказаної будівлі (кафе-бару), а сам пішов у напрямку її вхідних дверей.
Бажаючи довести свій злочинний намір, спрямований на викрадення електродвигуна до кінця, ОСОБА_3 , з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, та переслідуючи корисливий мотив, шляхом віджиму цвяхів вхідних дверей нежитлової будівлі (кафе-бару), проник у середину приміщення, де із циркулярного станка від`єднав асинхронний трифазний електродвигун, потужністю 5,5 кВт, 1500 об/хв, якого викотив з приміщення нежитлової будівлі за двері, де в подальшому разом із своїм неповнолітнім сином ОСОБА_7 , помістив на одноколісну тачку та попрямував до місця свого проживання.

Із викраденим асинхронним трифазним двигуном, потужністю 5,5 кВт, 1500 об/хв, ОСОБА_3 , місце вчинення злочину покинув, маючи таким чином реальну можливість розпорядитись та користуватись викраденим майном на власний розсуд. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 , заподіяно матеріальну шкоду на суму 2890 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше приміщення.
Під час досудового розслідування 30 листопада 2021 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності його захисника, за письмової згоди потерпілого, було укладено угоду про визнання винуватості, яку разом із обвинувальним актом направлено до суду.
Відповідно до вищезазначеної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі в судовому провадженні. Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання, передбаченого ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, із звільненням останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Згідно п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4 п.1, абзацу 2 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
ОСОБА_3 обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди, в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом і те, що для нього наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України та його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим і четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Просить затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним і прокурором.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні пояснив, що угода про визнання винуватості добровільно укладена між ним та підозрюваним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він розуміє, що для нього наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження прав на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України.
Із змісту угоди вбачається, що вона відповідає вимогам ст.472 КПК України. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При укладенні угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст.470 КПК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, що ОСОБА_3 раніше не судимий, а також, що вину визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував заподіяну шкоду, по місцю проживання характеризується посередньо, а також, що у його діях відсутні обставини, які обтяжують покарання.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що угоду про визнання винуватості укладену між сторонами, необхідно затвердити і призначити обвинуваченому покарання, передбачене ч.3 ст.185 КК України, узгоджене ними.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 392-395, п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, 472-476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2021 року укладену між прокурором в кримінальному провадженні прокурором Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності його захисника ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути на користь держави із обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта по проведенню: судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-21/11498-ТВ від 23 листопада 2021 року в сумі 686 гивень 48 копійок.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої ст.389-1 КК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий: ОСОБА_1