Справа № 557/1712/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2022 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
секретар судових засідань ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 10.10.2021, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озеряни Борщівського району Тернопільської області, не зареєстрований, житель АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, не одружений, освіта базова загальна середня, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09.10.2021 приблизно о 19 годині ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на території кукурудзяного поля, що перебуває в оренді ТОВ «Полісся-Гарант», що знаходиться в с. Вовкошів Рівненського району Рівненської області, шляхом вільного доступу, таємно здійснив крадіжку 77 качанів кукурудзи, загальною вартістю 1042,58 грн., чим завдав для ТОВ «Полісся-Гарант» матеріального збитку на вказану суму.

Дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22.10.2021 між представником потерпілого ТОВ «Полісся-Гарант» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди, представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 100 годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
В підготовче судове засідання представник потерпілого ОСОБА_5 подав письмову заяву, в якій не заперечив щодо укладення угоди про примирення, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, претензій до обвинуваченого він не має, цивільний позов не заявлявся.
Обвинувачений в судовому засіданні просить укладену з потерпілим угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, представника потерпілого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про примирення.
Судом встановлено, що дана угода за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком.
Представник потерпілого не заперечував щодо укладення та затвердження угоди про примирення.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, як обставини, які пом`якшують покарання, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання у виді громадських робіт.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про примирення.
Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 22.10.2021 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000201 від 10.10.2021, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі 77 качанів початків кукурудзи, які передано на відповідальне зберігання охоронцю ТОВ «Полісся-Гарант» ОСОБА_6 залишити у розпорядженні ТОВ «Полісся-Гарант».

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором та потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1