В И Р О К
Іменем України
28.09.2021 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 28.02.2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, не працюючої, розлученої, невійськовозобов`язаної, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимої вироком Жмеринського міськрайонного суду від 06.04.2021 року за ч.1 ст.190 КК України до громадських робіт на строк двісті сорок годин,
у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.190 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 , яка має незняту та непогашену судимість за вчинення 26.12.2020 року кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за вироком Жмеринського міськрайонного суду від 06.04.2021 року, близько 14 годин 00 хвилин 27.02.2021 року прийшла до своєї сусідки ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та з якою вона перебувала у товариських відносинах, натомість маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння майном останньої та звернення його на свою користь, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою пояснила ОСОБА_6 , що вона на деякий час має потребу скористатись її мобільним телефоном "Samsung Galaxy J5", ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в корпусі золотистого кольору, нібито для того, аби подзвонити, й при цьому пообіцяла його повернути за 20 хвилин. Отримавши зазначений телефон, ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати його власниці, заволоділа останнім та з місця вчинення злочину зникла, таким чином, шляхом обману заволоділа майном, яке на праві власності належить ОСОБА_6 . Того ж дня ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон "Samsung Galaxy J5", ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , в корпусі золотистого кольору, вартістю 1654 грн, здала у якості заставного майна до ломбарду ПТ "УМКВ і Компанія", що розташований по вул. Пушкіна, 9, в м.Жмеринка, отримавши за нього кошти в сумі 1000 грн, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1654 грн.
Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При цьому суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20.09.2018 року в справі №653/301/16-к, що технічна описка, допущена в обвинувальному акті не впливає на доведеність винуватості особи та на суть пред`явленого обвинувачення в цілому. Відтак в ході судового розгляду належно встановлено правильне прізвище обвинуваченої ОСОБА_5 згідно даних її паспорту № НОМЕР_5 (а.с.74), й відповідно вказано у вироці суду.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винуватою себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, визнала повністю. Пояснила, що приблизно о 14:00 годин 27.02.2021 року вона прийшла додому до своєї сусідки ОСОБА_6 , яка проживає по АДРЕСА_2 , та попросила у останньої мобільний телефон, щоб зателефонувати у власних потребах, пообіцяла його повернути за 20 хвилин. ОСОБА_6 дала їй свій мобільний телефон "Samsung" золотистого кольору. Маючи потребу в грошах, вона, обвинувачена, здала цей телефон до місцевого ломбарду, й отримані кошти в сумі 1000 грн витратила на власні потреби. Протиправність своїх дій щодо заволодіння вказаним мобільним телефоном усвідомлювала. Із найменуванням та визначеною вартістю викраденого нею майна погодилася. Зазначила, що під час досудового розслідування вона викупила в ломбарді мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 та передала його працівникам поліції. У вчиненому щиро розкаялася та просила суд її суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що у другій половині дня 27.02.2021 року до неї додому прийшла сусідка ОСОБА_5 , з якою вони знаходяться у товариських стосунках, й попросила дати їй на 20 хвилин мобільний телефон, щоб терміново зателефонувати. На її зауваження щодо відсутності коштів на мобільному рахунку обвинувачена ОСОБА_5 сказала, що має власну сім-картку. Попередивши останню, що мобільний телефон невдовзі знадобиться для дистанційного навчання, яке проходили її діти, вона дала ОСОБА_5 свій мобільний телефон "Samsung" золотистого кольору. Через деякий час ОСОБА_5 повідомила, що не може терміново повернути їй мобільний телефон, так як з ним кудись поїхав її чоловік. ОСОБА_5 запевнила, що той повернеться за кілька годин, й тоді вона поверне телефон. Приблизно о 20:00 годин вечора вона зателефонувала до чоловіка обвинуваченої ОСОБА_5 , який повідомив, що в дорозі у нього зламалась машина, й повернути мобільний телефон він зможе лише опівдні наступної доби. Вранці наступного дня вона, потерпіла, звернулась до власниці будинку, який винаймала ОСОБА_5 з чоловіком, з проханням допомогти у поверненні її телефону. Проте, та теж не змогла додзвонитись до останніх, після чого вона, потерпіла, повідомила про дану подію у поліцію. Через деякий час отримала від працівників поліції свій мобільний телефон на зберігання. З експертною оцінкою вартості свого мобільного телефону погодилась. Вказала, що наразі не має ніяких особистих претензій до обвинуваченої ОСОБА_5 , який пробачила цей її вчинок. Вважала, що ОСОБА_5 слід призначити несуворе покарання.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового засідання, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченою, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченої. При цьому суд виходить з того, що вчинене кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачена не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які разом із потерпілою не оспорюють, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що обидві заявили в судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 умисно вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто шахрайство, а тому вона повинна нести кримінальну відповідальність за ч.2 ст.190 КК України, за кваліфікуючою ознакою вчинення шахрайства повторно, оскільки його вчинено до закінчення строків погашення судимості за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України відповідно, перебіг строку погашення судимості ОСОБА_5 за вчинення якого переривався у зв`язку із вчиненням нею даного злочину.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Так, обвинувачена ОСОБА_5 на час вчинення даного кримінального правопорушення мала повнолітній вік (а.с.36,74), раніше притягувалася до кримінальної відповідальності (а.с.54-55); на обліку у лікарів наркологів та психіатрів не перебувала і не перебуває (а.с.38,39), за місцем постійного проживання характеризується задовільно (а.с.40), згідно власних пояснень існує за рахунок випадкових заробітків.
Ті обставини, що обвинувачена ОСОБА_5 щиро розкаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю злочину, слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Згідно висновків досудової доповіді, складеної Жмеринським міськрайонним відділом з питань пробації 23.09.2021 року, оцінено високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_5 та середній рівень небезпеки для суспільства; виконання покарання у громаді визначено за можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення нагляду за поведінкою обвинуваченої та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень, а саме: участі у заходах відділу пробації, які спрямовані на роботу з криміногенними потребами, участі у заходах соціально-виховного характеру, які проводить орган пробації з метою виправлення і ресоціалізації. Застережено, що у випадку вирішення судом можливості звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, доцільним є покласти на останню обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (а.с.70-73).
З урахуванням наведеного, з огляду на те, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, із врахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_5 , за наявності обставин, що пом`якшують відповідальність, та невстановлення судом обставин, які обтяжують покарання, приймаючи до уваги висновки досудової доповіді та думку потерпілої ОСОБА_6 , яка не вимагала суворого покарання, втім, враховуючи посткримінальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_5 , що не містила дієвих заходів щодо відшкодування завданої шкоди, суд вважає, що з метою виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень необхідним та достатнім є застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної частини статті закону про кримінальну відповідальність, визначаючи недостатнім та неефективним застосування щодо неї обмеження волі або штрафу, надто з огляду на відсутність власного сталого доходу, й неможливим застосування виправних робіт щодо особи, яка не працевлаштована офіційно, не вбачаючи також підстав застосування щодо обвинуваченої положень ст.69,69-1 КК України з визначених законом обмежень.
Водночас, враховуючи, що вчинене нею кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, із урахуванням особи ОСОБА_5 , яка задовільно характеризується за місцем проживання, за наявності обставин, що пом`якшують її покарання, та невстановлення обставин, які обтяжують покарання, з огляду також на позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка не вимагала суворого покарання, та висновку органу пробації суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 без відбування покарання шляхом звільнення її від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням на неї певних обов`язків на період іспитового строку.
При цьому, з урахуванням повідомлення Жмеринського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області від 24.09.2021 року (а.с.75) щодо відбуття повністю ОСОБА_5 призначеного їй вироком Жмеринського міськрайонного суду від 06.04.2021 року покарання у виді двохсот сорока годин громадських робіт, судом наразі не вбачається підстав для вирішення питання складання покарань за сукупністю злочинів.
Цивільного позову не заявлено.
Речові докази: мобільний телефон "Samsung Galaxy J510Н", ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , із силіконовим чохлом та двома сім-картами "Київстар", слід залишити у володінні потерпілої ОСОБА_6 (а.с.47).
Відтак, за минуванням потреби у заході забезпечення даного кримінального провадження належить скасувати судом арешт, накладений на вказане тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.03.2021 року (а.с.46).
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 686,44 грн слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави (а.с.45).
Клопотань про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не представлено.
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватою та призначити їй покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.03.2021 року на мобільний телефон мобільний телефон "Samsung Galaxy J510Н", ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , із силіконовим чохлом та двома сім-картами "Київстар".
Речові докази: мобільний телефон "Samsung Galaxy J510Н", ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , із силіконовим чохлом та двома сім-картами "Київстар", залишити у володінні потерпілої ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 686 гривень 44 копійки процесуальних витрат на залучення експерта.
Вирок набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в порядку ст.394 КПК України, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1