Номер провадження: 11-кп/813/1527/21
Номер справи місцевого суду: 505/254/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Котовським міськрайонним судом Одеської області та Державною установою «Ізмаїльський слідчий ізолятор апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 квітня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001064 від 22 грудня 2020 року, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Ковель Волинської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий:

- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2017 року за ч.3 ст.185; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

- вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 жовтня 2020 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання на іспитовий строк два роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції.

Вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 квітня 2021 року ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки чотири місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання призначеного цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 жовтня 2020 року, остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 залишено без змін.

Також оскарженим вироком вирішено питання про долю речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Оскарженим вироком встановлено, що ОСОБА_10 , діючи повторно, 22 грудня 2020 року, в період часу з 18 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин, проник на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , зірвав навісний замок вхідних дверей літньої кухні викрав пилосос марки OPERA DIGITAL модель OP-601 VACUUM CLEANER вартістю 650 гривень, електропраску марки SATORI модель ST-2210-BL вартістю 225 гривень, алюмінієвий казан об`ємом 12 літрів вартістю 350 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1225 гривень. Заволодівши викраденим, ОСОБА_10 з місця кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Вимоги апеляційних скарг та узагальненні доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити оскаржений вирок в частині призначення покарання та зарахувати ОСОБА_10 строк його попереднього ув`язнення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що судом першої інстанції не враховано в оскарженому вироку того, що відносно обвинуваченого ОСОБА_10 у період часу з 20 червня 2020 року по 15 жовтня 2020 року був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, проте суд не зарахував строк попереднього ув`язнення в строк призначеного ОСОБА_10 покарання.

Обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити оскаржений вирок та зарахувати у строк призначеного йому покарання строк його попереднього ув`язнення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував твердженнями, аналогічними апеляційній скарзі його захисника.

Позиція учасників апеляційного провадження в судовому засіданні.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_11 підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 заперечував проти апеляційних скарг, просив залишити оскаржений вирок без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційних скаргах не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, а також вид і розмір покарання призначеного ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Вимоги апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про зарахування у строк відбуття покарання ОСОБА_10 строку його попереднього ув`язнення з 20 червня 2020 року по 15 жовтня 2020 року, апеляційний суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.10.2020 року, ОСОБА_10 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

Апеляційний суд зазначає, що в попередньому кримінальному провадженні в період часу з 20 червня 2020 року по 15 жовтня 2020 року до ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як убачається зі змісту резолютивної частини оскарженого вироку, ОСОБА_10 призначено покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України, та до покарання призначеного цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 жовтня 2020 року.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що, відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зазначено, що при визначенні покарання за правилами ст.71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

При цьому невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, в тому числі, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК України), за винятком часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі тощо.

Якщо суд повністю приєднує покарання, призначене особі за першим вироком, який постановлено із застосуванням ст. 75 КК України, до покарання, призначеного останнім за часом вироком, то до остаточного строку покарання за сукупністю вироків зараховується час перебування особи під вартою в порядку запобіжного заходу або його затримання.

Враховуючи, що судом першої інстанції невідбуте покарання за попереднім вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 жовтня 2020 року, приєднано ОСОБА_10 лише частково (2 місяці), апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для зарахування обвинуваченому у строк покарання строку його попереднього ув`язнення в попередньому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржене судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційних скарг захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а оскаржуваний вирок суду без змін.

Керуючись статтями 370, 372, 376, 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 квітня 2021 року,яким ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суд набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3