Справа № 317/2201/20
Провадження № 1-кп/317/109/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000962 від 05.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 05.12.2007 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців;

- 06.02.2008 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;

- 02.06.2008 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2008 до 3 років 7 місяців позбавлення волі; 10.08.2010 умовно-достроково звільнений;

- 09.11.2011 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2008 та визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 21.11.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 395, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі, за сукупністю вироків відповідно до ч. 4 ст. 71, ст. 72 КК України шляхом часткового складання вироків визначено остаточне покарання 3 роки позбавлення волі;

- 04.02.2015 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2013 призначено покарання 3 роки позбавлення волі;

- 10.06.2016 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі;

- 29.11.2016 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 п. 3 ст. 72 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2016 та остаточно призначено покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27.07.2019 у денний час ОСОБА_4 з дозволу власника, перебував на території дачної ділянки АДРЕСА_2 , де, маючи умисел на таємне викрадення майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями не спостерігають сторонні особи, з приміщення дачного будинку, який розташований на території вищевказаної дачної ділянки, викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: електродриль марки «Forte D 601 VR», вартість якої згідно з висновком товарознавчої експертизи від 08.08.2019 № 2694/19 складає 371 гривень 76 копійок, електроболгарку марки «Forte EG 10-125V», вартість якої згідно з висновком товарознавчої експертизи від 08.08.2019 № 2694/19 складає 426 гривень 00 копійок, після чого покинув територію вказаної дачної ділянки, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим майном.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на суму 797 гривень 76 копійок.
Потерпіла ОСОБА_5 надала суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обґрунтованість пред`явлених до нього обвинувачень, повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, та пояснив, що 27.07.2019 дійсно перебував за згодою власника на території дачної ділянки АДРЕСА_2 , та викрав електродриль та електроболгарку. Вказав, що вчинив кримінальне правопорушення, оскільки йому були необхідні гроші для придбання та подальшого вживання алкогольних напоїв. Таким чином правильно зрозумів зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

У вчиненому щиро кається, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та відмовляється від їх дослідження під час судового розгляду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважає можливим розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують його особу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , щире каяття, оскільки воно носить формальний характер, враховуючи, що щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. ОСОБА_4 не вчиняв дій, які б свідчили про його щире каяття, окрім визнання ним своєї вини, самостійно не вчиняв жодних дій на відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, на час розгляду справи не перебуває на

обліку у лікаря-психіатра, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, проте отримує амбулаторну наркодопомогу, офіційно не працевлаштований, під час судового розгляду кримінальне провадження двічі зупинялося в зв`язку із оголошенням розшуку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, відбував покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин.

Враховуючи вказані вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, позицію прокурора, зважаючи на наслідки кримінального правопорушення, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Клопотань про обрання запобіжного заходу не заявлено.

Керуючись ст. 100, 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, ст. 50, 65-67, 185 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирався.

Речові докази:

електродриль «Forte D 601 VR», болгарку «Forte EG 10-125V», передані на зберігання до камери схову Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1