ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/1213/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/588/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.407 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

-захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/818/588/22 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 липня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком затверджено угоду про визнання винуватості від 24.06.2021 року, укладену між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил і обвинуваченим ОСОБА_7 та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, командира 3-го патрульного взводу 1-ї патрульної роти патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Східного ОТО, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

засуджено за ч.4 ст.407 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Як установив суд, ОСОБА_7 , будучи на посаді командира 3 патрульного взводу 3 патрульної роти патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 2, 4 Закону України «Про національну гвардію України», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 02 вересня 2020 року о 08 год. 00 хв. не з`явився до місця служби військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та до 25 січня 2021 року до місця служби не повертався.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Наголосив, що 24 червня 2021 року він не підписував угоду про визнання винуватості, оскільки в цей день потрапив в ДТП та був доставлений бригадою швидкої допомоги до КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги» Харківської міської ради. Наголосив, що 07 липня 2021 року, тобто в день судового засідання, він звернувся до лікаря через погіршення стану здоров`я, де йому було призначено додаткове лікування, а саме прописаний лікарський засіб «Лінбаг», який викликає сплутаність свідомості. Зазначив, що угоду про визнання винуватості він підписав під час судового засідання, зміст якої він не розумів в повному обсязі та був впевнений в тому, що в угоді передбачене покарання у виді штрафу. На його думку, захисник вмовив його підписати таку угоду, користуючись його станом здоров`я. Указав, що він не розумів в повному обсязі роз`яснення йому прав головуючим. Наголосив, що така міра покарання, яка значиться в угоді та у вироку, не узгоджувалася з ним. Указав, що поза увагою суду залишився той факт, що він був відсутній у військовій частині з поважних причин, а саме у зв`язку з необхідністю лікування у профілакторії закритого типу у примусовому порядку. Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч.4 ст.474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, до Жовтневого районного суду м. Харкова 07 липня 2021 року надійшла угода про визнання винуватості між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та обвинуваченим ОСОБА_7 від 24 червня 2021 року.

Відповідно до змісту вказаної угоди, сторонами було узгоджено покарання ОСОБА_7 за ч.4 ст.407 КК України, а саме - 3 роки позбавлення волі та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком, який буде призначено на розсуд суду і покладенням ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Як слідує зі звукозапису судового засідання від 07 липня 2021 року, судом належним чином було встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, судом встановлено, що він та його захисник розуміють вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також інші вимоги ч.4 ст.474 КПК України.

До того ж, захисник та обвинувачений в судовому засіданні підтвердили, що угода була складена саме 24 червня 2021 року, а захисник додатково підкреслив, що вона була укладена за його присутності, тобто за обставин, які виключають жодні сумніви в добровільності позиції обвинуваченого.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на можливе введення його в оману захисником ОСОБА_9 є безпідставними, оскільки матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що обвинувачений скаржився на дії цього захисника, як правоохоронних органів, так і до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Таким чином, даних, які б свідчили про неналежне виконання судом вимог ч.4 ст.474 КПК України, не встановлено.

При цьому, згідно технічного запису судового засідання, під час судового засідання в суді першої інстанції обвинувачений не оспорював фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, кваліфікації його дій, та добровільно підтвердив правильність затверджуваної угоди та не оспорював узгоджене покарання.

Посилання обвинуваченого на те, що 24 червня 2021 року він став учасником ДТП є безпідставними, оскільки таких відомостей матеріали кримінального провадження не містять.

До того ж, звернення його до лікарні 24 червня 2021 року не свідчить про неможливість укладання ним угоди про визнання винуватості, оскільки довідка з лікарні не містить часу його звернення за медичною допомогою.

Доводи обвинуваченого про можливе його перебування під впливом сильнодіючих медичних препаратів під час судового засідання 07 липня 2021 року є необґрунтованими.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, зокрема аудіо-, відео- запису судового засідання від 07 липня 2021 року, обвинувачений у судовому засіданні в суді першої інстанції не скаржився на погане самопочуття, не повідомляв про це суд та не проявляв будь-яких ознак поганого самопочуття.

За таких обставин, колегія суддів вважає такі доводи обвинуваченого спробою уникнути кримінальної відповідальності.

Таким чином, істотних порушень кримінального процесуального закону у цьому кримінальному провадженні, які були б підставами для зміни чи скасування вироку а задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 липня 2021 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: