Справа № 642/7132/21
Провадження № 1кп/642/809/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000076, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, командира відділення 2-го розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , маючого військове звання «головний сержант», раніше в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 405, ч. 3 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи на посаді головного сержанта взводу охорони роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_2 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаходячись 02.06.2014, приблизно о 11 год. 00 хв., у приміщенні службового кабінету №315 ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , будучи підлеглим капітана ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що останній є його безпосереднім начальником, будучи невдоволеним законними діями капітана ОСОБА_5 щодо порядку надання ОСОБА_4 звільнення із розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 , через особисту недисциплінованість та несумлінне виконання обов`язків військової служби та вимог, шо ставляться до військовослужбовців, 02.06.2014 приблизно о 11 год. 00 хв. почав рухатись у його сторону та погрожувати заподіянням йому тілесних ушкоджень та побоїв, а саме: нанесенням ударів в область обличчя та тулубу. При цьому, ОСОБА_4 склав руку в кулак для демонстрації можливого застосування до капітана ОСОБА_5 фізичного насильства (тілесних ушкоджень та побоїв), супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою. Одразу після цього майор ОСОБА_6 перегородив ОСОБА_4 шлях до капітана ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 зупинився та припинив висловлення погроз.
Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем строкової служби, перебуваючи на посаді головного сержанта взводу охорони роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_2 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 18.06.2014, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування та без поважних причин самовільно залишив місце служби - ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 ) та до 13.10.2021 незаконно, постійно перебував поза межами місця служби: ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), а в подальшому військова частина польова пошта НОМЕР_2 , проводячи час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_1 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та дав такі ж покази як зазначено вище, що будучи військовослужбовцем, перебуваючи на посаді головного сержанта взводу охорони роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_2 , знаходячись 02.06.2014, приблизно о 11 год. 00 хв., у приміщенні службового кабінету №315 ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи підлеглим капітана ОСОБА_5 , та розуміючи, що останній є його безпосереднім начальником, будучи невдоволеним діями капітана ОСОБА_5 щодо порядку надання йому звільнення із розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 , почав рухатись у його сторону та погрожувати нанесенням ударів в область обличчя та тулубу. При цьому, склав руку в кулак для демонстрації нанесення йому тілесних ушкоджень та побоїв. Одразу після цього майор ОСОБА_6 перегородив йому шлях до капітана ОСОБА_5 , в результаті чого він зупинився та припинив висловлення погроз.
Окрім цього, будучи військовослужбовцем строкової служби, перебуваючи на посаді головного сержанта взводу охорони роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_2 , 18.06.2014 без дозволу командування та без поважних причин, знаючи, що відносно нього прокуратурою проводиться перевірка з приводу висловлених ним погроз заподіяння тілесних ушкоджень на побоїв командиру ОСОБА_5 , самовільно залишив місце служби - ІНФОРМАЦІЯ_3 та до 13.10.2021 незаконно, постійно перебував поза межами місця служби.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 скоїв, погрозу заподіяння тілесних ушкоджень чи побоїв начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби та самовільне залишення місця служби тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.405 та ч.3 ст.407 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне які відносяться до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, на даний час проходить військову службу, за місцем попереднього несення служби характеризувався негативно.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання, у виді позбавлення волі, але в силу вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, зобов`язавши засудженого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства.
Виходячи з обставин справи, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд при призначенні йому покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України вирішив застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речових доказів по справі не має.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 405, ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст.405 КК України -у виді 1 (одного ) року позбавлення волі;
- за ч.3 ст.407 КК України у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, зобов`язавши засудженого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно ч. 4 ст. 76 КК України здійснення нагляду за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини НОМЕР_1 .
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1