ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1677/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/6114/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний луч Луганської області Луганської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, зі слів обвинуваченого офіційно працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду у підготовчому засіданні до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.11.2021 року.

В апеляційній скарзі захисник просив ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Мотивував свої вимоги тим, що ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, одружений, офіційно працевлаштований, на утриманні має неповнолітню дитину, до затримання постійно мешкав разом з родиною за адресою: АДРЕСА_2 , тому запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для запобігання настанню зазначених прокурором ризиків.

Згідно ч. 4 ст. 422-1 КПК розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду прокурор в судове засідання не з`явився, обвинувачений та захисник наполягали на проведені апеляційного розгляду за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З представлених матеріалів вбачається, що в провадження Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у скоєнні передбаченого ч.3 ст. 185 КК кримінального правопорушення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд, застосовуючи до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходив з того, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

На переконання колегії суддів рішення суду про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 є особою раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку тяжкого кримінального правопорушення, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Наведені обставини дають достатні підстави для висновку, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може вчинити дії спрямовані на ухилення від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що є недопустимим та може зашкодити розгляду даного кримінального правопорушення у розумний строк.

Крім того, ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, в минулому фактично відбував покарання в місцях позбавлення волі, втім не став на шлях виправлення та знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що дає підстави стверджувати про наявність у обвинуваченого схильності до проявів протиправної поведінки, а відтак і вчинення нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на конкретні обставини даного кримінального провадження, колегія суддів, усупереч доводам апеляційної скарги, вважає доведеними у даній справі обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого ОСОБА_6 перебувати на волі.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, та працевлаштованість останнього, на що посилався захисник, не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Ці обставини не здатні у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантувати запобігання встановленому ризику без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу 11.10.2021 Справа № 333/6114/21