Справа № 626/2543/21
Провадження № 1-кс/626/871/2021
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

09 вересня 2021 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження №0000436, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Красноград Харківської області, громадянин України, українець, інвалід 3-ї групи, неодружений, має повну загальну середню освіту, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засуджений, а саме:

- 31.03.1994 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140 КК України до 2 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на іспитовий строк 2 роки;

- 30.05.1994 року Кегичівським районним судом за ч.2 ст.140, ч.1 ст.229-6 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 04.10.1995 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.229-6 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 04.01.2000 року Красноградським районним судом за ч.2 ст.229-6 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на іспитовий строк 2 роки, штраф 170 грн.;

- 03.12.2001 року Красноградським районним судом за ч.2 ст.309, ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 12.02.2008 року Красноградським районним судом за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 11.12.2008 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, 71 України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 30.09.2014 року Красноградським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 02.06.2016 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі із конфіскацією Ѕ майна; звільнений з місць позбавлення волі 11.08.2016 року за відбуттям строку покарання;

- 20.12.2016 Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 29.03.2017 Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі;

- 13.07.2017 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, 18.09.2019 звільнений з місць позбавлення волі на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 17.09.2019, на підставі ч.2 ст.84 КК України, п.6 ч.1 ст.537 КПК України;

- 19.11.2020 Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 09.03.2021 звільнений із місць позбавлення волі на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 26.02.2021, на підставі ч.2 ст.84 КК України, ст.537 КПК України.

- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення кримінальних правопорушень у тому числі за злочини проти власності та маючи не зняті, та не погашені судимості, на шлях виправлення не став і знову вчинив злочини при наступних обставинах.

Так, у період часу із 10:00 год. по 10:50 год. 04.09.2021, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прийшов до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає у невстановлений слідством спосіб проник до даної території домоволодіння та в подальшому шляхом відчинення воріт проник до приміщення гаража, звідки взяв для подальшого викрадення елементи запчастин для моторолера, елемент мідного кабелю, що не становлять матеріальної цінності та мережевий подовжувач на одну розетку, довжиною кабелю 20 м., що належать ОСОБА_6 .

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №61 від 07.09.2021, вартість мережевого подовжувача на одну розетку, довжиною кабелю 20 м., становить 240 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 , у приміщенні гаража був викритий потерпілим ОСОБА_6 , який прибув до домоволодіння та не закінчив вказаний злочин з причин, що не залежали від його волі та не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

У вчиненні зазначених кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який допитаний в якості підозрюваного вину свою визнав повністю.

Вина ОСОБА_4 також повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-оглядом місця події від 04.09.2021, відповідно до якого виявлено ОСОБА_4 в приміщенні гаража за адресою: АДРЕСА_2 та наготовлене майно, яке збирався викрасти останній;

-допитом потерпілого ОСОБА_6 від 05.09.2021, який в своїх показах вказав, що 04.09.2021 близько 10:50 год. він повернувся додому та в приміщенні гаража виявив невідомого чоловіка із наготовленим майном для подальшого викрадення;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 61 від 07.09.2021.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що згідно вимоги на перевірку наявності судимості, останній раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності та відносно нього в Красноградському районному суді Харківської області розглядається обвинувальний акт за підозрою у вчиненні рядку кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Так, 07.09.2021 відносно ОСОБА_4 направлено до Красноградського районного суду Харківської області обвинувальний акт за підозрою у вчиненні п`яти епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України для розгляду по суті.

Крім цього, в слідчому відділенні Красноградського РВП ГУНП в Харківській області на даний час проводяться досудові розслідування по іншим кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 , у вчиненні ряду тяжких злочинів проти власності. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення крадіжок, та із 09.03.2021 знаходячись на свободі продовжує свою злочинну діяльність, пов`язану з заволодінням чужим майном, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 3 до 6 років. Тому, усвідомлюючи даний факт, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі. Крім цього, ОСОБА_4 перебуває під адміністративним наглядом, який систематично порушує та у зв`язку із цим був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Красноградського районного суду Харківської області від 17.08.2021 за ч. 1 ст. 187 КУпАП, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, не встановлено повне коло свідків, та у разі якщо відносно ОСОБА_4 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе здійснити вплив на свідків та потерпілого, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, що також впливає на його майновий стан, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного, який просив обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, пославшись на повне визнання своєї провини, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні. Також допитаний в судовому засіданні, останній також повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину.
При обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України.
Так, вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній не одружений, згідно вимоги на перевірку наявності судимості, останній раніше неодноразово засуджений 13 разів за вчинення ряду злочинів, в тому числі тяжких проти власності та пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та відносно нього в Красноградському районному суді Харківської області розглядається обвинувальний акт за підозрою у вчиненні рядку кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Так, 07.09.2021 відносно ОСОБА_4 направлено до Красноградського районного суду Харківської області обвинувальний акт за підозрою у вчиненні п`яти епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України для розгляду по суті.

Крім цього, в слідчому відділенні Красноградського РВП ГУНП в Харківській області на даний час проводяться досудові розслідування по іншим кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 (на даний час таких виявлено 4), у вчиненні ряду тяжких злочинів проти власності.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив дану інформацію та пояснив, що дійсно на даний час в Красноградському районному суді перебуває кримінальне провадження стосовно нього по 5-ти епізодам крадіжок з проникненням до різних приміщень. Також коли 4.09.2021 року його потерпілі виявили безпосередньо на місці крадіжки їх майна та викликали працівників поліції, він також зізнався і в інших злочинах, скоєних протягом серпня вересня 2021 року, що підтверджується відповідними витягами з ЄРДР, долучених до клопотання.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення крадіжок, так як будучи 13 раз судимий і звільнений 09.03.2021 року з місць позбавлення волі, продовжує свою злочинну діяльність, пов`язану з заволодінням чужим майном, оскільки за 6 місяців перебування на волі підозрюється у більш ніж 10 епізодів крадіжок майна громадян, що вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 3 до 6 років. Тому, усвідомлюючи даний факт, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі. Крім цього, ОСОБА_4 перебуває під адміністративним наглядом, який систематично порушує та у зв`язку із цим був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Красноградського районного суду Харківської області від 17.08.2021 за ч.1 ст.187 КУпАП було встановлено факт порушення адміністративного нагляду більш ніж 10 разів, що вказує на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
На даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, не встановлено повне коло свідків, та у разі якщо відносно ОСОБА_4 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе здійснити вплив на свідків та потерпілого, що вказує на наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Таким чином при вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий 13 разів за вчинення ряду злочинів, в тому числі тяжких корисних проти власності та пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та відносно нього в Красноградському районному суді Харківської області розглядається обвинувальний акт за підозрою його у вчиненні 5 епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, в Красноградському РВП стосовно нього ще перебувають ряд кримінальних проваджень за крадіжки майна громадян, всі які були скоєні через незначний час протягом 6 місяців після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком. Також суд приймає до уваги, що останній не одружений, не працює, міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, у зв`язку з чим, знаходячись на свободі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, або суду, вплинути на свідків, або вчинити інший злочин.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання в залі суду, а саме 09.09.2021 року.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
З урахуванням вищевикладеного, підстав для задоволення клопотання підозрюваного про застосування до нього міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, починаючи з 17год. 10хв. 09 вересня 2021 року до 17год. 10хв. 07 листопада 2021 року.
Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, в зв`язку з чим останнього необхідно взяти під варту в залі суду.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Красноградського районного суду ОСОБА_1