У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 033 79 від 24 березня 2018 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армавір (Республіка Вірменія), громадянина Республіки Вірменія, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 19.12.2011 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України;
- 12.04.2012 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі;
- 12.01.2018 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ст. 70 КК України на 1 рік позбавлення волі;
- 11.05.2018 Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- 13.02.2020 Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 20.03.2020 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
- 11.10.2001 Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;
- 26.02.2004 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141 КК України 1960 року, ч. 2 ст. 187, ст.ст. 70, 71 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією Ѕ майна. Ухвалою Апеляційного суду міста Києві від 07.10.2004 вирок змінено: перекваліфіковано дії з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України та за ч. 2 ст. 141 КК України 1960 року, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого 21.12.2005 умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 4 дні;
- 08.10.2007 Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 12.06.2014 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- 13.02.2020 Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_8 а С.В.,
захисників ОСОБА_9 ч Л.Ю.,
ОСОБА_10 ко К.В.,
обвинувачених ОСОБА_6 на А.Н.,
ОСОБА_7 о В.О., -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 10.1 ОСОБА_6 іковича засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України на 6 років позбавлення волі та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопор ОСОБА_6 ну А.Н. шляхом часткового складання призначених покарань за вказаним вироком та вироком Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2020, зарахувавши в строк покарання відбуте частково за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2020 та остаточно призначено останньому до відбуття покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Цим же в ОСОБА_7 дровича засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю зл ОСОБА_7 му В.О. шляхом часткового складання призначених покарань за вказаним вироком та вироком Подільського районного суду м. Києва від 13.02.2020, зарахувавши в строк покарання відбуте частково за вироком Подільського районного суду м. Києва від 13.02.2020, та остаточно призначено останньому до відбуття покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування пок ОСОБА_6 ну А ОСОБА_7 му В.О. ухвалено рахувати з 03.04.2018.

У проваджені вирішена доля речових доказів та стяг ОСОБА_6 на А. ОСОБА_7 го В.О. процесуальні витрати.

Запобіжний ОСОБА_6 ну А ОСОБА_7 му В.О., кожному до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою - залишено без змін.

Зараховано в строк відбуття пок ОСОБА_6 ну А.Н. період тримання під вартою з 03.02.2014 по 18.02.2014 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, у період тримання під вартою з 22.01.2018 по 06.02.2018 з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі та в період тримання під вартою з 17.10.2016 по 28.10.2016 з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Зараховано в строк відбуття пок ОСОБА_7 му В.О. період тримання під вартою з 22.01.2018 по 24.01.2018 з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Вироком ОСОБА_6 на А ОСОБА_7 го В.О., кожного, визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

23.03.2018, приблизно о 03 год. 59 хв., на виконання свого злочинного ОСОБА_6 н А.Н. та невстановлена слідством особа, прибули до приміщення к ІНФОРМАЦІЯ_3 EST Пар, розташованого за ад АДРЕСА_3 , б. 86, підійшли до вхідних дверей кіоску. Усвідомлюючи свої дії як таємні та переслідуючи корисливий мотив своїх дій, у невстановлений слідством спосіб, використовуючи заздалегідь пристосовані предмети для відкриття механізму замка вхідних дверей, проникли до вказаного приміщення кіоску, після чого почали оглядати та відшукувати товар і цінності з метою їх крадіжки.

Перебуваючи в приміщенні к ОСОБА_6 ян А.Н. та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знайшли та таємно викрали 1.790 гривень та товару загальною кількістю 782 одиниць товару загальною вартістю 260.900 гривень, а всього майна на загальну суму 262.690 гривень, тим самим завдавши матеріального збитку у великих розмірах.

У подал ОСОБА_6 ян А.Н. та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з викраденим майном залишили приміщення кіоску, тим ОСОБА_6 ян А.Н. повторно вчинив крадіжку майна з проникненням в інше приміщення та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 262.690 гривень, що відповідає злочину, вчиненому у великих розмірах.

Таким ОСОБА_6 ян А.Н. вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення у великих розмірах, тобто своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім ОСОБА_6 ян А.Н., перебуваючи у невстановленому місці та у невстановлений час, вступив в злочинну з ОСОБА_7 им В.О. з метою вчинення таємного викрадення майна шляхом проникнення до кв АДРЕСА_4 а Києва шляхом відмикання замка вхідних дверей заздалегідь пристосованими предметами для злому.

03.04.2018, приблизно о 13 год. 30 хв., на виконання свого злочинного ОСОБА_6 н А ОСОБА_7 ий В.О. прибули на автомобілі Форд Ескорд, державний номерний НОМЕР_1 3671 КН, червоного кольору за ад АДРЕСА_5 б. 3/4, вийшовши з машини направились до б

АДРЕСА_6 . К ОСОБА_6 ян А ОСОБА_7 ий В.О. підійшли до вхідних дверей кв АДРЕСА_7 и № 115 та, впевнившись, що в квартирі відсутні власники, усвідомлюючи свої дії як таємні та переслідуючи корисливий мотив своїх дій, у невстановлений слідством спосіб, використовуючи заздалегідь пристосовані предмети для відкриття механізму замка вхідних дверей, проникли до вказаного помешкання, після чого почали оглядати та вишукувати речі і цінності з метою їх крадіжки.

Перебуваючи в приміщенні квартири приблизно протягом 15 хвилин ОСОБА_6 ян А. ОСОБА_7 ий В.О. знайшли та таємно викрали з помешкання ноутбук марки HP вартістю 9.000 гривень; планшет Bravis вартістю 1.083 гривень, електронну книгу вартістю 566 гривень; золотий жіночий браслет вагою 12,8 г вартістю 9.000 гривень; золотий перстень з камінцем коричневого кольору вагою 12 г вартістю 15.000 гривень; золотий жіночий ланцюжок вагою 5,10 г вартістю 4.500 гривень; грошові кошти у сумі 220 гривень; портфель, простирадла марки Ярослав, комплект постільної білизни марки Оселя, машинка для підстригання волосся марки Stratex НС 010, загальною вартістю 973 гривень та інші речі, що не представляють цінності для потерпілої, ключ від автомобіля Chery Amulet; біжутерні вироби (сережки, підвіска, обручки), ніж у шкіряних пахвах; рюкзак, розвідний ключ, паспорт громадянина України, а всього на загальну суму 40.342 гривень.

У подал ОСОБА_6 ян А ОСОБА_7 ий В.О. з викраденим майном залишили квартиру, тим самим повторно за попередньою змовою вчинили крадіжку майна з проникненням в житло та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 40.342 гривень, однак були затримані працівниками поліції за адр АДРЕСА_5 б. 3/4.

Таким ОСОБА_6 ян А ОСОБА_7 ий В.О. повторно за попередньою змовою групою осіб вчинили таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло (крадіжка), тобто своїми умисними діями вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинув ОСОБА_6 ян А.Н. в апеляційній скарзі просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2020 щодо нього змінити у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років та зарахувати строк його попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення та два позбавлення волі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, обвинув ОСОБА_6 ян А.Н. стверджує, що він є громадянином Вірменії, не володіє та не розуміє українську мову, а тому судом першої інстанції безпідставно відмовлено у залученні перекладача, крім того копія вироку йому не була вручена на його рідній мові.

Так, на думку обвинува ОСОБА_6 на А.Н., судом першої інстанції під час призначення покарання не було враховано дані, що характеризують його особу, а саме перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, тому вирок суду є занадто суворим.

Також обвинув ОСОБА_6 ян А.Н. вважає, що до нього на підставі постанови Верховного Суду від 29.08.2018 необхідно застосувати вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувавши строк його попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення та два позбавлення волі, оскільки він перебував під вартою з 03.02.2014 по 18.02.2014 та з 17.10.2016 до 28.10.2016.

Не погоджуючись з вироком суду, за ОСОБА_10 ко К.В. в інтересах обвинува ОСОБА_6 на А.Н., вважаючи його таким, що ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2020 ст ОСОБА_6 а А.Н. скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, обґрунтовуючи апеляційні вимоги.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції, яке відбулося 11.05.2021, за ОСОБА_10 ко К.В. відмовилась від апеляційної скарги за згодою обвинуваченого, на чому наполягав і обвинув ОСОБА_6 ян А.Н., визнавши повністю свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, стосовно поте ОСОБА_11 ик І.А. за обставин, встановлених судом і викладених у вироку.

Окрім того, не погоджуючись з вироком суду, обвинув ОСОБА_7 ий В.О. також подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 10.11.2020 стосовно нього змінити, призначивши покарання більш м`яке у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, а також дослідити дані, що характеризують особу.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, обвинув ОСОБА_7 ий В.О. вказує, що вирок суду є занадто суворий для нього, оскільки, призначаючи покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд не врахував пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, повне відшкодування шкоди потерпілому та погіршення здоров`я за час перебування в СІЗО.

Поте ОСОБА_12 ик А ОСОБА_13 ич О.В. про дату, час та місце розгляду провадження повідомлялися у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченог ОСОБА_6 на А.Н. та в його інтересах зах ОСОБА_10 ко К.В. про задоволення апеляційних вимог сторони захисту в частині застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015, пояснення обвинува ОСОБА_7 го В.О. та його в його інтересах захи ОСОБА_9 ич Л.Ю., які підтримали апеляційну скаргу обвинува ОСОБА_7 го В.О. щодо пом?якшення йому покарання, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинува ОСОБА_7 го В.О., вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, і не заперечував проти застосува ОСОБА_6 на А.Н. ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015, дослідивши дані, що характеризують особу кожного з обвинувачених на задоволення клопотань сторони захисту, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинув ОСОБА_6 на А ОСОБА_7 го В.О., перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційних скарг в обсязі, підтриманому стороною захисту у суді апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винув ОСОБА_6 на А.Н. у вчиненні 23.03.2018 таємного викрадення чужого майна (крадіжка) потерпілої ОСОБА_11 ик І.А., повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене у великих розмірах, та доведеність винуватості ОСОБА_6 на А. ОСОБА_7 го В.О. в умисних діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) 03.04.2018 поте ОСОБА_13 ич О.В., вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло за обставин, встановлених судом, що викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не оспорюються стороною захисту в суді апеляційної інстанції, за тим, що по епізоду від 03.04.2018 докази крім показань обвинувачених та потерпілої, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно обставин по епізоду від 03.04.2018, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і сторона захисту в апеляційних скаргах, як і не о ОСОБА_6 н А.Н. та в його інтересах за ОСОБА_10 ко К.В. в суді апеляційної інстанції доведеність винуватості обвинува ОСОБА_6 на А.Н. по епізоду від 23.03.2018, а тому обставини кримінальних правопорушень, як і юридична кваліфікація дій обвинува ОСОБА_6 на А.Н. за ч. 3 ст.185, ч. 4 ст. 185 КК України та обвинува ОСОБА_7 го В.О. за ч. 3 ст. 185 КК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються, на виконання приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.

Сторона з ОСОБА_6 на А.Н. не вказувала на порушення права ОСОБА_14 а А.Н. на захист через відсутності у провадженні перекладача.
Дійсно, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що долучені до матеріалів провадження, виготовлені українською мово ОСОБА_6 ян А.Н. отримав 25.05.2018, вказавши про це власноручно у розписці.
Водночас, будь-яких застережень та клопотань щодо необхідності залучення перекладача ним заявлено не було (а.п. 22 т. 1).

Обвинува ОСОБА_6 ян А.Н. отримав пам?ятку про права та обов?язки на українській мові у суді першої інстанції (а.п. 35 т. 1), брав участь у судових засіданнях за участі інших учасників провадження, що велися державною - українською мовою, висловлюючи при цьому свої міркування з поставлених питань та даючи пояснення, учиняв він власноручно записи і у розписках-повідомлення про дату, час та місце розгляду провадження.

От ОСОБА_6 ян А.Н. також копію оскаржуваного вироку, про що свідчить проставлений ним підпис у розписці (а.п. 114 т. 4).

Апеляційна ОСОБА_6 ом А.Н. написана на російській мові, де він вказав, що він є громадянином Вірменії та не розуміє українську мову.
Але при цьому в апеляційній ОСОБА_6 ян А.Н. не вказав, що йому незрозуміла суть ухваленого вироку та мотиви прийнятого судового рішення, висуваючи в ній апеляційні вимоги з урахуванням обраної ним позиції захисту (а.п. 126-129 т. 4).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 на А.Н. на захист, у зв?язку з незалученням до участі у провадженні перекладача, - у досліджуваному провадженні не порушено.

Досліджуючи доводи апеляційних скарг обвинувачених щодо призначення обвинув ОСОБА_6 ну А ОСОБА_7 му В.О. суворого покарання, колегія суддів бере до уваги таке.

Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

При призн ОСОБА_6 ну А.Н. покарання суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії тяжких злочинів, а також характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень.

Крім того, суд першої інстанції враховував дані про особу обвинува ОСОБА_6 а А.Н., який неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем тримання під вартою характеризується посередньо, матеріальної шкоди потерпілим не відшкодовано, оскільки майно потер ОСОБА_11 ик І.А. не повернуто, а майно поте ОСОБА_13 ич О.В. повернуто частково.

Обставиною, яка пом`якшує пок ОСОБА_6 ну А.Н. за ч. 3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції визнав щире каяття.

Обставиною, яка пом`якшує пок ОСОБА_6 ну А.Н. за ч. 4 ст. 185 КК України, судом - не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинува ОСОБА_6 ну А.Н., судом першої інстанції не встановлено.

А тому, суд вважав за необхідне призн ОСОБА_6 ну А.Н. покарання у виді позбавлення волі в межах, санкцій ч. 3 та ч. 4 ст. 185 КК України, та за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке є необхідним і достатнім для виправ ОСОБА_6 на А.Н. та попередження вчинення ним нових кримінальних злочинів, з чим погоджується і колегія суддів.

Ґрунтов ОСОБА_6 на А.Н. застосовані і положення ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки кримінальні правопорушення за даним вироком він учинив до ухвалення вироку Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2020.

Підстав для пом?якшення пок ОСОБА_6 ну А.Н., - колегія суддів не вбачає.

Дослідивши доводи сторони захисту щодо застосува ОСОБА_6 на А.Н. положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015, колегія суддів знаходить їх слушними.

Так, за досліджуваним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.20 ОСОБА_6 на А.Н. застосовані положення ч. 4 ст. 70 КК України до вироку Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2020, у якому, у свою чергу, застосовані положення ч. 4 ст. 70 КК України до вироку Подільського районного суду м. Києва від 13.02.2020, а у тому до вироку Подільського районного суду м. Києва від 11.05.2018, а у останньому до вироку Подільського районного суду м. Києва від 12.01.2018, у яких він перебував під вартою у виді попереднього ув?язнення: з 03.02.2014 по 18.02.2014, з 17.10.2016 по 28.10.2016, з 22.01.2018 по 06.02.2018 та з 03.04.2018 по 11.05.2021, що фактично і встановлено судом першої інстанції у досліджуваному вироку, правильність чого не заперечується і учасниками кримінального провадження, у тому числі стороною захисту.

Водночас колегія суддів вважає за необхідне застосув ОСОБА_6 на А.Н. положення Закону України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VІІІ від 26.11.2015, згідно якого ч. 5 ст. 72 КК України було передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки фактично за досліджуваним виро ОСОБА_6 на А.Н. застосовані положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо зарахування покарання, відбутого повністю чи частково за попереднім вироком, де ланцюжком зараховувалося покарання до попередніх вироків, коли він вчиняв кримінальні правопорушення на час дії редакції ч. 5 ст. 72 КК України від 26.11.2015.

Отже на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 колегія суддів вважає за необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 у А.Н. визначено за досліджуваним вироком у виді 7 років позбавлення волі строк його попереднього ув?язнення з 03.02.2014 по 18.02.2014, з 17.10.2016 по 28.10.16, з 22.01.2018 по 06.02.2018, з 03.04.2018 по 11.05.2021 з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

За викладеним, апеляційна скарга обвинува ОСОБА_6 на А.Н. підлягає частковому задоволенню.

За дослідженими доводами апеляційної скарги обвинува ОСОБА_7 го В.О., колегія суддів приймає наступне рішення.

Дійсно, при призначенні обвинува ОСОБА_7 му В.О., відповідно до ст. 65 КК України, покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того, судом враховано дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем тримання під вартою характеризується посередньо, матеріальна шкода поте ОСОБА_13 ич О.В. відшкодована частково, шляхом повернення частини майна.

Обставиною, яка пом`якшує пок ОСОБА_7 му В.О. за ч. 3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції визнав - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинува ОСОБА_7 го В.О., судом - не встановлено.

За вказаним, колегія суддів вважає, що приз ОСОБА_7 му В.О. за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, фактично у близьких до максимальної межі санкції вказаного матеріального закону, є занадто суворим, а тому колегія суддів з урахуванням наведеного вище, вважає за можливе пом?якшити призначене обвинува ОСОБА_7 му В.О. покарання до 3 років 6 місяців позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з вироком Подільського районного суду м. Києва від 13.02.2020, чим задовольнити апеляційну скаргу обвинува ОСОБА_7 о В.О. частково.

Доля речових доказів у провадженні вирішена на підставі ст. 100 КПК України, а процесуальні витрати стягнуті у порядку ст. 124 КПК України, правильність чого в апеляційних скаргах не оспорюється.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинув ОСОБА_6 на А ОСОБА_7 го В.О. задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 033 79 від 24 березня 2018 року стосовно ОСОБА_6 іков ОСОБА_7 дровича змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 іковичу строк його попереднього ув?язнення: з 03.02.2014 по 18.02.2014, з 17.10.2016 по 28.10.2016, з 22.01.2018 по 06.02.2018, з 03.04.2018 по 11.05.2021 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пом`якшити призначене ОСОБА_7 дровичу покарання за ч. 3 ст. 185 КК України з 5 років до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю з вироком Подільського районного суду м. Києва від 13.02.2020 шляхом часткового складання покарань за вчинені злочини остаточно визначити ОСОБА_7 дровичу до відбуття покарання у виді 4 роки позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засуд ОСОБА_6 ом А.Н. та ОСОБА_7 м В.О., які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

С У Д Д І :