Номер провадження: 11-кп/813/301/21
Номер справи місцевого суду: 495/969/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2020 по кримінальному провадженні №0003564 внесеному до ЄРДР 05.12.2016 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Привітне, Білгород-Дністровського району Одеської області, з вищою освітою, одруженої, працюючої бухгалтером на Полтавському сирокомбінаті, раніше не судимої, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено їй іспитовий строк в 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнуто с обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 відшкодування матеріальної шкоди у сумі 420,00 гривень та компенсацію моральної шкоди в сумі 5 000 гривень.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнано винуватою у тому, що 05 грудня 2016 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, точний час під час судового розгляду встановити не надалось можливим, комісією з самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території Бритівської сільської ради було здійснено виїзне засідання комісії з обстеження земельної ділянки комунальної власності, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на якому розташовано нерухоме майно обвинуваченої ОСОБА_7 .

На вказане засідання була запрошена обвинувачена ОСОБА_7 , яка в ході проведення виїзної комісії, діючи умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень Голові вказаної комісії потерпілій ОСОБА_8 , а також припинення діяльності службової особи та комісії в цілому, умисно, правою та лівою рукою нанесла останній декілька ударів у область обличчя, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження.

Тілесні ушкодження у потерпілій ОСОБА_8 виникли внаслідок ударної, ударно-ковзної дії тупого твердого предмету, на що вказує характер тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №385 від 14.12.2016 встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 звернулась по медичну допомогу з тілесними ушкодженнями синцем в області правого ока і садном в області спинки носа. Садна і синець зазвичай спричиняють незначні скоро минущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів і відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 зазначила, що не погоджується з вироком суду першої інстанції з підстави того, що її вина не доведена, в її діях відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд першої інстанції розглянув справу неповно, однобічно. Суд першої інстанції не врахував, що покази свідків мають суттєві розбіжності та суперечать одне одному, а свідок ОСОБА_9 бачила потерпілу наступного дня після засідання комісії та не бачила на її обличчі жодних ушкоджень. 05.12.2016 року діяльність комісії була не законною та неправомірною, тому об`єкт кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, також відсутній. ОСОБА_7 лише протидіяла ОСОБА_8 , яка проводила зйомку на мобільний телефон без її згоди. Відтак в її діях відсутня суб`єктивна сторона інкримінованого їй кримінального правопорушення. Зазначено, що потерпіла звернулася до СМЕ лише на 10 день після виїзного засідання комісії, мотивуючи, що 05.12.2016 року експерт не працював, проте вказане спростовується відповіддю на адвокатський запит, з якого вбачається, що 05.12.2016 року експерт працював з 08 по 16 годину. Висновки експерта різняться з показами свідків, так, з висновку експерта вбачається, що удари були нанесені тупим твердим предметом, проте свідки обвинуваченні стверджували, що удари ОСОБА_7 наносила рукою.

Посилаючись на такі доводи, обвинувачена ОСОБА_7 просить обвинувальний вирок суду відносно неї скасувати та закрити кримінальне провадження.

На апеляційну скаргу обвинуваченої потерпіла ОСОБА_8 подала заперечення, в яких зазначила, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на покази яких посилається обвинувачена, не були присутніми на засіданні виїзної комісії. Крім того, зазначає, що мати обвинуваченої померла у 2017 році, тому відомості, що обвинувачена утримує матір похилого віку є хибними. За результатом апеляційного розгляду просить апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2020 залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_7 підтримала доводи своєї апеляційної скарги, просила суд її задовольнити. Натомість потерпіла ОСОБА_8 та прокурор ОСОБА_6 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги своєї апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 та потерпілу ОСОБА_8 які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження в контексті доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Системний аналіз вироку суду першої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення відповідає приписам наведених норми кримінального процесуального закону.
Вина обвинуваченої у вчиненні злочину, що їй інкримінується, доведена наступними доказами матеріалів кримінального провадження:
- свідченнями допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що 05.12.2016 року, вона виконувала свої службові обов`язки у складі комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території Бритівської сільської ради. В склад комісії входили депутати сільської ради ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , член виконавчого комітету сільської ради ОСОБА_19 , за участю юриста сільської ради ОСОБА_20 . У них було виїзне засідання комісії з обстеження земельної ділянки комунальної власності на якій розташовано майно обвинуваченої ОСОБА_7 , за яке та не сплачує орендну плату.
Обвинувачену Торбинську викликали повідомленням для участі у засіданні комісії. Члени комісії вийшли на вищевказане місце, але обвинуваченої ОСОБА_7 ще не було. Як члени комісії вони почали вести обстеження ділянки з фото фіксацією майна, що належить обвинуваченій. Після чого, десь через п`ять хвилин прибувши на місце роботи комісії, обвинувачена ОСОБА_7 до них не йшла, а бігла, та одразу почала себе вести агресивно.
Секретар комісії ОСОБА_14 здійснювала фотозйомку нерухомого майна Торбинської, і остання підбігла з криком до ОСОБА_14 та намагалася вибити з її рук фотоапарат. ОСОБА_14 встигла прибрати фотоапарат та передала його юристу сільської ради ОСОБА_20 . Вона почала оголошувати по якому поводу комісія забралася на земельній ділянці. Обвинувачена ОСОБА_7 вела себе агресивно по відношенню до всіх членів комісії. Після того, як вона зробила їй зауваження по її поведінці, обвинувачена ОСОБА_7 накинулась на неї, почала махати руками перед обличчям та бити в область обличчя. В той момент вона відступила від обвинуваченої ОСОБА_7 , достала з кишені мобільний телефон та почала дзвонити дільничному інспектору Бритівської сільської ради. В цей момент обвинувачена ОСОБА_7 вирвала з її рук мобільний телефон та кинула його об каміння, після чого він перестав працювати. Вона не знає хто саме віз членів комісії сказав, що всі події вони фіксують на відео, і раптово обвинувачена ОСОБА_7 заспокоїлась. Потім під`їхав ще один член комісії ОСОБА_18 . Після чого, вони закінчили свою комісію та попрямували в Бритівську амбулаторію для надання медичної допомоги по факту заподіяння їй тілесних ушкоджень;
- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , яка пояснила, що 05.12.2016 року проходило виїзне засідання комісії з обстеження земельної ділянки комунальної власності обвинуваченої ОСОБА_7 , котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Виїзд був здійснений в зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_7 не сплачувала орендну плату на землю. Даний виїзд був здійснений в складі комісії із семи чоловік, а саме: голови комісії ОСОБА_8 , секретаря комісії ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , а також разом з ними був присутній юрист ОСОБА_20 . Туди ж вони викликали повісткою обвинувачену ОСОБА_7 . Коли вони прийшли на вищевказану ділянку, то обвинуваченої ОСОБА_7 ще не було на місці. Голова комісії ОСОБА_8 почала розповідати причину виїзду комісії. Вони почали обстеження ділянки з фото фіксацією її майна. Приблизно через п`ять хвилин приїхала обвинувачена ОСОБА_7 і попрямувала в їх сторону. Коли обвинувачена ОСОБА_7 наблизилась до них, вона бачила що та була агресивно налаштована. Вона підбігла до ОСОБА_14 , яка здійснювала фіксування на фотоапарат, з криком, щоб та прибрала фотоапарат і ударила по руці, щоб вибити фотоапарат. Але ОСОБА_14 встигла передати фотоапарат ОСОБА_20 . Після цього голова комісії ОСОБА_8 продовжила засідання комісії і зробила зауваження обвинуваченій ОСОБА_7 за її поведінку. Після цього Торбинська переключилася на голову комісії ОСОБА_8 та почала махати руками перед її обличчям та вдарила її по губі. Після чого, ОСОБА_8 дістала мобільний телефон та почала дзвонити дільничному. Однак, обвинувачена ОСОБА_7 вихопила у потерпілій ОСОБА_8 мобільний телефон з рук і кинула його об каміння. Хтось із членів комісії сказав, що все фіксується на відео, та обвинувачена ОСОБА_7 заспокоїлась і пішла до неї розмовляти. Потім, їй стало відомо що ОСОБА_8 з членами комісії ходили до Бритівської амбулаторії;
- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що 05.12.2016 року проходило виїзне засідання комісії з обстеження земельної ділянки комунальної власності обвинуваченої ОСОБА_7 , котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Виїзд був здійснений в складі комісії із семи чоловік, а саме: голови комісії ОСОБА_8 , секретаря комісії ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , а також він, як юрист. На місце вони викликали повісткою обвинувачену ОСОБА_7 . Коли вони прийшли на об`єкт обвинуваченої ОСОБА_7 ще не було, та вона підійшла на місце згодом. Голова комісії ОСОБА_8 почала оголошувати причину обстеження вищевказаної земельної ділянки. У них з обвинуваченої ОСОБА_7 не було миролюбного діалогу, вона свої зауваження висловлювала в адресу всіх присутніх членів комісії. Обвинувачена ОСОБА_7 почала сперечатися з ОСОБА_8 .
Він бачив, як обвинувачена ОСОБА_7 вибила з рук ОСОБА_8 мобільний телефон, бо вона подумала що ОСОБА_8 знімає відео на мобільний телефон. Обвинувачена ОСОБА_7 вела себе агресивно, вона вдарила декілька разів по обличчю потерпілу ОСОБА_8 .
На їх прохання заспокоїтися обвинувачена ОСОБА_7 не реагувала та продовжувала свої дії. Хтось із членів комісії сказав, що все фіксується на відео, та обвинувачена ОСОБА_7 заспокоїлась і пішла розмовляти до ОСОБА_19 . Потім голова комісії ОСОБА_8 звернулась за медичною допомогою в Бритівську амбулаторію.
- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що 05.12.2016 року проходило виїзне засідання комісії з обстеження земельної ділянки комунальної власності обвинуваченої ОСОБА_7 , котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Виїзд був здійснений в зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_7 не сплачувала орендну плату на землю. Даний виїзд був здійснений в складі комісії із семи чоловік, а саме: голови комісії ОСОБА_8 , секретаря комісії ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , юрист ОСОБА_20 та її. Туди ж вони викликали повісткою обвинувачену ОСОБА_7 . Коли вони прийшли на об`єкт обвинуваченої ОСОБА_7 , ще не було там, вона підійшла на місце приблизно через п`ять хвилин. Обвинувачена ОСОБА_7 вела себе дуже агресивно і попередила ОСОБА_14 , що хворіє і погано себе почуває. Голова комісії ОСОБА_8 почала оголошувати суть збору комісії, при цьому обвинувачена ОСОБА_22 себе не коректно поводила, почала сперечатися та грубити ОСОБА_8 на що, ОСОБА_23 зробила зауваження. Обвинувачена ОСОБА_7 накинулась на ОСОБА_8 , почала махати руками перед її обличчям та ударила руками в область обличчя. Вона разом ОСОБА_16 намагалися її заспокоїти та відвести в сторону, але обвинувачена ОСОБА_7 ніякої уваги на них не звертала і на прохання не реагувала. Після чого, ОСОБА_8 дістала мобільний телефон та почала дзвонити дільничному. Однак, обвинувачена ОСОБА_7 вихопила у потерпілій ОСОБА_8 мобільний телефон з рук кинула його об каміння. Хтось із членів комісії сказав, що все фіксується на відео, та обвинувачена ОСОБА_7 заспокоїлась і пішла розмовляти до ОСОБА_19 . Потім, голова комісії ОСОБА_8 звернулась за медичною допомогою в Бритівську амбулаторію;
- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що потерпіла ОСОБА_8 являється її рідною сестрою. 05.12.2016 року у них були дві виїзні комісії по обстеженню земельних ділянок. Виїзд на земельну ділянку до обвинуваченої ОСОБА_7 був здійснений в зв`язку з тим, що остання не сплачує орендну плату за землю. До складу комісії входило сім чоловік, а саме: голова комісії ОСОБА_8 , секретар комісії ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , юриста ОСОБА_20 , а також її. Туди вони також викликали повісткою обвинувачену ОСОБА_7 . Приїхавши на місце обвинуваченої ОСОБА_7 ще не було, вони розпочали обстеження земельної ділянки з фото фіксацією її майна. Приблизно через 20 хвилин під`їхала обвинувачена ОСОБА_7 , її обличчя було прикрито шарфом. ОСОБА_14 , яка являлась секретарем комісії на той момент здійснювала фіксування на фотоапарат. Обвинувачена ОСОБА_7 , коли наближалась до них, було видно по її поведінці, що настрій у неї був агресивний та вона намагалась вибити у рук ОСОБА_14 фотоапарат, однак остання встигла фотоапарат передати в руки ОСОБА_20 . Побачивши це ОСОБА_8 зробила зауваження обвинуваченій ОСОБА_7 , після чого у них виник конфлікт. Торбинська почала махати руками перед обличчям ОСОБА_8 та вдарила її декілька раз по обличчю. Також пояснила, що вона намагалася розборонити їх, але вона на неї жодної уваги не звертала і на її прохання припинити свої протиправні діяння відносно ОСОБА_8 не реагувала. В той момент ОСОБА_8 достала свій мобільний телефон та сказала, що буде дзвонити дільничному, почувши це обвинувачена ОСОБА_7 вибила з її рук мобільний телефон та викинула на каміні. Хтось із членів комісії сказав, що все фіксується на відео, після цього обвинувачена ОСОБА_7 заспокоїлась і пішла розмовляти до ОСОБА_19 . Після всього, що відбулося вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 направились до Бритівської амбулаторії для надання медичної допомоги. Надавши медичну допомогу ОСОБА_8 , вони пішли на наступну комісію щодо земельних спорів;
- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що 05.12.2016 року була виїзна комісія по обстеженню земельної ділянки, де розташована приватна власність обвинуваченої ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . До складу комісії входило сім чоловік, а саме: голова комісії ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 юриста ОСОБА_20 , а також її. Туди вони також викликали повісткою обвинувачену ОСОБА_7 . Приїхавши на місце вчасно, обвинуваченої ОСОБА_7 ще не було. Голова комісії ОСОБА_8 почала вводити в курс справи чого вони зібрались на даної земельної ділянки. Вона, як секретар цієї комісії почала фотографувати будівлю та всіх присутніх членів комісії. Після чого, вони побачили, як обвинувачена ОСОБА_7 під`їхала на автомобілі та направились в їхню сторону. Коли вона наблизилася до них, вони побачили, що вона агресивно налаштована. Обвинувачена ОСОБА_7 підбігла до неї, оскільки вона фотографувала, та вдарила її по руці, з метою вибити фотоапарат. Однак, вона встигла фотоапарат передати їхньому юристу ОСОБА_20 . Після цього ОСОБА_8 зробила обвинуваченій ОСОБА_7 зауваження щодо її поведінки на що обвинувачена ОСОБА_7 почала перед обличчям ОСОБА_8 розмахувати руками і бити її. Вони почали розбороняти обвинувачену ОСОБА_7 та потерпілу. Вона бачила як обвинувачена ОСОБА_7 вихватила мобільний телефон з рук у ОСОБА_8 та кинула на каміння. Хтось із членів комісії сказав, що все фіксується на відео, та обвинувачена ОСОБА_7 заспокоїлась і пішла розмовляти до ОСОБА_19 . Після цього вони завершили комісію. Вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_16 направились до Бритівської амбулаторії для надання медичної допомоги ОСОБА_8 . Надавши медичну допомогу ОСОБА_8 вони пішли на іншу комісію щодо земельних спорів;
- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_24 , яка пояснила, що вона працює лікарем у Бритівської лікарні. 05.12.2016 року до неї звернулась потерпіла ОСОБА_8 за наданням медичної допомоги. А саме у неї на обличчі була подряпина. Скарги за станом її здоров`я були відсутні. Вона раніше знала потерпілу ОСОБА_8 і що вона працює у Бритівській сільській раді. Також пояснила суду, що вона виписала направлення їй до судово-медичного експерта. Крім того, доповнила що обвинувачена ОСОБА_7 у той період зверталась до неї, у неї була вірусна інфекція простудного характеру. Також заявила, що у той день свідка ОСОБА_13 взагалі вона не бачила на прийомі;
- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_25 , яка пояснила, що 05.12.2016 року приблизно о 10.00 годині вона йшла випасати корову і була свідком подій, які відбувалися біля гаражів у с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області. Ці події мали місце під час засідання виїзної комісії. Вона пояснила, як бачила, що потерпіла ОСОБА_8 , яка входила у склад комісії фотографувала обвинувачену ОСОБА_7 під час її знаходження біля гаражів. Також доповнила, що ніяких бійок біля гаражів між обвинуваченою ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 вона не бачила;
- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_13 яка пояснила, що 05.12.2016 року вона подзвонила обвинуваченій ОСОБА_7 та домовилась з нею о зустрічі, та попросила купи квіти, бо вони разом зібралась йти на похорони. Приблизно о 10.00 годині їй стало погано, та вона вирішила звернутись за медичною допомогою в амбулаторію с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області. Коли вона прийшла до амбулаторії вона в коридорі побачила ОСОБА_26 . Двері до лікаря були погано закриті, та вона заглянула в кабінет і побачила там ОСОБА_8 . Сидячі в коридорі вона почула розмову про якісь садни. Потім вона розвернулась та пішла з амбулаторії так і не звернувшись до лікаря, бо запізнилась би на похорони. Наступного дня 06.12.2016 року вона для особистого інтересу пішла до Бритівської сільської ради, поцікавитись, чи дійсно у ОСОБА_8 були якісь садни, оскільки ОСОБА_7 повідомила, що у неї з ОСОБА_8 стався конфлікт;
- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_11 , який пояснив, що він неофіційно працював охоронцем на складі біля гаражів в с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області. 05.12.2016 року приблизно о 10.00 годині він зустрів чоловіка обвинуваченої ОСОБА_12 , його машина знаходилась на узбіччі дороги. Він зайшов до нього в машину поспілкуватись. Той повідомив, що чекає дружину, оскільки та пішла на виїзне засідання комісії щодо оренди землі. Також доповнив суду, що він не бачив ніяких бійок та конфліктів між обвинуваченою та будь-яким членом комісії;
- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_10 , який пояснив, що 05.12.2016 року вранці він йшов випасати корову та бачив біля гаражів в с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області, що проходило якесь виїзне засідання, та були присутні приблизно 5-6 членів комісії. Там же він бачив обвинувачену ОСОБА_7 . Бачив, як потерпіла ОСОБА_8 , яка входила в склад комісії фотографувала обвинувачену ОСОБА_7 . Ніякої бійки та конфлікту він не бачив;
- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_12 , який пояснив, що обвинувачена ОСОБА_7 являється його дружиною. 05.12.2016 року вранці, приблизно о 10.00 годині він з дружиною приїхали до гаражів, які знаходяться в с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області. Коли його дружина вийшла з машини, члени виїзної комісії вже були присутні за місцем виїзду. Його дружина попросила членів комісії, щоб вони її не фотографували, бо вона мала поганий вигляд після хвороби. Також доповнив, що весь час він перебував в автомобілі і за всіма спостерігав з автомобіля. Він бачив, що на мобільний телефон фотографувала якась жінка.
Також, вина обвинуваченої ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:
- витягом з кримінального провадження №0003564 від 06.12.2016 року, про те, що 05.12.2016 року, до чергової частини Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що 05.12.2016 року о 10:00 годині на земельній ділянці АДРЕСА_1 ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження;
- заявою від 05.12.2016 року від потерпілої ОСОБА_8 , з якої вбачається, що при виконанні своїх службових обов`язків в складі комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території Бритівської сільської ради вона отримала тілесні ушкодження від ОСОБА_7 ;
- висновком експерта від 14.12.2016 року №385, встановлено, що ОСОБА_8 1981 року народження звернулась 05.12.2016 року по медичну допомогу з тілесними ушкодженнями синцем в області правого ока і садном в області спинки носа. Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли в результаті ударної, ударно-ковзної дії тупого твердого предмету, на що вказує характер тілесних ушкоджень. Садно і синець зазвичай спричиняє незначні, скоро, скороминущі наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли перед зверненням по медичну допомогу, можливо в строк, вказаний в постанові;
- належно завіреною копією рішення Бритівської сільської ради від 16.07.2014 року «Про затвердження Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель на території Бритівської сільської ради», яким затверджено склад комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель, у яку, у тому числі, входить потерпіла ОСОБА_8 ;
- належно завіреною копією положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель на території Бритівської сільської ради;
- належно завіреною копією рішення Бритівської сільської ради від 25.11.2015 року «Про внесення змін до складу комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території Бритівської сільської ради», яким змінено склад комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель, у яку, у тому числі, входить потерпіла ОСОБА_8 ;
- належно завіреною копією розпорядження Бритівського сільського голови по основній діяльності «Про проведення самоврядного контролю» від 02.12.2016 року;
- копією акту обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 05.12.2016 року.
Зазначені докази підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, які в судовому засіданні апеляційного суду спростовані обвинуваченою не були.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_7 лише протидіяла ОСОБА_8 , яка проводила зйомку на мобільний телефон без її згоди є безпідставними, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 була депутатом шостого скликання Бритівської сільської ради, та їй достовірно було відомо про існування комісій при сільській раді, склад цих комісій, а також те, що потерпіла ОСОБА_8 виконувала свої службові обов`язки.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпеку, особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Так, обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом встановлено не було.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , судом також не встановлено.
Надана в судовому засіданні апеляційного суду копія пенсійного посвідчення ОСОБА_7 № НОМЕР_1 свідчить про те, що обвинувачена є пенсіонером за віком, проте цей факт жодним чином не впливає на застосоване покарання до неї за скоєне кримінальне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги, що покази свідків мають суттєві розбіжності та суперечать одне одному, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що покази свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки з показів цих осіб вбачається, що вони особисто не були присутні на місці події, та не були свідками події 05 грудня 2016 року.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що вона не наносила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 під час виконанням останньою своїх службових обов`язків є безпідставними, оскільки її провина у вчинені кримінального правопорушення повністю підтверджується доказами, які спростовані не були, а невизнання провини обвинуваченою ОСОБА_7 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 350 КК України, є способом уникнення передбаченої законом кримінальної відповідальності.
Таким чином, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченої, її вік, стан здоров`я, характеризуючи матеріали, обставини кримінального правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що цілі виправлення та перевиховання обвинуваченої можуть бути досягнуті без ізоляції її від суспільства в межах санкції статті кримінального закону.
Дане переконання суду засноване на дослідженні всіх доказів у справі в їх сукупності, які повністю підтверджують винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуваний вирок суду без змін.

Керуючись статтями 370, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2020, яким ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України залишити без змін.
Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4