Справа № 522/858/22
Провадження № 1-кс/522/353/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0001780 від 05.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, у кримінальному провадженні №0001780 від 05.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду ділянки місцевості поблизу будинку № 1/1 по вул. Водопровідна в м. Одесі, в ході якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав 2 поліетиленові пакетики із порошкоподібною речовиною світло-бежевого кольору.

Також прокурор у своєму клопотанні просить поновити процесуальні строки звернення із даним клопотанням.

У клопотанні зазначено, що 15.10.2021 року по матеріалам кримінального провадження винесено постанову про визнання речовим доказом вилученого майна.

Дізнавач та прокурор, в судове засідання не з`явилися та не надали слідчому судді матеріали кримінального провадження, а також інші необхідні документи в обґрунтування поданого клопотання.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, дізнавач та слідчий не надали достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на майно. Окрім цього, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, проте всупереч вимог закону, ані прокурор, ані дізнавач в судове засідання для розгляду клопотання про накладення арешту на майно не з`явились.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0001780 від 05.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/116-21/15505-НЗПРАВ від 30.09.2021 року речовина у вигляді грудочок світло-бежевого кольору масою 0,784 г, містить психотропну речовину, обіг якого обмежено-амфетамін.

За приписами Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних речовин є забороненим.

Наркотичні речовини не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу та не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчим суддею також встановлено, що прокурором було пропущено строк для подачі його до суду, оскільки огляд місця події було проведено 05.08.2021 року, а прокурор звернувся з зазначеним клопотанням до суду лише 12.01.2022 року, тобто через значний проміжок часу, при цьому не довівши, що процесуальний строк було пропущено з поважних причин.

У зв`язку з тим, що дізнавач та прокурор в судове засідання не з`явились, не надали необхідні слідчому судді документи в обґрунтування своїх вимог, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про проведення накладення арешту необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_2 про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0001780, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1