Справа № 442/682/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1354/20 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0002375 від 13.11.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого,

за ч.1 ст.119 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_11 ,

за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в суді першої інстанції ОСОБА_12 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , -

встановила:

вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України та призначено покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_6 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України та призначено покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_7 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2018 року на майно потерпілого ОСОБА_13 та з набранням вироку законної сили таке знищити.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2018 року на майно обвинувачених та з набранням вироку законної сили таке повернути ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як власникам.
Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.
Згідно вироку, ОСОБА_6 , 12.11.2018 приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні кімнати №301 готелю «Тустань» КП «Дрогобицький ринок» на Майдані Шевченка, 1 в м. Дрогобичі, під час розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_13 , діючи умисно, але не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг передбачити, якби діяв з більшою обачністю, не розглядаючи настання смерті, як один із можливих наслідків своєї поведінки у вигляді злочинної недбалості, наніс спільно з ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_13 кілька ударів руками та ногами в область голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок.
Так, дії ОСОБА_6 виразилися в тому, що він наніс ОСОБА_13 три удари лівою рукою в обличчя справа та один удар правою ногою в обличчя, після чого здійснив п`ять натискань обома руками на ділянку передньої поверхні грудної клітки, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді саден на чолі, на спинковій поверхні правого ліктьового суглобу, синці в лівій скроневій та скронево-виличній ділянках, в надбрівній ділянці зліва, на спинці носа справа, на підборідді зліва, на правій щоці та в ділянці правої виличної дуги, в ділянках лівої вушної раковини, в епігастральній ділянці, поверхневі забійні рани на слизовій оболонці верхньої губи справа, в правій завушній ділянці, синець та садна на його фоні в ділянці лівої вилиці, які згідно висновку судово-медичного експерта №355 від 13.12.2018 по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, закритої травми грудної клітки у вигляді переломів ребер із третього по восьме справа, із третього по шосте зліва по середньо-ключичних лініях, з ушкодженням внутрішніх органів, які відповідно до вищевказаного висновку судово-медичного експерта по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
ОСОБА_7 , 12.11.2018 приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні кімнати №301 готелю «Тустань» КП «Дрогобицький ринок» на Майдані Шевченка, 1 в м. Дрогобичі, під час розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_13 , діючи умисно, але не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг передбачити, якби діяв з більшою обачністю, не розглядаючи настання смерті, як один із можливих наслідків своєї поведінки у вигляді злочинної недбалості, наніс спільно з ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_13 кілька ударів руками та ногами в ділянку голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок.
Так, дії ОСОБА_7 виразились в тому, що він наніс ОСОБА_13 шість ударів кулаком правої руки та три удари кулаком лівої руки в задньо-бокові частини тулуба, шість ударів обома ногами в ліву ділянку тулуба, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синців на передній поверхні грудної клітки справа на рівні третього ребра білягрудинній лінії, лівій боковій поверхні грудної клітки на рівні нижніх ребер по боковому контуру, в поперековій ділянці зліва, задній поверхні грудної клітки справа і зліва, в ділянках лівого плеча, лівого ліктьового суглобу, правого передпліччя, лівої китиці, правого стегна, обох гомілок, колінних суглобів, крововиливу у клітковину лівого наднирника, які згідно висновку судово-медичного експерта №355 від 13.12.2018 по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, закритої травми грудної клітки у вигляді переломів ребер із сьомого по одинадцяте зліва з ушкодженням пристінкової плеври в ділянках сьомого - дев`ятого ребер зліва з крововиливами в плевральні порожнини, з ушкодженням внутрішніх органів, які відповідно до вищевказаного висновку судово-медичного експерта по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Смерть ОСОБА_13 наступила в результаті закритої травми грудної клітки у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розвитку гострої легенево-сердечної недостатності на його смерті.
Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вбивстві, вчиненому через необережність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.
На вирок суду прокурор, який брав участь в суді першої інстанції ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та осіб обвинувачених. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1 19 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. Цим же вироком ОСОБА_7 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд, звільняючи обвинувачених від відбування покарання, не надав належної оцінки їх протиправним діям, котрі нанесли не менше 40 травмуючих дій на тіло загиблого ОСОБА_13 , фактично останнього били, як боксерську грушу, в тому числі намагаючись завдати максимального болю та страждань.

Звільняючи обвинувачених від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції не врахував те, що не дивлячись на цілковиту та беззаперечну доведеність їх вини, винним ОСОБА_7 себе визнав лише частково, а ОСОБА_6 - не визнав взагалі, що свідчить про неусвідомлення ними вчиненого суспільно-небезпечного діяння, а відтак неможливість їх виправлення без ізоляції від суспільства.

Апелянт вказує, що судом також залишено поза увагою характеристики обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з яких вбачається, що в побуті вони характеризуються посередньо, неодноразове притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, а отже ці обставини не можуть слугувати підставою для звільнення їх від покарання з випробуванням.

Крім того, суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував думку потерпілого ОСОБА_11 про суворість покарання обвинувачених, а також залишив поза увагою обставину, яка обтяжує їх покарання - стан алкогольного сп`яніння.

На думку апелянта, наведене свідчить про підвищену суспільну небезпеку осіб обвинувачених, тяжкість вчиненого ними злочину, неможливість їх виправлення та перевиховання із застосуванням інституту звільнення від відбуття покарання з випробуванням. У такому випадку мета покарання не може бути досягнута. У зв`язку з цим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, пов`язане з реальним його відбуттям.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора та потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу, думку обвинувачених та їх захисників, які заперечили подану прокурором апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Згідно з п.4 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.

На думку колегії суддів цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався, тому вирок щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_6 , 12.11.2018 приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні кімнати №301 готелю «Тустань» КП «Дрогобицький ринок» на Майдані Шевченка, 1 в м. Дрогобичі, під час розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_13 , діючи умисно, але не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг передбачити, якби діяв з більшою обачністю, не розглядаючи настання смерті, як один із можливих наслідків своєї поведінки у вигляді злочинної недбалості, наніс спільно з ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_13 кілька ударів руками та ногами в область голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок.
Так, дії ОСОБА_6 виразилися в тому, що він наніс ОСОБА_13 три удари лівою рукою в обличчя справа та один удар правою ногою в обличчя, після чого здійснив п`ять натискань обома руками на ділянку передньої поверхні грудної клітки, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді саден на чолі, на спинковій поверхні правого ліктьового суглобу, синці в лівій скроневій та скронево-виличній ділянках, в надбрівній ділянці зліва, на спинці носа справа, на підборідді зліва, на правій щоці та в ділянці правої виличної дуги, в ділянках лівої вушної раковини, в епігастральній ділянці, поверхневі забійні рани на слизовій оболонці верхньої губи справа, в правій завушній ділянці, синець та садна на його фоні в ділянці лівої вилиці, які згідно висновку судово-медичного експерта №355 від 13.12.2018 по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, закритої травми грудної клітки у вигляді переломів ребер із третього по восьме справа, із третього по шосте зліва по середньо-ключичних лініях, з ушкодженням внутрішніх органів, які відповідно до вищевказаного висновку судово-медичного експерта по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
ОСОБА_7 , 12.11.2018 приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні кімнати №301 готелю «Тустань» КП «Дрогобицький ринок» на Майдані Шевченка, 1 в м. Дрогобичі, під час розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_13 , діючи умисно, але не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг передбачити, якби діяв з більшою обачністю, не розглядаючи настання смерті, як один із можливих наслідків своєї поведінки у вигляді злочинної недбалості, наніс спільно з ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_13 кілька ударів руками та ногами в ділянку голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок.
Так, дії ОСОБА_7 виразились в тому, що він наніс ОСОБА_13 шість ударів кулаком правої руки та три удари кулаком лівої руки в задньо-бокові частини тулуба, шість ударів обома ногами в ліву ділянку тулуба, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синців на передній поверхні грудної клітки справа на рівні третього ребра білягрудинній лінії, лівій боковій поверхні грудної клітки на рівні нижніх ребер по боковому контуру, в поперековій ділянці зліва, задній поверхні грудної клітки справа і зліва, в ділянках лівого плеча, лівого ліктьового суглобу, правого передпліччя, лівої китиці, правого стегна, обох гомілок, колінних суглобів, крововиливу у клітковину лівого наднирника, які згідно висновку судово-медичного експерта №355 від 13.12.2018 по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, закритої травми грудної клітки у вигляді переломів ребер із сьомого по одинадцяте зліва з ушкодженням пристінкової плеври в ділянках сьомого - дев`ятого ребер зліва з крововиливами в плевральні порожнини, з ушкодженням внутрішніх органів, які відповідно до вищевказаного висновку судово-медичного експерта по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Смерть ОСОБА_13 наступила в результаті закритої травми грудної клітки у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розвитку гострої легенево-сердечної недостатності на його смерті.
Своїми умисними ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України, а саме вбивство, вчинене через необережність.
Не оспорюючи кримінально-правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та доведеності їх вини, прокурор не погоджується із вироком в частині неправильного звільнення обвинувачених від відбування покарання на підставі ст.ст.75, 76 КК України, через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та осіб обвинувачених.

Так, постановляючи по справі вирок, суд, в порушення вимог ст.370 КПК України, на переконання колегії суддів, необгрунтовано застосував положення статей 75, 76 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з статтями 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років позбавлення волі, місцевий суд врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він посередньо характеризується по місцю проживання, при цьому на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Обставиною, яка пом`якшує покарання у відповідності до положень ст.66 КК України суд визнав неодноразове (тричі) проходження служби в зоні АТО, як добровільне виконання конституційного обов`язку по захисту Батьківщини. Обставиною, що обтяжує покарання у відповідності до положень ст.67 КК України, суд визнав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, місцевий суд врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, те, що він посередньо характеризується по місцю проживання, при цьому на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Обставиною, яка пом`якшує покарання у відповідності до положень ст.66 КК України суд визнав неодноразове (чотириразове) проходження служби в зоні АТО, як добровільне виконання конституційного обов`язку по захисту Батьківщини. Обставиною, що обтяжує покарання у відповідності до положень ст.67 КК України, суд визнав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи ж питання про можливість звільнення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, суд першої інстанції жодного належного обґрунтування не навів, лише вказав, що вважає, що виправлення і перевиховання обвинувачених можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування основного покарання з випробовуванням.
Разом з тим, суд в достатній мірі не врахував, особи обвинувачених, злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , є нетяжким відповідно до ст.12 КК України, проте винним ОСОБА_7 себе визнав лише частково, а ОСОБА_6 - не визнав взагалі, що свідчить про неусвідомлення ними вчиненого суспільно-небезпечного діяння, а відтак неможливість їх виправлення без ізоляції від суспільства.

Крім цього, судом залишено поза увагою характеристики обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з яких вбачається, що в побуті вони характеризуються посередньо, ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а отже ці обставини не можуть слугувати підставою для звільнення їх від покарання з випробуванням.

Крім того, суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував думку потерпілого ОСОБА_11 про суворість покарання обвинувачених.

Наведені обставини свідчать про те, що обвинувачені не зробили для себе належних висновків, зокрема ОСОБА_7 будучи раніше засудженим, в тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти життя і здоров`я, продовжив злочинну діяльність, відтак призначене судом покарання з застосуванням ст. 75 КК України, буде для обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неефективними, не сприятиме виправленню обвинувачених і попередженню вчинення ними нових злочинів.

Відтак, висновки місцевого суду про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства є передчасними та необґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що суд при призначенні обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання безпідставно застосував положення статтей 75, 76 КК України, які передбачають за певних умов можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

За наведених обставин, досягнення мети покарання можливе лише за умов ізоляції обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від суспільства.

З огляду на вищевикладене, оскаржуваний вирок місцевого суду в частині призначення покарання та звільнення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого з постановленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга прокурора задоволенню в повному об`ємі.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.119 КК України, колегія суддів приймає до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він посередньо характеризується по місцю проживання, при цьому на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Обставиною, яка пом`якшує покарання у відповідності до положень ст.66 КК України є неодноразове (тричі) проходження служби в зоні АТО, як добровільне виконання конституційного обов`язку по захисту Батьківщини. Обставиною, що обтяжує покарання у відповідності до положень ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, яке обвинувачений має відбувати реально.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.119 КК України, колегія суддів приймає до уваги тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, те, що він посередньо характеризується по місцю проживання, при цьому на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Обставиною, яка пом`якшує покарання у відповідності до положень ст.66 КК України є неодноразове (чотириразове) проходження служби в зоні АТО, як добровільне виконання конституційного обов`язку по захисту Батьківщини. Обставиною, що обтяжує покарання у відповідності до положень ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, яке обвинувачений має відбувати реально.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в суді першої інстанції ОСОБА_12 задоволити.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати і постановити новий вирок.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України та призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4