Справа № 336/9156/21
Провадження 1-кп/336/715/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження №0001170 від 13.10.2021 року без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню загальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-
- 07.06. 2021 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт;
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
07.06.2021 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.
18.08.2021 до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації», від Шевченківського районного суду міста Запоріжжя надійшов на виконання вищевказаний вирок.
16.09.2021 ОСОБА_3 з`явився до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та під особистий підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про правові наслідки за ухилення від відбування призначеного покарання. В цей же день ОСОБА_3 отримав направлення на СКП «Запорізька ритуальна служба» для відбування призначеного покарання у виді 240 годин громадських робіт, згідно якого засуджений мав приступити до фактичного відбування покарання з 17.09.2021 року.
На підставі направлення Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області спеціалізованим комунальним підприємством «Запорізька ритуальна служба» був виданий наказ №111/1/К/ГР від 16.09.2021 року та складений графік відбування призначеного покарання. В цей же день ОСОБА_3 під особистий підпис був ознайомлений з наказом та графіком відбування призначеного покарання.
20.09.2021 року з СКП «Запорізька ритуальна служба» надійшло повідомлення №691/1 від 17.09.2021 року, про те, що ОСОБА_3 з 17.09.2021року не з`являється для відбування громадських робіт на СКП «Запорізька ритуальна служба» «Матвіївське кладовище».
20.10.2021 року від СКП «Запорізька ритуальна служба» було отримано відповідь, відповідно до якої встановлено, що станом на 20.10.2021 року ОСОБА_3 відпрацював 56 годин з призначених йому 240 громадських робіт.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухиленням від відбування покарання вважається - систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини.
Таким чином, ОСОБА_3 , умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного останньому вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2021, не відпрацювавши при цьому 184 години з загальної кількості призначеного вироком суду покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавлення волі, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав.
09 листопада 2021 року до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України у якому міститься клопотанням прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додані:
письмова заява ОСОБА_3 складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні; розписка підозрюваного ОСОБА_3 про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, розписка захисника ОСОБА_5 про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування; реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню.
Як видно з наданих матеріалів, відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.
Враховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
Відповідно до ч. 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
07.06.2021 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.
18.08.2021 до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації», від Шевченківського районного суду міста Запоріжжя надійшов на виконання вищевказаний вирок.
16.09.2021 ОСОБА_3 з`явився до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та під особистий підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про правові наслідки за ухилення від відбування призначеного покарання. В цей же день ОСОБА_3 отримав направлення на СКП «Запорізька ритуальна служба» для відбування призначеного покарання у виді 240 годин громадських робіт, згідно якого засуджений мав приступити до фактичного відбування покарання з 17.09.2021 року.
На підставі направлення Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області спеціалізованим комунальним підприємством «Запорізька ритуальна служба» був виданий наказ №111/1/К/ГР від 16.09.2021 року та складений графік відбування призначеного покарання. В цей же день ОСОБА_3 під особистий підпис був ознайомлений з наказом та графіком відбування призначеного покарання.
20.09.2021 року з СКП «Запорізька ритуальна служба» надійшло повідомлення №691/1 від 17.09.2021 року, про те, що ОСОБА_3 з 17.09.2021року не з`являється для відбування громадських робіт на СКП «Запорізька ритуальна служба» «Матвіївське кладовище».
20.10.2021 року від СКП «Запорізька ритуальна служба» було отримано відповідь, відповідно до якої встановлено, що станом на 20.10.2021 року ОСОБА_3 відпрацював 56 годин з призначених йому 240 громадських робіт.
Таким чином, ОСОБА_3 , умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного останньому вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2021, не відпрацювавши при цьому 184 години з загальної кількості призначеного вироком суду покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.
Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавлення волі, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме: ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавлення волі, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт
Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останньої є щире каяття та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 389 КК України, у виді арешту на строк 2 (два) місяці.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченго, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 за цим вироком, приєднати не відбуте покарання, призначене йому за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2021 року за ч.1 ст.185 КК України в виді 184 годин громадських робіт, оскільки кримінальне правопорушення він вчинив після постановлення вироку, підчас виконання покарання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого - не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, приєднати не відбуте покарання, призначене йому за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2021 року за ч.1 ст.185 КК України в виді 184 годин громадських робіт, за правилами,передбаченими в ст.72 КК України та остаточно призначити покарання в виді арешту строком на 2 (два) місяця 23 (двадцять три) дні.
Згідно зі ст.60 КК України, ст.ст.15, 50-51 Кримінально-виконавчого кодексу України, строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання та його поміщення до арештного дому.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1