Справа № 444/2300/20
Провадження № 1-кп/444/90/2021
УХВАЛА
судового засідання
06 жовтня 2021 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

під час проведення відкритого судового засідання в залі суду у м. Жовква Львівської області по обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001731 від 27.12.2017 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду в інтересах обвинуваченгого ОСОБА_4 з клопотанням про доручення СВ Відділу поліції № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області провести слідчий експеримент у даному кримінальному провадженні, в ході якого встановити видимість пішохода в умовах, які максимально наближені до умов, які були на момент дорожньо-транспортної пригоди та при виконанні доручення врахувати обставини, зафіксовані на відеозаписі з місця ДТП, (щодо місця роз`їзду транспортних засобів); місце наїзду на пішохода визначити на підставі висновку експерта №1/130 від 29.10.2018 року та протоколу огляду місця події від 27.12.2017 року. Дані щодо швидкості транспортних засобів до моменту наїзду на пішохода брати з висновків експертів №2720 від 18.11.2019 року, №5188 від 10.08.2020 року. Також просить усунути можливість статистам, які будуть перевіряти видимість пішохода з робочого місця водія, до початку проведення такої перевірки заздалегіть бачити розміщення статиста-пішохода на ділянці дороги. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що в матеріалах кримінального провадження містяться матеріали із двох слідчих експериментів зі свідком ОСОБА_4 , в ході яких встановлено обставини, які суттєво відрізняються один від одного. Зокрема, відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19.04.2018 року за участю свідка ОСОБА_4 , встановлено, що видимість пішохода в умовах, які максимально наближені до умов, які були на момент ДТП наступає коли автомобіль знаходиться до місця роз`їзду транспортних засобів на позначці 2,5 секунди. Аналогічні дані встановлені в ході проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 згідно з яким видимість пішохода з робочого місця водія автомобіля статиста наступає з відстані - 25,1 м (після роз`їзду транспортних засобів). Разом з тим, вважає, що при проведенні слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_4 від 19.04.2018 було допущено ряд помилок. Зокрема, як вбачається з зауважень, викладених захисником ОСОБА_8 , момент проведення слідчого експерименту поняті знаходилися на місці пасажира, а не водія, а відтак мали зовсім інший кут огляду проїжджої частини, також, зі слів учасників експерименту Підчаший та ОСОБА_9 останні не бачили силуету пішохода-статиста з жодної точки, на якій зупинявся автомобіль. Вказує, що місце наїзду, місце роз`їзду транспортних засобів в ході слідчого експерименту було визначено слідчим, з тексту протоколу є незрозумілим, яким чином такі обставини встановлювались та чи при визначенні таких враховувались матеріали справи. Видимість пішохода визначалась з врахуванням роз`їзду із зустрічним автомобілем, однак із тексту протоколу незрозумілим є, чому задіяні автомобілі-статисти розтягувались від лінії роз`їзду на позиції по 16, 6 м. Також зауважила, що згідно висновку №1/130 від 29.10.2018 року встановлено місце наїзду на пішохода - на смузі руху в напрямку Рава-Руська, на ділянці, що дещо передує місцю фіксації початку осипу скла (відзначено на схемі до протоколу огляду місця події). При цьому, в ході проведення слідчих експериментів такі дані не враховувались. Крім цього зазначає, що ділянка дороги, яка передує місцю наїзду містить підйом, не є прямою, а ці обставини не були враховані, хоча вони також могли істотно вплинути на видимість пішохода. Зазначає, що висновки в матеріалах справи є суперечливими та містять суттєві розбіжності, зокрема такі ґрунтуються на відмінних між собою вихідних даних, встановлених під час проведених слідчих експериментів за участю потерпілого та свідка ОСОБА_4 . Так, з однієї сторони, експертами встановлено, що водій ОСОБА_4 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода, а з іншої - мав таку можливість.
Крім цього з аналогічним клопотанням звернувся представник потерпілого, однак просить дане доручення доручити Слідчому управлінню Головного управління Національної поліції у
Львівській області та в ході слідчого експерименту встановити місцезнаходження потерпілого в
момент дорожньо-транспортної пригоди та відстань об`єктивної видимості пішохода з
водійського місця автомобіля на вказаній ділянці автодороги.
Прокурор просив клопотання сторін задоволити, однак із врахуванням позиції представника потерпілого, щодо встановлення місцязнаходження потерпілого в
момент дорожньо-транспортної пригоди та відстань об`єктивної видимості пішохода з
водійського місця автомобіля на вказаній ділянці автодороги.
Адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали своє клопотання, просили таке задоволити.

Представник потерпілого просив задоволити його клопотання.

Вислухавши думки сторін судового провадження, суд вважає, що клопотання сторін підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК Україниу разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх перевірки на стадії досудового розслідування (ч. 4 ст. 333КПК України).

Вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини).

Частиною 1 ст. 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 240 КПК Україниз метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко-чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник. Проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

З урахуванням вказаного, суд, приймаючи до уваги, що обставини проведення слідчого експерименту мають істотне значення для даного кримінального провадження, та не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, приходить до висновку про необхідність доручення проведення слідчих дій, з дотриманням вимогст. 240 КПК України, направлених на встановлення видимості пішохода в умовах, які максимально наближені до умов, які були на момент дорожньо-транспортної пригоди.
Крім цього, на думку суду, виконання даного доручення слід доручити Слідчому управлінню Головного управління Національної поліції у Львівській області, оскільки саме цей орган закінчував досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.
При виконанні доручення, на думку суду слід врахувати обставини, зафіксовані на відеозаписі з місця ДТП, (щодо місця роз`їзду транспортних засобів); місце наїзду на пішохода визначити на підставі висновку експерта №1/130 від 29.10.2018 року та протоколу огляду місця події від 27.12.2017 року, дані щодо швидкості транспортних засобів до моменту наїзду на пішохода брати з висновків експертів №2720 від 18.11.2019 року, №5188 від 10.08.2020 року, оскільки такі вже встановленні.
На підставі вищевикладеного, керуючисьст. 333 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задоволити частково.

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 - задоволити частково.

Доручити Слідчому управлінню Головного управління Національної поліції у
Львівській області провести слідчий експеримент на автодорозі Львів-Рава-Руська у
напрямку до м. Рава-Руська, при проїзді її ділянки в районі 16 км, що в смт. Куликів
Львівської області, де 27 грудня 2017 року ОСОБА_4 , приблизно о 01 годині
05 хвилин 27 грудня 2017 року, керуючи автомобілем ВАЗ 21093 р.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на ОСОБА_10 в ході якого встановити видимість пішохода в умовах, які максимально наближені до умов, які були на момент дорожньо-транспортної пригоди.
При виконанні доручення врахувати обставини, зафіксовані на відеозаписі з місця ДТП, (щодо місця роз`їзду транспортних засобів); місце наїзду на пішохода визначити на підставі висновку експерта №1/130 від 29.10.2018 року та протоколу огляду місця події від 27.12.2017 року.
Дані щодо швидкості транспортних засобів до моменту наїзду на пішохода брати з висновків експертів №2720 від 18.11.2019 року, №5188 від 10.08.2020 року.
Усунути можливість статистам, які будуть перевіряти видимість пішохода з робочого місця водія, до початку проведення такої перевірки заздалегіть бачити розміщення статиста- пішохода на ділянці дороги.
Про проведення вказаного слідчого експерименту повідомити учасників дорожньої
транспортної пригоди, а саме: обвинуваченого - ОСОБА_4 , його
захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_6 та для
повної об`єктивності та здійснення контролю за вчиненням вказаної слідчої дії - прокурора у вказаному кримінальному провадженні Львівської обласної прокуратури - ОСОБА_3 .
Слідчий експеримент провести з дотриманням вимог статті 240 КПК України.

Встановити строк виконання даного доручення 20 днів з моменту отримання ухвали.

За письмовим клопотанням відповідальної службової особи, яка буде виконувати дане доручення, або прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 надати матеріали даного кримінального провадження для ознайомлення з таким та виготовлення, в разі необхідності, відповідних копій матеріалів справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 333 КПК України після виконання доручення зобов`язати прокурора надати доступ до матеріалів, отриманих внаслідок проведення слідчих дій за дорученням суду, учасникам судового провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України та надати їх суду у встановлений строк.

Копію ухвали направити на виконання Слідчому управлінню Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури - ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

суддя: ОСОБА_1