КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0008258 за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2020 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семиполки Броварського району Київської області, українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.06.2006 Броварський міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 02 (двох) років 01 (одного) місяця позбавлення волі;
- 11.05.2006 Броварським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 01 (одного) року позбавлення волі, звільнився 18.01.2008 з Ізяславської ВК Хмельницької області по відбуттю строку покарання;
- 23.09.2008 Броварським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до 05 (п`яти) років позбавлення волі, звільнився 15.05.2013 з Коростенської ВК Житомирської області №31 по відбуттю строку покарання;
- 29.07.2015 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186 КК України до 04 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнився 18.12.2018 з Білоцерківської ВК Київської області по відбуттю покарання;
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_10
ВСТАНОВИЛА
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2020 ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 03 (три) роки. На останнього покладено обов'язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, від прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 надійшла апеляційна скарга з доповненнями, в якій він просить апеляційний суд скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2020 відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, яка не підлягає застосуванню в даному випадку.

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.
За встановлених судом першої інстанції обставин, 30.09.2019, близько 21:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку №4 по вул. Бойченка у м. Києві, помітив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_11 , який сидів на лавці та користувався належним йому планшетом марки "Леново ТАБ 8704", вартістю 5 000 грн. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_11 та шляхом ривка відкрито викрав планшет, після чого з місця події зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 5 000 грн., викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого та його захисника, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, їх пояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України колегією суддів не перевіряється, оскільки фактичні обставини справи в суді першої інстанції учасниками процесу не оспорювалися, стосовно них відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України докази в судовому засіданні не досліджувались, і вони в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються.
Як вбачається із рішення суду першої інстанції, ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно 30.09.2019 ввечері перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив раніше невідомого йому чоловіка, в руках якого був планшет. Згодом він підбіг до нього та шляхом ривка відкрито викрав планшет, після чого з місця події зник, а викрадений планшет збирався продати, оскільки грошей не було, а на роботу не міг влаштуватися у зв`язку із наявністю судимостей.
Судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, яка згідно медичної довідки, наданої захисником, має тяжкі захворювання, дружину, яка має також тяжкі захворювання, раніше судимого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вік та стан здоров`я останнього, обставину, що пом`якшує покарання, зокрема щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо надання не в повному обсязі правової оцінки ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, характеру підвищеної суспільної небезпечності та поверхнево встановленим обставинам, що стали підставою для застосування ст. 75 КК України є неспроможними. Суд першої інстанції, постановляючи вирок, надав оцінку особі обвинуваченого ОСОБА_8 та, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, судом першої інстанції враховані всі ті обставини, які повинні бути ним враховані при вирішенні питань, пов`язаних з призначенням покарання, з наведенням у вироку належного обґрунтування прийнятого рішення, яке колегія суддів визнає достатнім для висновку про відсутність законних підстав задоволення апеляційних вимог прокурора в цій частині.
Суд апеляційної інстанції переконаний, що саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, як і в цілому положенням ст. 65 КК України і обґрунтовано застосував положення ст. ст. 75,76КК України .
За таких обставин, оскільки в поданій апеляційній скарзі прокурором не наведено переконливих доводів, стосовно того чому призначене покарання ОСОБА_8 є незаконним та занадто м`яким, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку суду першої інстанції і зміни вироку відповідно до вимог ст. 408 КПК України.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 з доповненнями залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2020 відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 03 (трьох) місяців шляхом подання касаційної скарги.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3