Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України

12 жовтня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №10002486, №10003655, №0000795 за апеляційною скаргою прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2020 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и л а :

У період часу з 22 год. 30 хв. 24 квітня 2019 року по 06 год. 30 хв. 25 квітня 2019 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, незаконно, всупереч волі потерпілого ОСОБА_8 , заволодів належним останньому транспортним засобом мопедом марки «Fada FD50QT-14», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який він перекотив до занедбаного гаражного приміщення, розташованого поблизу будинку за місцем проживання, чим завдав потерпілому майнової шкоди у розмірі 4 992,47 грн.

17 червня 2019 року приблизно о 02 год. 22 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кафе-бару «Смачна курка», що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 30, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_9 жіночу сумку чорного кольору з надписом «Cropp», в якій знаходився належний останній мобільний телефон марки «Samsung J7» вартістю 2 876,5 грн. та шкіряний гаманець коричневого кольору з надписом «Everydaytherapy» вартістю 121,58 грн. Із наявними у ньому грошовими коштами у сумі 600 грн. та належний потерпілому ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Iphone7» вартістю 5 160 грн., чим завдав ОСОБА_9 майнової шкоди у розмірі 3 598,08 грн., а ОСОБА_10 ? 5 160,00 грн.

06 листопада 2019 року приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, перелізши через паркан проник на територію приватного будинку АДРЕСА_3 , звідки із незачиненого гаражного приміщення, яке на праві власності належить потерпілому ОСОБА_11 , таємно викрав належне останньому майно, а саме: електропилку марки «EdonECS405-MT2000» вартістю 3 000 грн., магнітолу марки «Watson RR5885MU» вартістю 500 грн., на загальну суму 3 500 грн. Вказані речі ОСОБА_5 перекидав через огорожу території будинку, однак, розпорядитись викраденим майном останньому не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був затриманий потерпілим.

09 грудня 2019 року приблизно о 21 год. 25 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №264, що знаходиться по вул. Соборна у м. Рівне, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, застосувавши насильство до потерпілої ОСОБА_12 , яке не було небезпечним для її життя чи здоров`я, та виразилось у нанесенні їй удару в область спини, у результаті чого вона впала та отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді забою правого ліктьового суглобу з наявністю крововиливів, садна на 3-му та 5-му пальцях лівої кисті, відкрито викрав належну останній жіночу сумку чорного кольору вартістю 1 498,04 грн., в якій знаходились мобільний телефон марки «Samsung GT-I9300i» вартістю 1 266,67 грн., гаманець марки «AkaDeri» вартістю 468,75 грн. із вмістом грошей у сумі 426 грн., загальною вартістю 3 659,46 грн., та інші особисті речі, які не становлять для потерпілої матеріальної цінності, і вчинив спробу втекти. Однак довести злочин до кінця у частині розпорядження викраденим майном ОСОБА_5 не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий очевидцями події на перетині вулиць Пересопницької та Кубанської у м. Рівне у ході переслідування.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2020 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено: за ч.2 ст.185 на 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України - 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.289, із застосування ст.69 КК України - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 09.12.2019, та зараховано йому у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення.

Судом стягнуто з ОСОБА_13 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 5338,34 грн.

Вироком скасовано арешт майна у даному кримінальному провадженні та вирішено долю речових доказів.

16 червня 2021 року на адресу Рівненського апеляційного суду надійшли матеріали зазначених кримінальних проваджень із апеляційною скаргою прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 від 21 грудня 2020 року, в якій він просить вказаний вирок скасувати у частині призначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та ухвалити новий вирок, в якому при призначенні ОСОБА_14 остаточного покарання застосувати часткове складання покарань та призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. У решті вирок - залишити без змін.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначила, що місцевий суд, призначивши ОСОБА_14 однакові покарання за окремі злочини у виді позбавлення волі на строк 4 роки, при призначенні остаточного покарання не правильно застосував принцип їх поглинення замість складання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілих стосовно апеляційних вимог, міркування обвинуваченого ОСОБА_5 про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам даного провадження і підтверджений наявними у справі доказами, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Однак, місцевий суд, ухвалюючи вказаний вирок, в повній мірі не дотримався цих вимог закону.

Зокрема, як вбачається з оскаржуваного вироку, призначаючи ОСОБА_14 однакові за видом та розміром покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України та за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289, із застосування ст.69 КК України чотири роки позбавлення волі, місцевий суд, при призначенні йому остаточного покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України, не правильно застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Так ч.1 ст.70 КК України передбачає, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При цьому, згідно роз`яснень, які містить п.21 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК.

З огляду на вказане, в силу вимог п.4 ч.1 ст.409, ст.420 КПК, цей вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання із постановлення в цій частині нового вироку.

При призначенні ОСОБА_5 остаточного покарання шляхом часткового складання покарань, визначених місцевим судом за інкриміновані йому злочини, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, пом`якшуючі обставини, до яких відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів та особу винного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання:

за ч.2 ст.185 КК України - два роки позбавлення волі,

за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК - три роки позбавлення волі,

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК - чотири роки позбавлення волі,

за ч.2 ст.289 КК, із застосування ст.69 КК - чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Цей вирок може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 - у той самий строк з дня отримання його копії.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3