ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1829/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 642/5787/21 (провадження 1-кс/642/3079/21) Доповідач ОСОБА_2
Категорія :на постанову про закриття кр.провадження
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 3 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві про закриття кримінального провадження № 0000117 від 02.09.2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 3 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві про закриття кримінального провадження № 0000117 від 02.09.2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати вказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначив, що слідчим ОСОБА_7 при проведені досудового розслідування не було проведено повного та всебічного і неупередженого дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КПК України, а також не було надано їм належну правову оцінку та не забезпечено законного і неупередженого процесуального рішення. Вказав, що прокурором у кримінальному провадженні №0000117 від 02.09.2020 не виносилась постанова про виділення матеріалів досудового розслідування щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а тому, на думку заявника, винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження №0000117 означає закінчення досудового розслідування, в тому числі щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КПК України, який фактично слідим так і не було розпочате. На думку заявника, необхідно було виділити матеріали щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а лише потім приймати рішення щодо закриття кримінального провадження.

Також вказав, що при проведенні досудового розслідування слідчим не проведено допит ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Не витребувано від Богодухівської районної Державної адміністрації Харківської області (правонаступник Золочівської районної державної адміністрації) та не проведено дослідження самого предмету злочину припису Управління Служби безпеки України в Харківській області № 70/26-6533 від 31.07.2020. Крім цього, не призначено та не проведено судово-почеркознавчу експертизу, яка могла б підтвердити обставини якою саме службовою особою, з переліку вищевказаних, було виконано дописування рукописного тексту (запису) у приписі УСБУ № 70/26-6533 від31.07.2020.

Крім цього, слідчим не досліджено акт перевірки Управління Служби безпеки щодо стану охорони державної таємниці у Золочівській РДА, з якого вбачається, що оперуповноважений Дергачівського міжрайонного відділу Управління СБУ в Харківській області ОСОБА_11 не входив до складу комісії з перевірки та не приймав у ній участь. Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 366 КК України, було вчинено працівниками Управління СБ України в Харківській області з прямим умислом, оскільки останні усвідомлювали, що явно перевищують свої службові повноваження та вносять шляхом дописування до офіційного документа, який було складено і видано начальником Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_13 додаткові відомості, та бажали цього. Мотивом вчинення цього злочину була легалізація неправомірних дій ОСОБА_14 надання правової видимості його поведінці, так як останній не був членом комісії з перевірки стану охорони державної таємниці в Золочівській РДА Харківської області та, відповідно, не мав для цього відповідних повноважень, визначених пунктом 755 «Порядку», але фактично приймав в ній участь.

Таким чином, на думку заявника, закриття слідчим кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000117 від 02.09.2020 без проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України, з урахуванням відсутності постанови прокурора про виділення матеріалів цього досудового розслідування, свідчить про неповноту дослідження обставин кримінального провадження та не відповідає завданню кримінального провадження та порушує вимоги ст.ст. 9, 25 КПК України.

Крім того, заявник просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, так як справа була розглянута за його відсутності, та про існування вказаного рішення дізнався лише 08.09.2021 з системи «Електронний суд», у зв`язку з чим просить поновити його.

Колегія суддів вважає можливим поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки доводи заяви про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин підтверджуються відомостями по справі.

Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання. ОСОБА_6 просив в апеляційній скарзі проводити апеляційний розгляд без його участі.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2021 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, ОСОБА_7 від 29.04.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000117 від 02.09.2020.

В обгрунтування вимог, заявник посилався непроведення слідчим повного та всебічного і неупередженого дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КПК України, а також не надання належної правової оцінки і не забезпечення законного і неупередженого процесуального рішення , оскільки слідчим закрито кримінальне провадження №0000117 від 02.09.2020 без проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України, з урахуванням відсутності постанови прокурора про виділення матеріалів цього досудового розслідування, що на думку заявника, свідчить про неповноту дослідження обставин кримінального провадження та не відповідає завданню кримінального провадження та порушує вимоги ст.ст. 9, 25 КПК України.

Залишаючи вказану скаргу ОСОБА_6 без задоволення, слідчий суддя вважав, що слідчий виконав всі необхідні можливі слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних ним доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Слідчий суддя вважав, що слідчим в постанові надана правова оцінка зібраним доказам, викладені аргументи на підтвердження висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України. При цьому, як зазначив слідчий суддя, заявник ОСОБА_6 у своїй скарзі сам погоджується з цими доводами. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає положенням ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містить відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, у зв`язку з чим, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови слідчого, вказавши, що доводи заявника, щодо не проведення під час досудового розслідування достатнього обсягу щодо розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, безпідставні, оскільки у кримінальному провадженні № 0000117 від 02.09.2020 року досудове розслідування здійснювалось за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Про що було внесено відомості до ЄРДР і у задоволенні скарги ОСОБА_6 слід відмовив.

З таким висновком ухвали слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності та при умові, що жодній особі не повідомлялося про підозру.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Дані вимоги закону слідчим прокуратури у кримінальному провадженні були дотримані.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за заявник звернувся 07.08.2020 до Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора з повідомленням про вчинення працівниками Управління Служби безпеки України в Харківській області кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 365, частиною 1 статті 366 КК України.

Відповідно до змісту даного повідомлення під час проведення 05.08.2020 комплексної перевірки стану охорони державної таємниці у Золочівській районній державній адміністрації та перевірки у Золочівській районній державній адміністрації порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, мало місце порушення положень законодавства про державну таємницю співробітниками УСБУ в Харківській області.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 28.08.2020 по справі № 554/7843/20 уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві було зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР до вимог статті 214 КПК України за повідомленням ОСОБА_6 від 07.08.2020 та надати витяг.

02.09.2020 уповноваженими службовими особами Військової прокуратури Харківського гарнізону самостійно внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, з попередньою правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 365 КК України, та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000117.

Постановою прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_15 від 02.09.2020 доручено здійснення досудового розслідування по вказаному вище кримінальному провадженню слідчим ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві.

В ході здійснення досудового розслідування 17.11.2020 допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який на момент вказаних у повідомленні про вчинення кримінальних правопорушень дій займав посаду головного спеціалісту мобілізаційної та режимно-секретної роботи Золочівської РДА ОСОБА_6 . Допитаний свідок повністю підтвердив інформацію викладену ним у вищевказаному повідомлені.

В ході здійснення досудового розслідування 19.04.2021 допитано в якості свідка ОСОБА_16 , який на момент вказаних у повідомленні про вчинення кримінальних правопорушень дій займав посаду голови Золочівської РДА Харківської області. Даний свідок підтвердив факт проведення перевірок, однак сказав, що претензій до співробітників СБУ не має, вважає, що порушень з боку даних співробітників не було.

Також, свідок ОСОБА_16 повідомив, що за результатами вказаної перевірки, у зв`язку із виявленими порушеннями Золочівській РДА було призупинено дію спеціального дозволу на проведення діяльності пов`язаної із державною таємницею. Крім того, з боку керівництва Золочівської РДА Харківської області, рішення про призупинення вказаного спеціального дозволу, в судовому порядку не оскаржувалось.

19.04.2021 допитано в якості свідка ОСОБА_17 , яка на момент вказаних у повідомленні про вчинення кримінальних правопорушень дій займала посаду завідувача сектору документообігу та контролю Золочівської РДА Харківської області. Даний свідок пояснила, що співробітники СБУ, які не були вказані у приписі на проведення перевірок, не брали участі у проведенні перевірок, ніяких документів не оглядали, претензій до співробітників СБУ вона не має, вважає, що порушень з боку даних співробітників не було.

Як зазначив слідчий, аналіз диспозиції статті 365 КК Кримінального кодексу України вказує на те що даний злочин є злочином з матеріальним складом, а тому вважається закінченим з моменту настання суспільно-небезпечних наслідків, вказаних у нормі права.

В свою чергу за п.3 Примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою ; статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разі перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Тому слідчий вважав, що кримінальне правопорушення, передбачене ч 1 ст. 365 КК України є завершеним з моменту настання суспільно-небезпечних наслідків, як можуть бути обчислені в грошовому еквіваленті - сто і більше разів перевищу неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Враховуючи, що під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню не було встановлено будь-яких фактичних обставин, які б вказували на настання суспільно-небезпечних наслідків в результаті проведення співробітниками УСБУ в Харківській області перевірок в Золочівській РДА Харківської області, слідчий вважав, що у зв`язку з цим відсутній і предмет оцінки розміру завданої шкоди, оскільки шкода не завдана в цілому, що підтверджується свідченнями голови РДА Харківської області та посадової особи, відповідальної за дотримання законодавства про охорону державної таємниці в Золочівській РДА Харківської області. Тобто, як зазначив слідчий, суспільно-небезпечні наслідки в межах даного кримінального провадження відсутні в цілому.

Водночас, свідчення голови Золочївської РДА Харківської області ті посадової особи, уповноваженої за дотримання законодавства про охорону державної таємниці в Золочівській РДА Харківської області вказують і на відсутність будь-яких суспільно-небезпечних дій, вчинених співробітниками УСБУ в Харківській області під час проведення перевірок.

Таким чином, на думку слідчого, в даному кримінальному провадженні об`єктивна сторона кримінального правопорушення відсутня в цілому, оскільки відсутні суспільно-небезпечні дії, суспільно-небезпечні наслідки, а в силу їх відсутності не існує і причинний зв`язок між ними, а відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, як

обов`язкового елементу складу кримінального правопорушення з необхідністю

вказує на відсутність складу кримінального правопорушення в цілому.

Враховуючи вищевикладене та керуючись абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України слідчий, дійшов висновку про закриття кримінального провадження, у зв`язку з встановленою під час досудового розслідування відсутністю ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, а саме об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

З таким висновком ухвали слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності та при умові, що жодній особі не повідомлялося про підозру.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.

Як вбачається з системного аналізу наданих матеріалів кримінального провадження, старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 провадження у справі закрите 29.04.2021 р. на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності будь-яких суспільно-небезпечних дій, вчинених співробітниками УСБУ в Харківській області, а саме ознак складу кримінального правопорушення - передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

При цьому, слід зазначити, що під перевищенням влади або службових повноважень, слід вважати умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
З об`єктивної сторони злочин може вчинятися у формі; 1) перевищення влади або 2) перевищення службових повноважень, які завдали істотної шкоди.

Злочинний характер дій службової особи при перевищенні влади або службових повноважень виражається у тому, що службова особа вчиняє те чи інше діяння по службі, яке не входить до її компетенції. Саме у цьому полягає принципова відмінність цього злочину від зловживання владою або службовими повноваженнями, при якому службова особа в межах її повноважень, визначених законом, використовує їх всупереч інтересам служби. На відміну від загального складу зловживання владою або службовим становищем (ст. 364) перевищення влади або службових повноважень не може проявлятися у бездіяльності. Його об`єктивну сторону характеризує лише вчинення службовою особою дії.

Перевищення влади проявляється в діях службової особи, яка маючи владні повноваження стосовно підлеглих або більш широкого кола осіб, під час виконання своїх владних чи організаційно-розпорядчих функцій виходять за межі цих повноважень.

Перевищення службових повноважень - це дії службової особи, яка не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно-господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але у конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої владні повноваження стосовно осіб, які не входять до числа підлеглих.

Перевищення влади або службових повноважень утворює склад злочину, передбаченого ст. 365, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень. Явний вихід службової особи за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для всіх, у т.ч. для винного, безсумнівний, відвертий. Для того, щоб визначити, чи мало місце перевищення службовою особою влади або службових повноважень, необхідно з`ясувати компетенцію цієї службової особи і порівняти її із вчиненими діями.

Повноваження, за межі яких виходить службова особа при їх перевищенні, повинні бути передбачені відповідним нормативно-правовим актом: законом, декретом, указом, постановою, статутом, положенням, інструкцією, правилами тощо. Якщо з`ясується, що службова особа діяла в межах своїх службових повноважень, її дії не можуть бути кваліфіковані за ст. 365 КК України.

Можливі випадки, коли службова особа, хоча й виходить за межі наданих їй повноважень, робить це у зв`язку з надзвичайними обставинами, коли затягування часу для одержання спеціального дозволу потягло б тяжкі наслідки. Якщо дії такої службової особи в умовах надзвичайних обставин нормативно-правовими актами не врегульовані, вчинене необхідно розглядати з урахуванням положень про крайню необхідність або виправданий ризик.

При цьому слід врахувати, що для застосування ст. 365 необхідно, щоб дії винної службової особи були зумовлені її службовим становищем і перебували у зв`язку із службовими повноваженнями щодо потерпілого. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є заподіяння істотної шкоди.

Пунктом 3 Примітки до ст. 364 КК України передбачено, що істотною шкодою в статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 365 КК України є завершеним з моменту настання суспільно-небезпечних наслідків, як можуть бути обчислені в грошовому еквіваленті - сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Враховуючи, що під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню не було встановлено будь-яких фактичних обставин, які б вказували на настання суспільно-небезпечних наслідків в результаті проведення співробітниками УСБУ в Харківській області перевірок в Золочівській РДА Харківської області, у зв`язку з цим відсутній і предмет оцінки розміру завданої шкоди, оскільки шкода взагалі не завдана, а тому, суспільно-небезпечні наслідки в межах даного кримінального провадження відсутні в цілому.

Аналізуючи вищевказане, а також свідчення голови Золочївської РДА Харківської області ті посадової особи, уповноваженої за дотримання законодавства про охорону державної таємниці в Золочівській РДА Харківської області, вбачається, що відсутні будь-які суспільно-небезпечні дії, вчинені співробітниками УСБУ в Харківській області під час проведення перевірок, що в свою чергу вказує на відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, оскільки відсутні суспільно-небезпечні дії та суспільно-небезпечні наслідки і причинний зв`язок між ними, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Крім цього слід врахувати, що відомості до ЄРДР за заявою (повідомленням) ОСОБА_6 від 07.08.2020 відомості відповідно до вимог статті 214 КПК України були внесені лише за попередньою правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 365 КК України, і саме за цією кваліфікацією було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000117.

При цьому слід зазначити, що слідчий, відповідно вимог ч. 5 ст. 40 КПК України і прокурор, відповідно до вимог ст. 36 КПК України, здійснюючи свої повноваження, є самостійними у своїй процесуальній діяльності і вправі відповідно до своїх повноважень обирати попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яка може бути змінена під час досудового розслідування, якщо слідчий чи прокурор дійдуть переконання про необхідність в цьому за наявності об`єктивних даних. А тому, досудове розслідування в межах цього кримінального провадження проводилось лише за кваліфікацією за ознаками ч. 1 ст. 365 КК України, а кваліфікація за ч. 1 ст. 366 КК України слідчим в даному випадку не обиралась, а тому доводи заявника щодо необхідності виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000117 стосовно кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України є необгрунтованими.

При розгляді скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя дійшов обґрунтованої думки, що висновки, встановлені в постанові про закриття кримінального провадження, відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кваліфікація і оцінка слідчим. Під час здійснення досудового розслідування не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України в діях посадових осіб СБУ в Харківській області.

Викладені в апеляційній скарзі обставини були досліджені як слідчим, так і слідчим суддею. Слідчий суддя перевірив доводи, які були викладені в скарзі, вивчив кримінальне провадження, проаналізував та дав оцінку як повноті перевірки, так і наявності підстав для закриття кримінального провадження та прийняв мотивовану, обґрунтовану та законну ухвалу, підстав для скасування якої, за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 3 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 3 вересня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, але в частині поновлення строку на апеляційне оскарження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді