Справа № 484/4853/21
Провадження № 1-кп/484/508/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження №0000604 від 09.11.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, який не є інвалідом, освіта середня, не працюючого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених органами досудового розслідування обставин, а саме: восени 2021 року (точної дати та часу не вдалося встановити), обвинувачений перебуваючи на полі неподалік мікрорайону Богопіль, м. Первомайськ, Миколаївської області, виявив рослини коноплі, які самостійно насіялись.

В подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність дій та бажаючи настання відповідних наслідків, з метою незаконного виготовлення та зберігання без мети збуту наркотичних засобів, зірвав невстановлену кількість рослин коноплі та переніс їх до сараю, який розташований на території його домоволодіння по АДРЕСА_2 , де і залишив, щоб вони просохли. Через декілька днів, ОСОБА_3 обірвав верхівки та листя коноплі, після чого подрібнив їх, таким чином виготовив наркотичний засіб. Після чого, вищезазначений наркотичний засіб, залишив в приміщенні сараю, де і зберігав в подальшому з метою власного вживання, шляхом куріння.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів», затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 №770 канабіс, екстракт канабісу віднесені до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

19 листопада 2021 року, на виконання ухвали Первомайського міськрайонного суду від 17.11.2021 року в період з 10:00 год. до 10:50 год. працівниками поліції проведено обшук домоволодіння ОСОБА_3 , яке розташоване по АДРЕСА_2 . В ході обшуку виявлено та вилучено в сараї, сухі гілки, які є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, які ОСОБА_3 зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Вказана речовина, рослинного походження, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить 110,789 г.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 05.12.2021 року щодо беззаперечного визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000604, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, є кримінальним проступком.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітню дитину, не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, обставин скоєння кримінального проступку та відношення до скоєного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд знаходить за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 року обмеження волі і вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України..

Суд вважає, що вищевказані обставини дійсно можуть бути підставою для застосування саме цієї міри покарання, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення кримінального правопорушення, його критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 , 125, 126 КПК України з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути витрати по проведенню судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобі, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» в сумі 686,48 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати по залученню експерта в сумі 686,48 грн.

Речовий доказ: пакет №KIV2134253 в якому знаходиться флеш накопичувач micro SD 16 GB на якому міститься відеозапис відповідно до проведеного обшуку від 19.11.2021 по АДРЕСА_2 зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: пакет з відповідною биркою «Об`єкт дослідження №1698» в якому знаходиться «канабіс» в перерахунку на суху речовину масою 110,523 г., що зберігається в Первомайському РВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №75 від 01.12.2021 року знищити.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: підпис.