Справа: № 148/578/21
Провадження №1-кс/148/517/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Тульчин

Слідчий суддя
Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сільниця, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, перебуває на посаді головного сержанта-командира танка танкового взводу танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат» (виведений поза штат), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням зазаначено, що старший солдат ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 156-с/ч від 01.06.2020, прийнятий на службу та призначений на посаду головного сержанта-командира танка танкового взводу танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , що дислокується, за адресою: АДРЕСА_2 .
Однак, 27.03.2021 близько 23:00 год., перебуваючи в АДРЕСА_1 , старший солдат ОСОБА_4 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, через відчинені ворота проник на огороджену територію домогосподарства АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де з метою власного незаконного збагачення, достовірно знаючи, що на території подвір`я зберігається транспортний засіб - мотоцикл та скориставшись тим, що господар спав у будинку, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, попередньо переконавшись, що в нічну пору доби за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, таємно, протиправно, з корисливих спонукань, за допомогою власної фізичної сили з під навісного накриття господарської споруди, викотив з території подвір`я на вулицю мотоцикл «HONDA» CBR 1000F, червоного кольору, на французькій реєстрації, вартість якого складає 11240,97 грн., чим здійснив його переміщення у просторі, залишивши місце вчинення злочину, тобто протиправно заволодів механічним транспортним засобом.
В подальшому старший солдат ОСОБА_4 продовжуючи злочинну діяльність, поїхав в с. Левківці, Тульчинський район Вінницька область, де продав без законних на те підстав, мотоцикл «HONDA» CBR 1000F за 17000 грн., ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_3 , тобто розпорядився транспортним засобом на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 11240,97 грн.
До ЄРДР внесено відомості за № 0000097 від 28.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Так, 15.09.2021 у межах вказаного кримінального провадження, органом досудового розслідування, ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивована тим, що підозрюваний може вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово вчиняв корисливі злочини; може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відсутністю у ОСОБА_4 постійного місця роботи, міцних соціальних та сімейних зв`язків, незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, знищити інші докази, так як ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі, що можуть бути як доказ в даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення покарання, а також наявне кримінальне провадження, за ознаками ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби.
У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про застосування даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні надав покази, в яких не заперечив причетність до вчинення кримінального правопорушення, також зазначив, що з того часу як залишив військову частину вчинив не одне кримінальне правопорушення, серед яких заволодіння транспортним засобом та крадіжки, причина алкогольне сп`яніння, з березня місяця 2021 року, переховувався оскільки розумів, що його можуть розшукувати та боявся повертатись додому, просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати домашній арешт.
Захисник у судовому засіданні, заперечив щодо задоволення клопотання слідчого та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки відсутні всі ризики визначенні ст. 177 КПК України, і в підозрюваного є постійне місце проживання.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства, 15.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно положення п. «с» ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У відповідності п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» за № 35615/06 від 13.11.2007, де Європейський суд з прав людини зазначив, що «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 Конвенції, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманому були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, у п. 34 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010, суд зазначає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Також, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» в пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» за №33977/96 від 26.07.20010, ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Так, на підтвердження наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 43), заяву про кримінальне правопорушення (а.с. 8), протоколи огляду (а.с. 10, 11, 13, 14), протокол допиту потерпілого (а.с. 15, 16), протокол допиту свідка (а.с. 17-20, 31, 32), висновки експерта (а.с. 21-23), довідку характеристику (а.с. 25), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 29, 30), пояснення (а.с. 33, 34), ухвалу від 10.09.2021 (а.с. 35-40), постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування (а.с. 41, 42), витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 43-45, 48), лист від 31.05.2021 (а.с. 46), повідомлення про підозру (а.с. 49-51), протокол допиту підозрюваного (а.с. 52, 53).
Відтак, з врахуванням зазначених норм КПК України, Конвенціїпро захист прав людини та основоположних свобод, практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що стороною кримінального провадження, слідчим та прокурором, у судовому засіданні доведена наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, є тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що у свою чергу свідчить про існування реальної загрози того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, також останній може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризиків, що свідчить про необхідність обраннящодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою, що в свою чергу не дає можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного.
Разом з тим, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 також необхідно обрати розмір застави в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб (в сумі 71 370 грн.), оскільки саме такий її розмір може забезпечити виконання підозрюваним на час досудового слідства покладених на нього обов`язків, передбачених пп. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України та є гарантією реалізації його прав, визначених кримінальним процесуальним законодавством.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сільниця, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів та утримувати його у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області № 1.
Початок строку обраховувати з 16.09.2021, і який закінчується 14.11.2021.
Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 71 370 (сімдесят одна тисяча триста сімдесят) гривень, після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
З дня внесення застави строком на два місяці покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1-3, 8, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалу вручити підозрюваному, захиснику, слідчому та прокурору, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17.09.2021.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1