ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1691/21 Номер провадження 11-сс/814/869/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
скаржника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого дізнавача СД ВП№1 РВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_7 від 31 липня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2021 року за №0000126, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Постановлення такого судового рішення слідчий суддя мотивував тим, що дізнавачем надана правильна правова оцінка зібраним доказам, прийнята ним оскаржувана постанова є обґрунтованою та мотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим є відсутніми підстави для скасування зазначеного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану нею скаргу до слідчого судді, скасувати постанову дізнавача СД ВП№1 РВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_7 від 31 липня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2021 року за №0000126.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що:
органом дізнання у кримінальному провадженні отримано належні, допустимі та достатні докази, які підтверджують використання ОСОБА_8 завідомо підроблених документів ОСОБА_8 у межах цивільної справи, у той час як правовий статус оригінала документа та його копії однаковий, а тому для кваліфікації немає значення форма документа оригінал чи копія, якщо вона має таке ж доказове значення як оригінал;

досудове розслідування проведено поверхнево, неповно, без всебічного дослідження обставин справи, а оскаржувана постанова є незаконною та передчасною.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування скаржника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

У відповідності до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 2 ч.1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За ч. 4 ст.284 КПК України дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема, з підстави, передбаченої п.2 ч.1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що СД ВП №1 РВП ГУНП у Полтавській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2021 року за №0000126, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за заявою ОСОБА_6 .

З показань допитаних дізнавачем потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 убачається, що в 2020 році апелянт звернулась з позовом до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо зобов`язання знести гаражне приміщення по АДРЕСА_1 , розгляд якого здійснювався в порядку цивільного судочинства в суді першої інстанції.

У ході проведення дізнання встановлено, що оригінали плану земельної ділянки та плану забудови гаражного приміщення по пров. Виноградному та Корзуна в м. Гадяч, які знаходились в Гадяцькій міській раді, не містять підпису головного архітектора міста/району ОСОБА_10 (а.к.п. 50-51).

У надісланих копіях зазначених документів, що містяться в цивільній справі, є наявними підписи ОСОБА_10 (а.к.п. 23-24).

Допитаний як свідок ОСОБА_10 , оглянувши надані йому копії документів, а саме план будівництва гаража по пров. Виноградному ОСОБА_9 підтвердив достовірність свого підпису на плані вказаної земельної ділянки. Відсутність підписів у названих вище оригіналах документів пояснив його можливою відсутністю на час формування архівних документів (відпустка, відрядження, хвороба). При цьому, ОСОБА_10 повідомив, що побудований ОСОБА_9 гараж не може вважатись самочинним, так як на його будівництво є рішення виконкому Гадяцької міської ради. На одному з планів будівництва місце розташування гаража було узгоджено з усіма зацікавленими службами та особами (архітектором, представником пожежної частини та власником земельної ділянки по пров. Корзуна ОСОБА_11 ), що на момент підготовки дозвільного рішення давало всі підстави для його прийняття, що підтверджується протоколом допиту від 31 липня 2021 року (а.к.п. 52).

Наведені показання узгоджуються з наявною у справі копією рішення виконавчого комітету Гадяцької міської Ради народних депутатів Полтавської області, за яким ОСОБА_9 (сину ОСОБА_8 ) було надано дозвіл на будівництво гаража розміром 6,0х4,0м на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , що відповідає ст.18 Закону України «Про основи містобудування» (у редакції на момент надання дозволу), якою регламентовано, що спорудження об`єктів містобудування незалежно від форм

власності здійснюється з дозволу відповідних Рад народних

депутатів. Це право Ради народних депутатів можуть делегувати

відповідним виконавчим органам (а.к.п. 25).

Оцінивши зібрані у ході проведення досудового розслідування докази дізнавач дійшов висновку, що вони не підтверджують вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.358 КК України, та закрив кримінальне провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення.

З таким висновком погодився слідчий суддя за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 .

Так, диспозиція ч.4 ст.358 КК України передбачає відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Предметом кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 КК України, є офіційний документ. Згідно примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Тому, при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.

Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

При цьому, з об`єктивної сторони ст. 358 КК підроблення офіційного документа полягає в перекручуванні істини в цьому документі.

За змістом оскаржуваної постанови дізнавач, закриваючи провадження, виходив з того, що копії плану земельної ділянки та плану забудови гаражного приміщення по пров. Виноградному та Корзуна в м. Гадяч не є офіційними документами, оскільки не відповідають вимогам, встановленим у примітці до ст.358 КК України. Виконання підпису та подальше використання копій наведених планів не спричиняє наслідків правового характеру.

Як убачається з кримінальної справи, викладена в копіях плану земельної ділянки та плану забудови гаражного приміщення по АДРЕСА_2 інформація відповідає дійному змісту інформації, що містять оригінали цих документів, є ідентичною між собою (щодо графічних зображень, які відображають місцезнаходження, межі земельних ділянок, розміщення об`єктів нерухомого майна, відповідні розміри). Дійний характер такої інформації не оспорюється ніким з учасників провадження.

Разом з цим, наявність в копіях вказаних планів підпису головного архітектора ОСОБА_10 , який під час допиту підтвердив факт схвалення оригіналів таких планів та засвідчив достовірність свого підпису, навів мотиви відсутності такого підпису в оригіналах, пояснивши обставинами технічного характеру, не створює юридично значимого характеру, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, та матеріали провадження не містять фактів настання юридично значущих відомостей, які спричинили чи були здатними спричинити спотворені наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків як для самої ОСОБА_8 , так і для ОСОБА_6 або інших осіб. Наведений підхід узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10 грудня 2019 року у справі № 711/530/18 за схожих обставин провадження.

Крім того, наявні в цивільній справі копії планів земельної ділянки та плану забудови гаражного приміщення не містять будь-яких ідентифікуючих ознак, які б свідчили про те, що дані копії є належним чином завіреними, та, як наслідок, могли мати таке ж доказове значення як оригінал і бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України. За таких обставин, зазначена ОСОБА_6 в апеляційній скарзі постанова Верховного Суду від 23 червня 2021 року не підлягає врахуванню для порівняння, в якій, до того ж, йдеться про вчинення кримінального правопорушення шляхом використання копії вже підробленого оригіналу документа.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про те, що матеріалами кримінального провадження спростовуються посилання скаржника на те, що підписи головного архітектора міста ОСОБА_10 на зазначених планах підроблені.

У свою чергу, колегія суддів зауважує, що оскаржувана постанова органу досудового розслідування не позбавляє скаржника можливості під час вирішення поданого позову в порядку цивільного судочинства порушувати питання про належність, допустимість, достовірність доказів, у тому числі й тих, які були предметом дослідження у ході розгляду кримінального провадження.

При цьому, в контексті наведеного слід зазначити, що завдання кримінального судочинства є відмінним від тих завдань, які вирішують національні суди в цивільній, господарській чи адміністративній юрисдикціях. Здійснюючи кримінальне судочинство, суди не вирішують спір, а за допомогою доказів встановлюють чи винна конкретна особа у вчиненні кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, мотиви апеляційної скарги з посиланням на докази не спростовують правильність прийнятого дізнавачем рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.
Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2021 року без змін.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4