Справа № 405/6004/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю представника потерпілої: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про вирішення питання про повернення речових доказів у об`єднаному кримінальному провадженні за №0005214 від 07.07.2019, №0008220 від 29.10.2019 та за №0009414 від 19.12.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла заява представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про повернення речових доказів у кримінальному провадженні за №0009414 від 19.12.2019.

В обґрунтування клопотання вказала, що 21.12.2021 Ленінським районним судом м. Кіровограда ухвалено вирок відносно ОСОБА_5 . При ухваленні зазначеного вироку судом не вирішено питання щодо речових доказів, а саме: золотої підвіски у вигляді букви «Р», 585 проби, вагою 2 грами; срібних виробів 925 проби, загальною вагою 25 грамів; золотий ланцюжок переплетіння бісмарк, 583 проби, вагою 2,66 грами; золотий ланцюжок, переплетіння бісмарк, 585 проби, вагою 2,96 грами. Тому вважає за необхідне винести рішення щодо подальшої долі вказаного речей у порядку, передбаченому ст.100 КПК України та повернути їх володільцю, а саме: потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник підтримали заяву та просили її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти поданого клопотання про повернення речових доказів заперечив, вказавши, що згідно з описом матеріалів кримінального провадження №0009414 під час досудового розслідування винесено лише одну постанову про визнання речовим доказом від 16.06.2020, якою визнано речовим доказом коробку від модуля умовного доступу для цифрового телебачення. Вироком суду від 21.12.2021 долю вказаного речового доказу (коробки) судом вирішено у відповідності до ст.100 КПК України.

Щодо золотих та срібних виробів, викрадених у потерпілої ОСОБА_6 , прокурор повідомив, що ОСОБА_5 в судовому засіданні під час допиту пояснив, що викрадені у ОСОБА_6 срібні та золоті вироби він здав у ломбард, а під час досудового розслідування пояснював, що він попросив закласти до ломбарду свого знайомого ОСОБА_7 на його паспорт. Таким чином, срібні та золоті прикраси речовими доказами у кримінальному провадженні № 0009414 не визнавалися, а тому їх долю не можливо визначити у відповідності до норм КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши заяву та матеріали кримінального провадження за №405/6004/19, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України - питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.12.2021 ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 70, ч.1 ст.71, ч.4 ст.70 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. Цим же вироком вирішена доля певної частини речових доказів.

Відповідно до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 30.06.2020, останній повідомив що після крадіжки золотих прикрас він на наступний день прийшов до свого знайомого ОСОБА_8 , якого попросив закласти під свій паспорт ланцюжки та кулон із золота до ломбарду «Партнер», на що останній погодився.

Згідно відповіді ПТ «Ломбард партнер» Мокієнко і компанія», наданої на запит Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, повідомлено, що 19.12.2019 встановлено факт звернення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до відділення ломбарду, що розташоване по АДРЕСА_1 ; останнім отримано кредит під заставу ланцюжка із золота 583 проби загальною вагою 2,66 гр. Окрім того, у відділенні ломбарду, що розташоване по АДРЕСА_2 , за договором фінансового кредиту ним також отримано кредит під заставу ланцюжка із золота 585 проби загальною вагою 2,96 гр. Враховуючи, що ОСОБА_9 прострочено в передбачений договорами строк повернення ломбарду суми отриманого кредиту та нарахованих відсотків, було звернено стягнення на заставлене майно.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Враховуючи, що майно, яке просить повернути потерпіла ОСОБА_4 не визнано постановою слідчого речовим доказом, у суду відсутні підстави для вирішення питання у відповідності до ст. 100 КПК України щодо повернення його останній, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про вирішення питання про повернення речових доказів у об`єднаному кримінальному провадженні за №0005214 від 07.07.2019, №0008220 від 29.10.2019 та за №0009414 від 19.12.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_10