Єдиний унікальний № 501/2826/16-к
Провадження № 1-кс/501/756/21
УХВАЛА

02 вересня 2021 року м. Чорноморськ

Слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Особа, яка подала скаргу потерпілий ОСОБА_3

Сторона обвинувачення старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001547 за ч. 2 ст. 194 КК України.

Суть питання, що вирішується
ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про здійснення процесуальних дій складання та вручення повідомлення про підозру.

Встановлені судом обставини
Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що метою його звернення до слідчого з клопотанням було, щоб слідча склала та вручила повідомлення про підозру двом особам, відносно яких на його думку достатньо доказів для цієї дії.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що правовою підставою для скарги був не конкретний пункт ст. 303 КПК України, а її зміст взагалі. Також, звертаючись зі скаргою до слідчого судді вони керувалися положеннями ч. 4 ст. 21 КПК України про можливість доступу до інших засобів правового захисту у випадку якщо під час кримінального провадження порушуються її права.

Слідчий в судовому засіданні пояснила, що в клопотанні від неї вимагалося прийняття процесуального рішення, в постанові вона чітко зазначила, що доказів недостатньою для складання повідомлення особам про підозру у вчиненні злочину. Її постанова обґрунтована, а тому не може бути скасована слідчим суддею.

Скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що 20 липня 2021 року він звернувся до слідчого із клопотанням про складання та вручення повідомлення про підозру у вчиненні злочину. В своєму клопотанні він навів докази та їх аналіз, які, на його думку, в сукупності достатні для підозри осіб у вчиненні кримінального правопорушення. 23 липня 2021 року слідчий винесла постанову про відмову у задоволенні клопотання, зазначивши лише, що даних тимчасового доступу до інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку, а також аналізу, отриманого від УОТЗ ГУНП в Одеській області не є достатнім для складання повідомлення про підозру вказаним особам та що вказане клопотання про пред`явлення повідомлення про підозру є передчасним. Потерпілий вважає, що оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, тобто не мотивована. Підстави звернення мотивовані положеннями ч. 4 ст. 21 КПК України.

20 липня 2021 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням, в якому просить скласти та вручити повідомлення про підозру двом особам (а.с. 27 32).

23 липня 2021 року старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 винесла постанову про відмову в задоволенні клопотання. Мотивувальна частина містить зазначення про те, що на сьогоднішній день під час проведення досудового розслідування не отримано достатніх доказів для пред`явлення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (а.с. 5).

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Виходячи з наведеного визначення, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні не інакше, як у порядку, передбаченому КПК України.

Підстави здійснення слідчим суддею судового контролю передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, яка містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому розслідуванні.

Про те, що частина 1 ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік, а не відкритий прямо вказує положення ч. 2 ст. 303 КПК України, відповідно до якої скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

П. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії передбачені Главами 20 та 21 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Однак, повідомлення про підозру не є слідчою (розшуковою) чи негласною слідчою (розшуковою) дією, оскільки не спрямоване на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів, а є процесуальною дією, яка врегульована Главою 22 КПК України.

КПК передбачає лише один випадок оскарження дії слідчого слідчому судді, яка стосується повідомлення особи про підозру повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником (п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України). Однак це правовідносини, відмінні від скарги.

Таким чином, дії слідчого щодо непред`явлення особі про підозру не підлягає оскарженню слідчому судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

У випадку, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність, що не підлягає оскарженню КПК передбачає лише постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження, у зв`язку з чим саме така ухвала і має бути постановлена.

Відповідно до ч. 4 ст. 21 КПК України якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Головною ознакою цієї норми є можливість її застосування у випадку, якщо інше не передбачено цим КПК.

А як було вище зазначено, КПК чітко передбачено, що інші рішення, дії та бездіяльність (ніж передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України) не підлягають оскарженню, тому виключена можливість застосувати положення ч. 4 ст. 21 КПК України.

П. 6 ч. 2 ст. 40 КПК України наділяє слідчого повноваженнями повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Ч. 5 ст. 40 КПК України встановлює гарантії незалежності слідчого від стороннього впливу слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Розгляд скарги по суті вимагає від слідчого судді зробити оцінку доказів в їх сукупності з точки зору їх достатності для складання та повідомлення особам про підозру у вчиненні злочину, однак, слідчий суддя не наділений законом такими повноваженнями для вирішення питання достатності доказів для повідомлення особи про підозру. В іншому випадку це втручання у процесуальну діяльність слідчого без законних на те підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 370 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Відмовити потерпілому ОСОБА_3 у відкритті провадження за скаргою у кримінальному провадженні № 0001547 на постанову слідчого від 23.07.2021 р. про відмову в задоволенні клопотання про складання та повідомлення особам про підозру, оскільки скарга подана на рішення слідчого, що не підлягає оскарженню.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1