Справа №489/6546/21
Провадження №1-кп/489/836/21
ВИРОК
іменем України

20 жовтня 2021 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, місце проживання якого зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 ,фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, із середньою освітою,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.189, ч.2 ст.189 КК України,

встановив:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10.04.2021 у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , у сумі 300 доларів США, що еквівалентно 8393 гривні, під надуманим приводом того, що ОСОБА_8 нібито у минулому не передав частину грошових коштів аліментів, співмешканці ОСОБА_4 на прохання її колишнього чоловіка.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , 10.04.2021 близько 19:00 ОСОБА_4 , зустрівся з ОСОБА_8 біля будинку № 39 по вул. Південна в м. Миколаєві та у ході розмови під надуманим приводом того, що ОСОБА_8 нібито у минулому не передав частину грошових коштів аліментів, співмешканці ОСОБА_4 від її колишнього чоловіка, а заволодів ними, почав вимагати від ОСОБА_8 передачу йому грошових коштів в сумі 300 доларів США. У свою чергу, ОСОБА_8 заперечив той факт, що він заволодів грошовими коштами призначеними для співмешканки ОСОБА_4 та наполягав на тому, що передавав останній усі грошові кошти, які просив їй передати її колишній чоловік та відмовився віддавати ОСОБА_4 гроші у сумі 300 доларів США.
Почувши відмову та заперечення ОСОБА_8 , ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом вимагання, діючи умисно, розуміючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, наніс не менше одного удару кулаком в область обличчя ОСОБА_8 та висунув незаконну вимогу про те, що ОСОБА_8 має найближчим часом передати йому грошові кошти у сумі 300 доларів США, а у разі відмови пригрозив застосуванням до нього насильства небезпечного для його життя та здоров`я.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_8 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому тіла нижньої щелепи справа без зміщення уламків, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
У подальшому ОСОБА_4 , починаючи з 10.04.2021, неодноразово телефонував ОСОБА_8 та під час розмов погрожував застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я вимагаючи передати йому грошові кошти у сумі 300 доларів США. ОСОБА_8 в свою чергу заперечував наявність будь-яких зобов`язань перед ОСОБА_4 та його співмешканкою, але останній не реагуючи на відмову ОСОБА_8 передавати йогу грошові кошти, продовжив вимагати грошові кошти від погрожуючи застосуванням, при зустрічі, до ОСОБА_8 насильства небезпечного для життя та здоров`я останнього.
Вищевказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 189 КК України, а саме вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для здоров`я особи
11.04.2021 близько 16:00-17:00 годин ОСОБА_4 , перебуваючи біля бару «Кружка» по вул. Південна в м. Миколаєві, зустрівся із ОСОБА_6 , який є товаришем ОСОБА_8 від якого ОСОБА_4 , починаючи з 10.04.2021 вимагав грошові кошти в сумі 300 доларів США.
Під час розмови ОСОБА_6 почав з`ясовувати у ОСОБА_4 підстави вимог з боку останнього до ОСОБА_8 про передачу грошових коштів у сумі 300 доларів США, зайнявши сторону ОСОБА_8 і заперечуючи обґрунтованість вимог ОСОБА_4 .
Почувши вказані заперечення, будучи роздратованим тим, що ОСОБА_6 прийшов з`ясовувати з ним вказані питання замість ОСОБА_8 , почав наносити удари руками та ногами по обличчю та тулубу ОСОБА_6 .
Після побиття ОСОБА_6 , ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, висунув ОСОБА_6 незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів у сумі 300 доларів США, як компенсацію за те, що той прийшов з`ясовувати стосунки в інтересах ОСОБА_8 , а у разі відмови пригрозив спричиненням йому тяжких тілесних ушкоджень.
Після вказаних подій ОСОБА_6 вимушений був переховуватися та звернувся до правоохоронних органів. У свою чергу ОСОБА_4 , починаючи з 11.04.2021, з метою доведення свого злочинного корисного умислу до кінця, неодноразово телефонував ОСОБА_9 та просив передати ОСОБА_6 погрози, що у разі якщо той не віддасть йому 300 доларів США йому будуть спричинені тяжкі тілесні ушкодження.
Вищевказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, а саме вимагання, вчинене повторно, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
20 жовтня 2021 року в кримінальному провадженні за №0000162 укладено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за змістом якої обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні злочину та сторони узгодили міру покарання за ч.3 ст.189, ч.2 ст.189 КК України у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обвинувачений цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували проти укладення угоди.
Злочини, передбачені ч.3 ст.189, ч.2 ст.189 КК України, відносяться до тяжких злочинів, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні даних злочинів.
Узгоджена сторонами міра покарання за злочином, винуватість у якому визнана обвинуваченим, з урахуванням його особи, який раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим кримінальним законодавством.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 20 жовтня 2021 року була укладена добровільно, відповідає вимогам закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, її умови не суперечать інтересам суспільства, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у справі не заявлений, витрати на проведення експертизи слід стягнути в дохід держави, питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 жовтня 2021 року в кримінальному провадженні 0000162 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.189, ч.2 ст.189 КК України, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189, ч.3 ст.189 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди від 20 жовтня 2021 року покарання:

за ч.2 ст.189 КК України у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі;

за ч.3 ст.189 КК України у виді 5(п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5(п`ять) років з конфіскацією всього майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

В порядку ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Зарахувати ОСОБА_4 до строку покарання строк попереднього ув`язнення з 03 серпня 2021 року по 20 жовтня 2021 року включно день за день.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 скасувати, звільнивши його негайно з під варти в залі суду.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизии у розмірі 1372 гривні 96 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя