Провадження № 1-кп/537/154/2021
Справа № 537/1773/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2021 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні суду в м. Кременчук у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 15.04.2021 року за №0000262, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, який не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу п.2-1 ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

в с т а н о в и в:
19.11.2020 року до Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області надійшло на виконання розпорядження про виконання вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.08.2020 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання громадські роботи на строк 80 годин.

ОСОБА_4 викликався належним чином до Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області 17.11.2020 року та 23.11.2020 року, але за викликами не з`явився. 27.11.2020 року проводилися першочергові заходи з виявлення засудженого, але встановити його місцезнаходження не вдалося.

25.01.2021 року засуджений ОСОБА_4 прибув до Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» Полтавської області, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та попереджений про відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання, про що останній власноруч заповнив підписку встановленого зразка.

25.01.2021 року засуджений ОСОБА_4 під підпис був ознайомлений з направленням до КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» вих. №25/14/452-21 від 25.01.2021 року, відповідно до якого він повинен приступити до відпрацювання громадських робіт з 27.01.2021 року. У своєму поясненні від 25.01.2021 року засуджений ОСОБА_4 пояснив, що йому роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, що він отримав направлення до КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» та 27.01.2021 року йому необхідно з`явитися для відпрацювання покарання, що поважність причин невиходу на громадські роботи має бути документально підтверджена, а також наслідки у разі ухилення від відбування покарання у вигляд громадських робіт.

03.02.2021 року з КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» надійшло повідомлення про неявку засудженого ОСОБА_4 до підприємства для відбуття покарання у виді громадських робіт.

ОСОБА_4 допустив неявки за викликами до Крюківського РВ відділу ДУ «Центр пробації» у Полтавській області на 15.02.2021 року, 22.02.2021 року, 24.02.2021 року, 09.03.2021 року, 22.03.2021 року, 30.03.2021 року, виправдовуючи документів не надав.

31.02.2021 року працівники Крюківського РВ відділу філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області було здійснено перевірку за місцем проживання ОСОБА_4 , де йому видано повторне направлення до КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», згідно якого він мав з`явитися до підприємства до 02.04.2021 року. Однак останній не з`явився на відпрацювання громадських робіт та за врученим викликом на 05.04.2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання.

ОСОБА_4 з 25.02.2021 року до складення обвинувального акту 26.04.2021 року жодного разу не з`явився до КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» та не приступив до виконання громадських робіт, без поважної на те причини. Таким чином, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів, та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, направленим на невиконання обов`язку понести призначене судом покарання та відпрацювати на громадських роботах необхідну кількість годин, безпідставно не відпрацював призначене вироком суду покарання, таким чином ухилившись від відбування громадських робіт.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку за обставин, наведених в обвинувальному акті. Дав показання про те, що будучі засуджений вироком суду до покарання у виді громадських робіт протягом 4-х місяців, більше двох разів не з`явився за направленням для відбуття покарання у виді громадських робіт, не подав докази наявності поважних причин неявки. Проте після складення обвинувального акту про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.389 КК України по факту ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 відбув покарання. За таких обставин просив суд суворо не карати, врахувати його щире каяття та бажання стати на шлях виправлення. Плахот ний повідомив, що має задовільний стан здоров`я, відсутні підстави, які унеможливлюють призначення йому покарання у виді громадських робіт.

Згідно ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодилися обвинувачений, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Відповідно до ст. 37 КВК України, засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

В ч.3 ст. 40 КВК України визначено, що ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Таким чином, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.389 КК України, по факту ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого проступку, конкретні обставини справи, а саме той факт, що на момент розгляду справи в суді обвинувачений ОСОБА_4 виконав покарання у виді громадських робіт, призначене йому вироком суду, що вказує на його щире каяття, свідоме бажання стати на шлях виправлення.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який в силу п.2-1 ст.89 КК України раніше не судимий, має задовільний стан здоров`я, проте будучі особою працездатного віку не має постійного місця роботи, а відповідно і легального джерела доходу, не одружений, не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансері.

Суду не подано негативних характеристик ОСОБА_4 за місцем проживання.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції закону за вчинений ним кримінальний проступок у виді обмеження волі. Судом не встановлено підстав, які унеможливлюють призначення вказаного виду покарання.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчинення обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого, думку прокурора, суд вважає за необхідне на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення з випробуванням на іспитовий строк 1 рік з покладанням обов`язків, визначених ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази у справі відсутні.

Витрати на залучення експерта також відсутні.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід, відповідних клопотань до суду не надходило. А тому враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, який не ухилявся від органів досудового розслідування та суду, не чинив перешкод у встановленні істини у справі, суд не вбачає ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити покарання обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, відповідно до п.1, п.2 ч.1, п.2,п.4 ч.3 ст.76 КК України, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1