Справа № 496/6355/21
Провадження № 1-кс/496/2183/21
У Х В А Л А

30 грудня 2021 року м.Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання дізнавача СД Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №50000382 від 25.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з клопотання про арешт майна в якому просить суд накласти арешт на: алюмінієвий човен марки «Южанка» б.р.н. НОМЕР_1 з човновим мотором «Ямаха - 15» б.н.; спінінг з забороненим знаряддям лову «Драчем», рибу - 10 коропів та 1 товстолоб, із застуванням заборони користування та розпорядження. Свої вимоги мотивує тим що, у проваджені СД Одеського РУП №2 ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000382 від 25.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. 24.12.2021 надійшло телефонне повідомлення від оператора «102» про те, що 24.12.2021 на річці Глибокий Турунчук в районі с. Маяки Одеського району виявлено ОСОБА_4 , який за допомогою забороненого знаряддя лову «Драча» способом багріння здійснив незаконний вилов водних живих ресурсів: 10 коропів та 1 товстолоба. Сума збитку встановлюється. У ході огляду місця події від 24.12.2021 року за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, неподалік 5 поста на березі річки «Глибокий Турунчук», було виявлено і вилучено алюмінієвий човен марки «Южанка» б.р.н. НОМЕР_1 з човновим мотором «Ямаха - 15» б.н., спінінг з забороненим знаряддям лову «Драчем», риба -10 коропів та 1 товстолоб. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище вказаного факту, а також наявністю достатніх підстав вважати, що вилучене є засобами вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, передбаченої ст. 96-1 КК України необхідно накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження, в наслідок чого дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, вважаю, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд вважає, що алюмінієвий човен марки «Южанка» б.р.н. НОМЕР_1 з човновим мотором «Ямаха - 15» б.н., спінінг з забороненим знаряддям лову «Драчем», риба - 10 коропів та 1 товстолоб, відповідають ознакам речового доказу, що визначені ст. 98 КПК України, саме у кримінальному провадженні №0000382 від 25.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, а тому є підстави для задоволення клопотання. Крім того з метою уникнення пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення майна, слідчий суддя вважає за необхідним застосувати до незаконного засобу лову а саме спінінг з забороненим знаряддям лову «Драчем» та біоресурсів які були здобуті в наслідок вчинення кримінального правопорушення, заборону користування та розпорядження.

Однак суд не вбачає підстав для застосування заборони розпорядження та користування до алюмінієвого човна марки «Южанка» б.р.н. НОМЕР_1 з човновим мотором «Ямаха - 15» б.н., виходячи з наступного.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частинами 1,2 ст.96-1 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі: 1) обвинувального вироку суду; 2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; 4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Частинами 4 та 5 зазначеної вище ст.96-2 КК України визначено, що гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача. Спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої злочином.

В обґрунтування клопотання дізнавач посилався на те, що алюмінієвий човен марки «Южанка» б.р.н. НОМЕР_1 з човновим мотором «Ямаха - 15» б.н., є знаряддям злочину та підлягає збереженню з метою забезпечення спеціальної конфіскації. Поряд з цим, суддя враховує, що надані до клопотання матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей, щодо власників вказаного майна, а тому слідчий суддя позбавлений можливості встановити законність застосування спеціальної конфіскації, оскільки вона може бути застосована до власника майна, якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, а суду не доведено, що особи, які підозрюються у вчиненні злочину, володіють зазначеними плавзасобами.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

З урахуванням наведеного та приписів ч.ч. 2, 4 ст.170 КПК України, ст.96-2 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність передбачених вказаними нормами правових підстав для забезпечення спеціальної конфіскації майна шляхом накладення арешту з забороною користування та розпорядження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- спінінг з забороненим знаряддям лову «Драчем», із застосуванням заборони користування та розпорядження;

- рибу: 10 коропів та 1 товстолоб, із застосуванням заборони користування та розпорядження;

- алюмінієвий човен марки «Южанка» б.р.н. НОМЕР_1 з човновим мотором «Ямаха - 15» б.н., з забороною відчуження, без застосування заборони користування та розпорядження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення або виготовлення повного тексту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1