Справа №295/9796/19
УХВАЛА
іменем України

18.10.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002358 від 10.06.2019 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого, за ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

На розгляді в суді знаходиться зазначене кримінальне провадження, у якому ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за наступних обставин.
08.06.2019, близько 20 години, перебуваючи на спільному подвір`ї, що за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт в ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел в цей же день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_6 перебуваючи навпроти ОСОБА_8 , раптово наніс удар кулаком своєї правої руки в область лівої сторони голови останньої, продовжуючи свої неправомірні дії ОСОБА_6 наніс ще декілька ударів своєю правою ногою в праву ногу ОСОБА_8 , а саме в область правого стегна та ще один удар правою ногою в область живота.

Крім цього, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_6 , перебуваючи навпроти ОСОБА_4 наніс один удар кулаком своєї правої руки в праву руку останньої, а саме в область правого плеча.

Внаслідок вказаних злочинних дій, ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді двох синців у верхній частині правого стегна, котрі відносяться до легких тілесних ушкоджень, а потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця передньої поверхні правого плеча, котре відносяться також до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 вчинив відповідно обвинувального акту кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Під час судового розгляду надійшло клопотання від захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі зв`язку зі спливом строків давності. Обґрунтовуючи, що подія кримінального правопорушення відбулася 08.06.2019, тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 2 роки, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за кримінальний проступок. Крім того, у даному кримінальному провадженні строк давності не призупинявся. Приводи до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувались, в розшуку останній не перебував, а також відсутні відомості, що ОСОБА_6 вчинено нове кримінальне правопорушення. Зазначив, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідність враховування позиції обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні нормами КПК України не передбачена (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №287/359/14-к).
Прокурор та обвинувачений підтримали клопотання про закриття кримінального провадження. При цьому прокурор зазначив, що обвинувачений не має судимостей. Обвинувачений просив закрити кримінальне провадження з неріабілітуючих підстав та висловлюватись щодо визнання вини чи ні в даному кримінальному провадженні не бажає.
Обвинуваченому роз`яснені наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючою обставиною. Однак, ОСОБА_6 не заперечував проти закриття справи відповідно до положень ст. 49 КК України.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник не заперечували проти заявленого захисником клопотання та щодо залишення позову без розгляду покладались на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, тому суд розглядає справу у її відсутності. До цього показала, що претензій до обвинуваченого не має.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Звільнення від кримінальної відповідальності за строками давності передбачені у ст. 49 КК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - два роки, у разі вчинення кримінального проступку за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

З наведеного можна зробити висновок, що строк давності в даному випадку складає два роки з дня вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

У даному кримінальному провадженні строк давності не призупинявся. Приводи, до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувались, в розшуку останній не перебував.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У кримінальному провадженні відсутні відомості, що ОСОБА_6 вчинено нове кримінальне правопорушення.

Згідно матеріалів справи, подія кримінального правопорушення відбулася 08.06.2019. З цього виходить, що проміжок часу з моменту вчинення кримінального правопорушення складає більше 2 років, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за кримінальний проступок, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №287/359/14-к, суд прийшов до висновку, що у нормах КПК не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні.
В мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №566/554/16-к вказується про те, що у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закривається кримінальне провадження та звільняється особа від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.
Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Суд роз`яснивши обвинуваченому наслідки закриття провадження у судовому засіданні, останній не заперечував проти закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене, враховуючи доводи сторін, останні правові мотиви та рішення прийняті Верховним Судом, клопотання захисника підлягає до задоволення, а кримінальне провадження закриттю, оскільки спливли строки давності, передбачені ст. 49 КК України та перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Враховуючи викладене, цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід залишити без розгляду.
Керуючись ст. 49 КК України та ст. 128, 284 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0002358 від 10.06.2019 - закрити.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: