1Справа № 335/5289/21 1-кп/335/569/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0000389 від 26.04.2021 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Запорізької області, Василівського району, с. Приморське, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, не заміжня, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої
- 05.11.2021 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 510 гривень,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26.04.2021 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995, знаходячись неподалік лісосмуги на Прибережній автомагістралі в м. Запоріжжі, знайшла на землі полімерний згорток з липкої ізоляційної стрічки з кристалічною речовиною білого кольору, підняла зазначений згорток, тим самим незаконно придбала психотропну речовину, та поклала до нагрудної сумки чорного кольору, де стала незаконно зберігати при собі без мети збуту.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_5 , незаконно зберігаючи при собі придбаний наркотичний засіб, направилась до місця свого проживання, проте приблизно о 18 годині 00 хвилин була зупинена працівниками поліції, якими в ході проведення огляду місця події, в період часу з 18:58 до 19:08 26.04.2021 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дивногорська біля буд. 10, у останньої вилучено полімерний згорток з липкої ізоляційної стрічки з кристалічною речовиною білого кольору, який відповідно до висновку експерта є особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP», маса якої в перерахунку на основу складає 0,3028 г, обіг якої заборонений відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, щиро покаялася у скоєному, підтвердила вчинення кримінального правопорушення за викладених вище обставин, суду показала, що 26.04.2021 року вона дійсно знайшла та зберігала при собі психотропну речовину, яка була вилучена у неї працівниками поліції.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням даних про особу обвинуваченої.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та кваліфікує дії останньої за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії кримінального проступку, відсутність тяжких наслідків.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше засуджена, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштована, не заміжня, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд також враховує індивідуальні особливості особистості обвинуваченої, її вік, соціальний стан, спосіб життя, її поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винної, справедливості й достатності обраного покарання.
Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачені такі види покарань: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправні роботи на строк до двох років, арешт на строк до шести місяців, обмеження волі на строк до п`яти років.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , 2020 року народження.
Відповідно до ч. 3 ст. 60 КК України покарання у вигляді арешту не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років. Частиною 3 ст. 61 КК України передбачено, що обмеження волі не може бути застосоване до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.
Крім того, наявні обмеження щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у вигляді виправних робіт, визначені ст. 57 КК України, якою встановлено, зокрема, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченої, негативного ставлення обвинуваченої до скоєного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують обвинувачену, а також позиції прокурора, який вважав за доцільне призначити покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченої та для попередження скоєння інших кримінальних правопорушень, є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає доцільним призначити покарання у вигляді штрафу.
Мінімальний розмір штрафу, передбачений санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, становить одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1000х17=17 000 гривень, максимальний розмір три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень.
При визначенні розміру покарання у вигляді штрафу, яке має понести обвинувачена суд враховує положення ст. 53 КК України, якою, зокрема передбачено, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Таким чином, з урахуванням негативного ставлення обвинуваченої до скоєного, за наявності встановлених судом кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченої та її матеріального стану, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_5 покарання у розмірі нижчому від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 гривень.
Разом з тим, враховуючи, що дане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 було вчинено до її засудження вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2021 року до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, яке на час розгляду даного кримінального провадження залишається не відбутим, покарання їй слід призначити, відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Встановлено, що ОСОБА_5 була засуджена вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2020 року за ч. 2 ст. 185, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, вироком Василівського районного суду Запорізької області від 19.10.2020 року за ч. 1 ст. 185, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2021 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, визначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком на один рік з іспитовим строком на 1 рік.
Враховуючи, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2021 року обвинувачену ОСОБА_5 звільнено від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2020 року, підстави для застосування ст. 71 КК України відсутні.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 не застосовано. Відповідних клопотань не заявлено.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати за проведення судової хімічної експертизи, документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, суд стягує з обвинуваченої на користь держави.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2021 року, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні у розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.
Речові докази:
- один спеціальний пакет № 5473413, у якому знаходиться паперовий конверт, у якому знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонно „PVP, загальна маса якої склала 0,3028 г. в перерахунку на основу, переданий на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1