Справа № 164/1110/20
Провадження № 1-кп/0158/38/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в режимі відеоконферецзв`язку кримінальне провадження № 0000034 від 30.01.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

29.01.2020 року, приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099 д.н.з. « НОМЕР_1 », на автодорозі Р-14 «Луцьк-КПП Дольськ» при виїзді з смт. Маневичі Волинської області в напрямку с. Оконськ був зупинений працівниками ГРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області, як водій, з підозрою в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто за підозрою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки автомобіль рухався хаотично, а саме від узбіччя до середньої лінії (осьової розмітки) і назад.

В подальшому, перебуваючи на автодорозі Р-14 «Луцьк КПП Дольськ» при в`їзді в смт. Маневичі, Маневицького (нині Камінь-Каширського) району Волинської області, перебуваючи в салоні службового автомобіля марки «РЕНО», модель «ДОККЕР» н.з. « НОМЕР_2 » приблизно о 01 год. 10 хв. 30.01.2020, з метою вирішення питання не притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення зазначеного вище адміністративного правопорушення, ОСОБА_5 , будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, запропонував інспектору сектору реагування патрульної поліції №3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , який складав на нього адміністративний протокол та надав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів купюрами номіналом 1 грн., 5 грн., 10 грн., 20 грн., 50 грн.,100 грн., 200 грн. на загальну суму 1949 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав. Показав суду, що 29.01.2020 року, о 23 год. 30 хв. він керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. « НОМЕР_1 », на автодорозі Р-14 «Луцьк-КПП Дольськ» де, на виїзді із заправки «WOG», яка розташована на відрізку даної автомобільної дороги, він не ввімкнув покажчик повороту та був зупинений працівниками поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти до службового автомобіля для складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення. У службовому автомобілі працівники поліції його запитували, чи визнає він факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чого він не заперечував, оскільки у нього народився син, що й стало причиною для вживання спиртного, однак просив працівників поліції не складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, так як не хотів втратити роботу і намагався якось владнати дану ситуацію. Вказав, що працівники поліції, які перебували на той час разом із ним висловлювали вимогу про надання їм неправомірної вигоди. За час перебування його у службовому автомобілі працівників поліції з часу зупинення транспортного засобу і до приїзду слідчої оперативної групи, працівниками поліції не складалися щодо нього будь-які протоколи, він нічого не підписував. Близько години його возили у службовому автомобілі по смт. Маневичі. Пройти огляд на місці на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного приладу «алкотест Драгер» йому не пропонували, запропонувавши приїхати до закладу охорони здоров`я для освідування на стан алкогольного сп`яніння. Однак даний огляд він відмовився проходити. Працівники поліції на його думку, спеціально затягували час з метою його спонукання до надання останнім неправомірної вигоди, що він і зробив, поклавши на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля грошові кошти в сумі 3000 грн. Так йому сказав зробити працівник поліції, сказавши гроші покласти на переднє сидіння і запитував скільки там є, прізвище якого не пам`ятає, після чого його попросили вийти з автомобіля та чекати на вулиці. Грошові кошти були у нього у кишені купюрами різного номіналу: 5 грн., 10 грн., 20 грн., 100 грн., 200 грн. Через 20 хвилин приїхала слідчо оперативна група та поняті, які разом із ним підійшли до службового автомобіля, це було приблизно о 01 год. 30 хв. Відчинивши передні двері збоку пасажирського сидіння виявили на сидінні грошові кошти в сумі 3000 грн., які належать йому, які були перераховані, складався протокол даної слідчої дії. Протоколи за порушення правил дорожнього руху щодо нього не складались. До суду на розгляд справи його не викликали. Вимоги про надання неправомірної вигоди працівники поліції не висловлювали. Причиною відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння був той факт, що він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, після чого його було доставлено до відділення поліції, де його чекав слідчий. Слідчим йому було роз`яснено його права та запропоновано безоплатну правничу допомогу, на що він відмовився. Просить визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, його винність у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами.

Так, з показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , вбачається, що станом на 29.01.2020р. він працював на посаді інспектора СРПП №3 Маневицького відділу поліції та разом з інспектором СРПП №3 Маневицького відділу поліції ОСОБА_9 перебували в добовому наряді по патрулюванню в смт. Маневичі, вул. Луцька Волинської області. Приблизно о 23 год. 30 хв. помітили як з АЗС «WOG» в напрямку с. Оконськ виїхав транспортний засіб марки «ВАЗ 21099», водій якого не ввімкнув покажчика повороту напрямку руху та рухався хаотично, а саме від узбіччя до середньої лінії (осьової розмітки) і назад, у зв`язку із чим зупинили даний транспортний засіб. Після зупинки транспортного засобу марки «ВАЗ 21099», в салоні автомобіля було чути різкий запах алкоголю та у водія були ознаки алкогольного сп`яніння. По базі даних було встановлено, що на водія вказаного транспортного засобу протягом року було складено адміністративний протокол по ст. 130 КУпАП в м. Ковель Волинської області. Чи надав відразу ОСОБА_5 посвідчення водія, не пам`ятає та запропонував йому пройти до службового автомобіля працівників поліції марки «РЕНО», модель «ДОККЕР», у якому ОСОБА_5 сів на переднє пасажирське сидіння. У зв`язку із розрядженням батареї нагрудного реєстратора поліцейського «Бодікамера» фіксування відкрито здійснювалось на камеру мобільного телефону, про що було повідомлено ОСОБА_5 , який просив не складати відносно нього адміністративний протокол за керування у нетверезому стані. В подальшому водієві було запропоновано пройти освідування в медичному закладі, на що ОСОБА_5 спочатку погодився, однак згодом, коли їхали в напрямку закладу охорони здоров`я відмовився. За не складання вказаного протоколу пропонував їм неправомірну вигоду. Працівники поліції його неодноразово попереджали про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди працівнику поліції. Водій транспортного засобу марки «ВАЗ 21099» декілька разів виходив зі службового автомобіля працівників поліції та ходив до свого автомобіля з метою принести їм документи, що посвідчують його особу (паспорт), після того, як ОСОБА_5 залишив на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля грошові кошти в сумі 3000 грн., вони попросили його вийти з автомобіля та вийшли разом із ним. Про кількість грошових коштів їм було відомо зі слів водія транспортного засобу марки «ВАЗ 21099». Після цього він з інспектором СРПП №3 Маневицького відділу поліції ОСОБА_9 передзвонили на лінію «102» та викликали слідчо-оперативну групу. На момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 на передньому пасажирському сидінні у його транспортному засобі сиділа особа жіночої статі, яка не була присутня ні при складанні адміністративних протоколів, ні при наданні неправомірної вигоди. Після приїзду слідчо оперативної групи та проведення огляду місця події слідчим ОСОБА_5 було роз`яснено його права, були також присутні поняті. На момент приїзду слідчо-оперативної групи пасажирки в автомобілі «ВАЗ 21099» не було. Під час огляду місця події ОСОБА_5 пояснив слідчому, що кошти, які були вилучені з службового автомобіля поліцейських та їх сума, він надав інспекторам поліції, з метою не складання відносно нього адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП, вказав, що сума даних коштів складає 3000 грн. Однак, при підрахунку сума коштів була менша. Після проведення слідчих дій, ОСОБА_5 освідувався лікарем Маневицької ЦРЛ.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав суду аналогічні показання, що й свідок ОСОБА_8 , а також доповнив, що в той час коли ОСОБА_5 знаходився у службовому автомобілі поліцейських йому було запропоновано проїхати разом із ними до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_5 відмовився, вказавши, що вживав алкоголь та запропонував працівникам поліції вирішити питання на місці, шляхом надання винагороди, про що його ОСОБА_8 попередив ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди працівникам поліції, на що ОСОБА_5 сказав, що йому про це відомо. На той час автомобіль поліцейських стояв на вул. Луцька, біля приміщення лісництва при в`їзді в смт. Маневичі. Коли ОСОБА_5 поклав грошові кошти на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_8 , який сидів за кермом службового автомобіля запитав ОСОБА_5 , «що це за кошти?» на що той відповів «це вам», після чого сказав усім вийти з автомобіля і зачинив його. Передзвонивши на лінію «102», чекали слідчо-оперативну групу. Все, що відбувалось, він фіксував на камеру власного мобільного телефону, оскільки батарея нагрудного реєстратора поліцейського (бодікамера) була розрядженою. ОСОБА_5 сказав, що сума коштів 3000 грн. Пройти освідування з допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» ОСОБА_5 не пропонували, так як на той час в автомобілі він був відсутній. Якими купюрами були кошти покладені ОСОБА_5 на сидіння автомобіля він не бачив.

З показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка є слідчою СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області вбачається, що в ході досудового розслідування було встановлено, що на момент зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_5 у салоні автомобіля перебувала пасажир, однак ні обвинуваченим ОСОБА_5 , ні стороною захисту на досудовому слідстві не заявлялось клопотання про допит вказаної особи і встановити дану особу не надалось за можливе.

Свідок ОСОБА_11 , показав суду, що за викликом, який надійшов на лінію «102» про надання неправомірної вигоди він у складі слідчо-оперативної групи виїхав на місце події, що на автомобільній дорозі Р-14 сполученням «Луцьк-КПП Дольськ» де працівниками СРПП було зупинено транспортний засіб, водій якого, з метою уникнення відповідальності, а саме від складання протоколу за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП пропонував та надав працівникам поліції неправомірну вигоду. Огляд місця події проводився на автодорозі Р-14 «Луцьк-КПП Дольськ» при виїзді з смт. Маневичі, а саме навпроти приміщення Маневицького лісництва ДП «Маневицьке ЛГ», що розташоване по вул. Луцька. Оглядом було встановлено, що службовий автомобіль на момент огляду було зачинено, працівники СРПП повідомили, що ОСОБА_5 пропонував та надав їм неправомірну вигоду за не складання відносно нього адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП. В ході даної слідчої дії було встановлено, що у службовому автомобілі працівників поліції, на передньому пасажирському сидінні, марки «РЕНО», модель «ДОККЕР» знаходились грошові кошти, які було вилучено. Автомобіль обвинуваченого ОСОБА_5 знаходився приблизно за 400 метрів в напрямку с. Оконськ. Під час проведення огляду місця події були присутні тільки інспектори СРПП №3 Маневицького відділу поліції, слідчий Маневицького відділу поліції, двоє понятих, спеціаліст який здійснював відеозйомку, а також ОСОБА_5 . Крім того зазначив, що на час виїзду слідчої оперативної групи на місце події у транспортному засобі марки «ВАЗ 21099» д.н.з. « НОМЕР_1 », яким керував обвинувачений ОСОБА_5 , сторонніх осіб не було. Під час досудового розслідування, з відеозапису працівників поліції було встановлено, що на момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 в його автомобілі була особа жіночої статі. Процесуальним керівником було надано доручення щодо встановлення даної особи, однак, ОСОБА_5 будь яких контактних а також анкетних даних щодо вказаної особи слідству не надав.

Окрім показань свідків, винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, також стверджується рядом інших досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- рапортом на ім`я заступника начальника Маневицького ВП ГУНП у Волинській області (зареєстрованим в ІТС ІПНП (журналі ЄО) Маневицького відділу поліції ГУНП у Волинській області 30.01.2020р. за №359) з якого вбачається, що 30.01.2020р. о 01 год. 19 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» про пропозицію надання неправомірної вигоди водієм автомобіля «ВАЗ 21099» д.н.з. « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 за адресою: смт. Маневичі, вул. Луцька, Маневицького району Волинської області в сумі 3000 грн., за не складання працівниками поліції щодо нього протоколу по ст. 130 КУпАП (а.с. 85);

- протоколом огляду місця події від 30.01.2020р. з якого вбачається, що слідчим СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_11 в присутності понятих, ОСОБА_5 , інспекторів СРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , спеціаліста ОСОБА_12 за допомогою технічного засобу фіксації цифрової відеокамери «Canon Legria HF R606» проводилась безперервна відеозйомка, з якого вбачається, що під час даної слідчої дії було вилучено: чотири купюри номіналом одна гривня, одна купюра номіналом п`ять гривень, одна купюра номіналом двісті гривень, дев`ять купюр номіналом п`ятдесят гривень, десять купюр номіналом сто гривень, дев`ять купюр номіналом двадцять гривень, одинадцять купюр номіналом десять гривень, які поміщено до спец. пакету №4318902. Під час проведення огляду місця події будь-яких заяв, зауважень та доповнень щодо проведення даної слідчої дії від учасників не надходило. ОСОБА_5 від підпису протоколу огляду місця події відмовився в присутності понятих;

- додатком до протоколу огляду місця події від 30.01.2020р. є DVD+R диск, марки «Perfeo» 16x 4.7 GB, який досліджено в судовому засіданні та з якого вбачається, що грошові кошти зазначені у протоколі огляду місця події від 30.01.2020р. було виявлено та вилучено з переднього пасажирського сидіння службового автомобіля поліцейських марки «РЕНО», модель «ДОККЕР» н.з. « НОМЕР_2 » (а.с. 86-87);

- вищевказані грошові кошти вилучені 30.01.2020р. під час огляду місця події постановою слідчого від 07.02.2020р. визнано речовими доказами у кримінальному провадження №0000034 та передані на відповідальне зберігання ПАТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м. Луцьк, просп. Відродження, 1 та ухвалою Волинського апеляційного суду від 16.03.2020р. на них було накладено арешт (а.с. 91-94, 112);

- протоколом огляду предметів (грошових коштів) від 07.02.2020р. з ілюстративними фототаблицями до нього та DVD+R (RW) диском, марки «Perfeo» 16x 4.7 GB на якому зафіксована вказана слідча дія, який було проведено слідчим СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_11 за участі спеціаліста ОСОБА_13 , а саме: грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮВ № 9754991, грошова купюра номіналом 5 гривень серії УЛ № 3171263, грошова купюра номіналом 1 гривня серії РБ № 8583311, грошова купюра номіналом 1 гривня серії ТЄ № 1692491, грошова купюра номіналом 1 гривня серії ТЖ № 6868518, грошова купюра номіналом 1 гривня серії УЗ № 3335572, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮЄ № 7694804, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЦД № 7338006, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮГ № 3242996, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮА № 6152999, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮБ № 5269223, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮЗ № 0356438, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮА № 8277509, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮБ № 0003040, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮЕ № 9603616, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ХГ № 4156217, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТК № 5158985, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТМ № 8753434, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТЛ № 1862915, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ЮВ № 5023768, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТЙ № 5655867, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТА № 4606803, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТК № 3669604, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ЧА № 9480517, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТЄ № 6280116, грошова купюра номіналом 100 гривень серії УД № 8723860, грошова купюра номіналом 100 гривень серії СВ № 3901854, грошова купюра номіналом 100 гривень серії СГ № 7362533, грошова купюра номіналом 100 гривень серії УД № 5522573, грошова купюра номіналом 100 гривень серії УД № 5053827, грошова купюра номіналом 100 гривень серії МВ № 8889108, грошова купюра номіналом 100 гривень серії УГ № 7156897, грошова купюра номіналом 100 гривень серії КН № 9356888, грошова купюра номіналом 100 гривень серії ЕЯ № 8023109, грошова купюра номіналом 100 гривень серії СА № 2356064, грошова купюра номіналом 50 гривень серії УД № 4271304, грошова купюра номіналом 50 гривень серії ТГ № 3893717, грошова купюра номіналом 50 гривень серії СУ № 1151060, грошова купюра номіналом 50 гривень серії СЛ № 2344046, грошова купюра номіналом 50 гривень серії СК № 0659732, грошова купюра номіналом 50 гривень серії СК № 5062686, грошова купюра номіналом 50 гривень серії ТИ № 0489842, грошова купюра номіналом 50 гривень серії СП № 2129767, грошова купюра номіналом 50 гривень серії СМ № 5961034, грошова купюра номіналом 200 гривень серії СН № 4818976. Оглянуті грошові кошти поміщені до спец. пакету №4318901 (а.с. 95-111);

- рапортом слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_11 про неможливість виконати вказівки процесуального керівника щодо встановлення та допиту як свідка особи жіночої статі, яка була разом із ОСОБА_5 в салоні автомобіля під час вчинення ним адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення, який зазначав, що вказана особа є його знайомою на ім`я « ОСОБА_14 », прізвище « ОСОБА_15 », однак, де вона проживає та її контактні дані йому невідомо. При перевірці вказаної особи згідно бази АБД «АРМОР» будь які відомості щодо вказаної особи відсутні. Процесуальним керівником було надано доручення щодо встановлення даної особи, однак встановити та в подальшому допитати дану особу не надалось за можливе (а.с. 113);

Під час судового слідства за клопотанням сторони обвинувачення про допит вказаної особи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не надав відомостей про вказану особу, яка знаходилася в салоні його транспортного засобу на момент зупинки. Крім того дана особа, не була очевидцем складання працівниками поліції протоколів про притягнення ОСОБА_5 по адміністративної відповідальності за порушення ПДР та надання останнім неправомірної вигоди.

- розстановкою нарядів на 29.01.2020р., з якої вбачається, що 29.01.2020р. о 08 год. 30 хв. інспектори СРПП №3 Маневицького відділу поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заступили на чергування до 30.01.2020р. до 08 год. 30 хв. (а.с. 114);

- рапортом інспектора СРПП №3 Маневицького відділу поліції ОСОБА_8 від 30.01.2020р. з якого вбачається, що під час патрулювання разом із інспектором СРПП №3 Маневицького відділу поліції ОСОБА_9 з 08 год. 00 год. 29.01.2020р. по 08 год. 00 хв. 30.01.2020р. за останніми було закріплено мотор № НОМЕР_3 , автомобіль «Рено», д.н.з « НОМЕР_2 » (а.с. 116);

- звітом роботи СРПП за вказаний час чергування з якого вбачається, що п. 7 проведеної роботи вказано: оформлення порушення за ст. 130 КУпАП, а також п.8 дача неправомірної вигоди, внаслідок чого було викликано СОГ (а.с. 117);

- контрольним листком перевірки несення служби патрульним нарядом з 08 год. 00 хв. 29.01.2020р. по 08 год. 30 хв. 30.01.2020р. з якого слідує, що 30.01.2020р. о 00 год. 45 хв. начальник СРПП ОСОБА_12 перевірив несення служби інспекторами СРПП №3 Маневицького відділу поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в результаті даної перевірки зауваження відсутні (а.с. 118);

- витягом з наказу ГУНП у Волинській області від 06.09.2017р. №189 о/с про призначення лейтенанта поліції ОСОБА_8 інспектором СРПП №3 Маневицького відділу поліції, а також витягом з наказу ГУНП у Волинській області від 29.04.2016р. №87 о/с про призначення сержанта поліції ОСОБА_9 інспектором СРПП №3 Маневицького відділу поліції (а.с. 120-121);

- заявою інспектора СРПП №3 Маневицького відділу поліції ОСОБА_9 від 18.03.2020р. про добровільне надання в якості речового доказу у кримінальному провадженні №0000034 флеш-карти «MIKRO SD 1GB» з мобільного телефону марки «Ксіомі Редмі М1» із наявними на ній відеофайлами, на яких зафіксовано кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 (а.с. 122);

протоколом огляду предмету флеш-карти «MIKRO SD 1GB» з наявними на ній чотирма відеофайлами: VID_20200129_233443_xvid, VID_20200129_233658_xvid,VID_20200130_004054_xvid,VID_20200130_004952_xvid. При відкритті відеофайлів чути два голоси, один з яких належить ОСОБА_8 , а другий ОСОБА_9 , в подальшому чути третій голос, який належить водію транспортного засобу марки «ВАЗ 21099» д.н.з. « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 . Крім того зі змісту протоколу огляду предметів вбачається визнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, а також того, що останній неодноразово пропонував інспекторам СРПП №3 Маневицького відділу поліції неправомірну вигоду, називаючи при цьому різні суми грошових коштів, які в свою чергу неодноразово попереджали ОСОБА_5 , що надання неправомірної вигоди службовій особі карається законом і за це передбачена кримінальна відповідальність (а.с. 123-134);

- постановою слідчого СВ Маневицього ВП ГУНП у Волинській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_16 про визнання флеш-карти «MIKRO SD 1GB» із наявними на ній відеофайлами у кількості 4 (чотири) шт. речовим доказом у кримінальному провадженні №0000034 від 30.01.2020р. (а.с. 135);

- з дослідженої в судовому засіданні флеш-карти «MIKRO SD 1GB» на вищевказаних відеофайлах зафіксовано, що ОСОБА_5 неодноразово пропонував неправомірну вигоду працівникам поліції за нескладання щодо нього протоколу по ст. 130 КУпАП, називаючи різні суми грошових коштів, а інспектор поліції ОСОБА_8 неодноразово попереджав його про кримінальну відповідальність за дачу службовій особі неправомірної вигоди, і даний факт не заперечив в судовому засіданні ОСОБА_5 (а.с. 136);

- консультаційним висновком спеціаліста Маневицької ЦРЛ №13 від 30.01.2020р. з якого вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився від обстеження на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 137);

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №219151 від 30.01.2020р. складеного інспектором СРПП №3 Маневицького відділу поліції ст. сержанта поліції ОСОБА_9 з якого вбачається, що ОСОБА_5 29 січня 2020 року о 23 год. 35 хв., керуючи в смт. Маневичі по вул. Луцькій транспортним засобом «ВАЗ - 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 142);

- копією постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.04.2020р., якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дана постанова оскаржена в апеляційному порядку не була (а.с. 143-144);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №380683 від 29.01.2020р., з якої вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу марки «ВАЗ 21099» д.н.з. « НОМЕР_1 » слугувало порушення водієм ОСОБА_5 вимог ПДР, а саме вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Дана постанова була винесена 29.01.2020р. о 23 год. 55 хв. і оскаржена не була (а.с.145);

Аналізуючи вищезазначені докази відповідно до ст.94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до переконання, що вказані докази є належними, допустимими, достовірними такими, що перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не є суперечливими.

Із врахуванням наведеного, суд оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними, протиправними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.

Доводи обвинуваченого та сторони захисту щодо провокації (підбурювання) з боку працівників поліції, наявність якої за змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод робить неможливим подальше використання доказів, отриманих в ході таких дій. Наявність провокації сторона захисту пояснювала тим, що поліцейські створили стресову ситуацію для обвинуваченого і своїми запитаннями та натяками про необхідність надання їм неправомірної вигоди змусили його діяти так, що він запропонував цю неправомірну вигоду, що не знайшло свого об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду.

Суд погоджується із доводами сторони захисту, що при спілкуванні з обвинуваченим ОСОБА_5 працівники поліції частину розмов вели із ним на побутові теми, однак, підстав вважати, що ця обставина сама по собі є провокацією злочину (підбурюванням до скоєння злочину), як про це стверджує сторона захисту, на думку суду, не має, оскільки ініціатива вчинити кримінальне правопорушення, а саме пропозиція надання неправомірної вигоди працівникам поліції, виходила саме від обвинуваченого ОСОБА_5 , який просив не складати щодо нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, при цьому неодноразово пропонуючи працівникам поліції грошові кошти від 500 до 10000 грн. Судом не здобуто доказів, що працівники поліції спонукали або ж то підбурювали обвинуваченого до вчинення неправомірних дій та створення умов, за яких він був змушений надати неправомірну вигоду, а навпаки неодноразово попереджали ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за надання службовій особі неправомірної вигоди.

Також судом не здобуто доказів, що поліцейські заздалегідь планували якісь дії стосовно обвинуваченого з метою викрити його у інкримінованому злочині.

Судом також не було встановлено, що поліцейські вийшли за межі пасивного фіксування злочину та чинили тиск на обвинуваченого, такий як підбурення до вчинення злочину, який би в іншому випадку не був здійснений.

За таких обставин, суд розцінює показання в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 як намагання уникнути передбаченої законом кримінальної відповідальності за вчинений злочин, оскільки такі показання повністю спростовуються показаннями свідків, наданими в судовому засіданні, які є послідовними та іншими доказами у їх сукупності, які були досліджений безпосередньо судом.

Таким чином, доводи сторони захисту на наявність провокації та підбурювання з боку працівників правоохоронного органу суд визнає безпідставними, що повністю узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який при вирішенні питання справедливості судового розгляду в цілому враховує, у тому числі, й спосіб отримання доказів.

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або є співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті, неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того, щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008 року. Дана правова позиція висловлена в ухвалі Верховного Суду від 06.07.2021р. (справа №264/7162/18, провадження №51-3285ск21).

Суд зазначає, що для відмежування провокації від допустимої поведінки Європейський суд з прав людини виробив ряд критеріїв, такі як: a) змістовний критерій, b) процесуальний критерій.

При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

Відповідно, аналізуючи обставини справи на предмет провокації злочину, суд дійшов висновку, що такий факт не знайшов свого підтвердження в результаті перевірки обставин кримінального провадження та дослідження доказів. А у матеріалах кримінального провадження відсутні ознаки, притаманні провокації злочину, а саме спонукання до вчинення злочину.

Крім того, суд зазначає, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, характеризується активною поведінкою, зокрема діями, які можуть виявлятися у такій формі, як: пропозиція надати неправомірну вигоду висловлення службовій особі (доведення до її відома) з боку винного у будь-якій формі (усно, письмово) наміру про надання їй або третій особі такої вигоди (п. 3 примітки до ст. 354 КК). Вчинення цього злочину вичерпується самим фактом доведення до відома службової особи пропозиції про надання неправомірної вигоди (усічений склад злочину). Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом, причому винний усвідомлює, що пропонує неправомірну вигоду саме як незаконну винагороду і лише службовій особі.

Кримінальна відповідальність за порушення заборони щодо надання неправомірної вигоди службовій особі настає в тому разі, коли особа, яка надає неправомірну вигоду, усвідомлює, що дає її саме такій особі, й у зв`язку з можливостями її посади, значущістю, статусністю та вагомістю цієї посади, переконана в тому, що мету, яку вона переслідує, буде досягнуто завдяки можливостям посади, яку обіймає зазначена посадова особа, що усвідомлював обвинувачений ОСОБА_5 , пропонуючи працівникам правоохоронного органу неправомірну вигоду (дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.07.2021р. (справа №752/4292/16-к, провадження №51-5794км19).

Крім того, сторона захисту посилається на ту обставину, що протокол огляду з відеозаписом на флеш-карту «MIKRO SD 1GB» з мобільного телефону належного інспектору СРПП ОСОБА_9 як доказ обвинувачення не може бути визнаний належним та допустимим доказом так як не в повній мірі підтверджує існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також не підтверджує його достовірність.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Згідно з вимогами ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 Конвенції (рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р.).

Флеш-карта «MIKRO SD 1GB» на яку вказує сторона захисту як на недопустимий доказ була предметом безпосереднього дослідження у судовому засіданні з якої вбачається, що ОСОБА_5 пропонувалась неправомірна вигода поліцейським, про що свідчать його слова: «Давайте хлопці якось по людськи, в мене син народився», «Якщо я вам щось передам?», «Не пишіть нічого, п`ять тисяч хватить?», «Не пишіть. Десять. Десять вам, ви що не люди?», «Я вам дам гроші!». Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив, що дані вислови належать йому. При цьому, судом було встановлено, що поліцейський ОСОБА_8 перед безпосереднім наданням ОСОБА_5 грошових коштів, неодноразово попереджав його про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дані докази є належними та допустимими відповідно до вимог ст. ст. 84-86 КПК України та оцінені судом згідно із ст. 94 КПК України та в своїй сукупності спростовують доводи сторони захисту про невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Не заслуговує на увагу посилання сторони захисту про той факт, що всупереч вимогам ч. 5 ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 фактично був затриманий працівниками правоохоронного органу, без складання протоколу про його затримання, а відтак і не було роз`яснено і його процесуальні права, що не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Судом встановлено, що й не заперечує обвинувачений ОСОБА_5 , що поліцейськими СРПП йому було запропоновано пройти до службового автомобіля з метою складання протоколу за порушення правил дорожнього руху, а в подальшому було запропоновано проїхати на освідування для визначення стану алкогольного сп`яніння в медичний заклад на що дав свою добровільну згоду ОСОБА_5 однак згодом передумав, попросивши повернутись до місця зупинки його транспортного засобу, що й було зроблено інспекторами СРПП. Даний факт також ствердили допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, обвинувачений за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому покарання в межах санкції частини статті закону, за якою він притягається до кримінальної відповідальності, в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення, у виді штрафу.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст. ст. 100, 174 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015р.) та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою Волинського апеляційного суду від 16 березня 2020 року на грошові кошти скасувати.

Речові докази:

- грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮВ № 9754991, грошова купюра номіналом 5 гривень серії УЛ № 3171263, грошова купюра номіналом 1 гривня серії РБ № 8583311, грошова купюра номіналом 1 гривня серії ТЄ № 1692491, грошова купюра номіналом 1 гривня серії ТЖ № 6868518, грошова купюра номіналом 1 гривня серії УЗ № 3335572, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮЄ № 7694804, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЦД № 7338006, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮГ № 3242996, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮА № 6152999, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮБ № 5269223, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮЗ № 0356438, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮА № 8277509, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮБ № 0003040, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ЮЕ № 9603616, грошова купюра номіналом 10 гривень серії ХГ № 4156217, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТК № 5158985, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТМ № 8753434, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТЛ № 1862915, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ЮВ № 5023768, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТЙ № 5655867, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТА № 4606803, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТК № 3669604, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ЧА № 9480517, грошова купюра номіналом 20 гривень серії ТЄ № 6280116, грошова купюра номіналом 100 гривень серії УД № 8723860, грошова купюра номіналом 100 гривень серії СВ № 3901854, грошова купюра номіналом 100 гривень серії СГ № 7362533, грошова купюра номіналом 100 гривень серії УД № 5522573, грошова купюра номіналом 100 гривень серії УД № 5053827, грошова купюра номіналом 100 гривень серії МВ № 8889108, грошова купюра номіналом 100 гривень серії УГ № 7156897, грошова купюра номіналом 100 гривень серії КН № 9356888, грошова купюра номіналом 100 гривень серії ЕЯ № 8023109, грошова купюра номіналом 100 гривень серії СА № 2356064, грошова купюра номіналом 50 гривень серії УД № 4271304, грошова купюра номіналом 50 гривень серії ТГ № 3893717, грошова купюра номіналом 50 гривень серії СУ № 1151060, грошова купюра номіналом 50 гривень серії СЛ № 2344046, грошова купюра номіналом 50 гривень серії СК № 0659732, грошова купюра номіналом 50 гривень серії СК № 5062686, грошова купюра номіналом 50 гривень серії ТИ № 0489842, грошова купюра номіналом 50 гривень серії СП № 2129767, грошова купюра номіналом 50 гривень серії СМ № 5961034, грошова купюра номіналом 200 гривень серії СН № 4818976, які поміщені до спец. пакету №4318901, який передано на відповідальне зберігання до сховища відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Луцьк, просп. Відродження, 1 Волинської області конфіскувати в дохід держави;

- флеш-карта «MIKRO SD 1GB», яка поміщена до паперового конверту, який скріплено печаткою Маневицького ВП ГУНП у Волинській області залишити при матеріалах кримінального провадження;

- DVD+R диск, марки «Perfeo» 16x 4.7 GB, що є додатком до протоколу огляду місця події від 30.01.2021р. та DVD+R диск, марки «Perfeo» 16x 4.7 GB, що є додатком до протоколу огляду предметів від 07.02.2020р. залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1