Справа №295/852/22
УХВАЛА
щодо застосування запобіжного заходу
22.01.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3

слідчої Житомирського РУП ОСОБА_4

захисника- адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003098 від 16.06.2015 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
І. Суть клопотання
22.01.2022 року слідча за погодженням з прокурором звернулась з клопотанням, в якому просить застосувати обраний щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до закінчення строку досудового розслідування на строк 49 діб без визначення розміру застави.
В клопотанні зазначено, що в провадженні СВ Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0003098 від 16.06.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 345 КК України.
Слідчий вказує, що 13.06.2015 р. ОСОБА_6 висловлював погрози насильством працівникам правоохоронних органів - слідчій СВ Житомирського MB УМВС України в Житомирській області ОСОБА_7 та прокурору прокуратури м. Житомира ОСОБА_8 , у зв`язку із виконанням ними службових обов`язків, та погрози пошкодження майна шляхом вчинення вибуху.
Крім того, 08.07.2015 р. близько 15:30 год. ОСОБА_6 разом з двома невстановленими слідством особами, перебуваючи на території Силікатного кар`єру у м. Житомирі, завдали тілесних ушкоджень раніше знайомому ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_6 зняв з шиї ОСОБА_9 золотий ланцюжок разом з золотим хрестиком з розп`яттям та надів його собі на шию. У цей час, один з невстановлених слідством осіб з портфеля ОСОБА_9 дістав телефон марки «Самсунг С450» в корпусі червоного кольору, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 та передав його іншій невстановленій слідством особі, яка поклала його до своєї сумки.
В подальшому, ОСОБА_6 разом із невстановленими слідством особами, утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишили та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 5300,00 грн.
Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: даними протоколу допиту потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.06.2015 р. та 18.08.2015 р.; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідча посилається на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідча в клопотанні вказує, що з 21.09.2015 ОСОБА_6 оголошений у розшук, а з 18.07.2016 року перебуває в міжнародному розшуку, у зв`язку з тим, що переховувався від органу досудового розслідування.
Також, на переконання слідчої, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти виникненню встановлених ризиків та є необхідним запобіжним заходом.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалось повне фіксування судового процесу технічними засобами.
В судовому засіданні прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому. В обґрунтування додатково зазначив, що 20.08.2015 р. було складено повідомлення про підозру, згідно якого ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 345 КК України, цього ж дня вказане повідомлення про підозру було направлено засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_6 , проте останній поштову кореспонденцію не отримав. 19.09.2015 р. дане повідомлення про підозру було вручене матері ОСОБА_6 - ОСОБА_13 21.09.2015 р. у зв`язку з неможливістю встановлення місця знаходження підозрюваного постановою слідчого він був оголошений в розшук. В подальшому правоохоронними органами було встановлено, що ОСОБА_6 перетнув кордон України, а тому він був оголошений в міжнародний розшук. Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.09.2016 р. відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 21.01.2022 р. на виконання ухвали слідчого судді від 19.09.2016 р. ОСОБА_6 був затриманий.

Прокурор переконаний, що встановлені та наведені органом досудового розслідування обставини в сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, заявленим в клопотанні
Слідча ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задоволити. Зауважила, що на даний час підозрюваний не має зареєстрованого місця проживання, тимчасово проживає у співмешканки, від органу досудового розслідування переховувався протягом тривалого часу.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні свою причетність до вчинення злочину, інкримінованого органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 345 КК України визнав, вказав, що не думав, що це може бути підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності. Разом з тим, заперечував свою причетність до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Пояснив, що повідомлення про підозру йому органом досудового розслідування не вручалось. Вказав, що весь час перебував на території Україні, проживав в Київській області, жодних письмових документів від матері не отримував, оскільки посварився з нею та не спілкувався до 2021 року, від органу досудового розслідування не переховувався.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Вважає, що ОСОБА_6 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки особисто повідомлення про підозру він не отримував. Вручення повідомлення про підозру його матері відбулось з порушенням норм КПК України, оскільки остання не розуміла, за що розписується, письмові документи від працівників поліції не отримувала. Вказав, що органом досудового розлідування не вчинялись заходи для встановленн місця проживання його підзахисного, який весь час перебував в Україні, за межі країни не від`їжджав, оскільки в нього відсутній закордонний паспорт, оголошення його в міжнародний розшук було безпідставним.
Просив відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а у разі, якщо слідчий суддя дійде висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу, просив застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за адресою фактичного проживання підзахисного.
В судовому засіданні за клопотанням захисника допитано в якості свідка ОСОБА_13 , яка є матір`ю ОСОБА_6 . Свідок вказала, що до 2018 р. була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , син був офіційно зареєстрований за цією ж адресою. Пояснила, що фактично проживає по АДРЕСА_2 , за вказаною адресою восени 2015 р. до неї приїздили слідчі, повідомили, що її сина підозрюють у вчиненні злочинів, просили розписатись в отриманні документів. В повідомленні про вручення підозри розписалась, папери брати відмовилась. В подальшому вона в усній формі повідомила сина, що його розшукували працівники поліції. Додактового пояснила, що вона у 2018 році виписались з житла за адресою: АДРЕСА_1 , окільки вказану квартиру вона продала. На даний час вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , сина зареєструвати не має можливості, для його реєстрації потрібна згода співвласників.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді
Слідчим суддею встановлено, що слідчими Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003098 від 16.06.2015 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 345 КК України.
20.08.2015 року було складено повідомлення про підозру, згідно якого ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 345 КК України.
В судовому засіданні слідчим суддею оглянуто матеріали кримінального провадження, з якого встановлено, що письмове повідомлення про підозру було направлено за зареєстрованим на той час місцем проживання ОСОБА_6 , яке підтверджувалось довідкою з міграційної служби, - АДРЕСА_1 .
Крім того, в повідомленні про підозру міститься рукописний напис "мати ОСОБА_13 Копія підозри сина отримала 19.09.2005 року, підпис". В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_13 підтвердила, що даний напис здійснила вона і це її почерк. Не заперечувала свідок і той факт, що працівники правоохоронного органу дійсно до неї приїздили з метою вручення підозри для сина.
З огляду на викладене, слідчий суддя критично відноситься до показань ОСОБА_13 , в яких вона зазначила, що документи не отримувала, а лише розписалась про те, що їй відомо, що син підозрюється у вчинені кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.ст. 276, 278 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України (глава 11 КПК України) у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що повідомлення про підозру було вручену ОСОБА_6 з дотриманням вимог КПК України, він у встановленому порядку і спосіб набув статус підозрюваного у кримінальному провадженні, а відтак доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 немає статусу підозрюваного в кримінальному провадженні слідчий суддя визнає неспроможними.
21.09.2015 року органом досудового розслідування винесено постанови про зупинення досудового розслідування і оголошення в розшук підозрюваного у зв`язку з тим, що він переховувався від слідства.
18.07.2016 р. Генеральним секретаріатом Інтерполу опубліковано циркулярне повідомлення щодо міжнародного розшуку громадянина України ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.09.2016 р. в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту його затримання в межах строку досудового розслідування.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, 21.01.2022 року о 13 год.00 хв. підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді від 19.09.2016 р. В судовому засіданні підозрюваний не заперечував час і місце свого затримання.

Не заслуговують на увагу доводи сторони захисту, що вказана вище ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки вона винесена в кримінальному провадженні, яке було зупиненим, оскільки з матеріалів кримінального провадження, які надані слідчому судді, не вбачається, що кримінальне провадження на момент звернення до слідчого судді з клопотанням було зупиненим. Крім того, слідчий суддя суду першої інстанції не наділений процесуальними повноваженнями надавати оцінку законності ухвали слідчого судді, яка набрала законної сили, а відтак є обов`язковою для виконання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).
Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, оглянувши кримінальне провадження №0003098 від 16.06.2015 року, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази в їх сукупності підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які інкриміновані йому органом досудового розслідування, що на даній стадії досудового розслідування є достатнім для вирішення питання про застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на наступне.
В судовому засіданні стороною обвинувачення безсумнівно доведено, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим з 21.09.2015 року був оголошений в розшук, а з 18.07.2016 року перебував в міжнародному розшуку.
Так, слідчим суддею встановлено, що після подій, які мали місце в червні-липні 2015 року підозрюваний залишив зареєстроване місце проживання в м. Житомирі. В 2016 році знявся з реєстрації з відомої органу досудового розслідуання адреси - АДРЕСА_1 , зареєстрованого місця проживання на території України немає.
Слідчий суддя критично оцінює пояснення підозрюваного, що йому не було відомо про те, що його розшукують у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, оскільки, як з`ясовано в судовому засіданні, повідомлення про підозру вручалось його матері, він не заперечував, що мати йому повідомляла, що до неї приходили працівники поліції, що підтвердила і сама ОСОБА_13 . Критично відноситься слідчий суддя і до пояснень підозрюваного про те, що він почав спілкуватися з матір`ю лише минулого року, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, у 2018 року мати придбала житло в населеному пункті, в якому протягом тривалого часу проживає підозрюваний у фактичних шлюбних відносинах, і дане житло було придбано саме з метою проживання в ньому сина з родиною.
Слідчий суддя враховує доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, враховуючи і тяжкість покарання, яке йому загрожує.
Також не є безпідставними доводи слідчої про те, що підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, з яким підозрюваний особисто знайомий, в ході проведення досудового розслідування може виникнути потреба в проведенні слідчих дій за участі потерпілих разом з підозрюваним.
Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних корисливих злочинів, поєднаних з насильством, а також щодо працівників правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цими працівниками службових обов`язків, які згідно правил ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 345 КК України) та тяжким злочином (ч. 2 ст. 186 КК України), а також те, що за вчинення таких злочинів КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років (ч. 1 ст. 345 КК України) та до шести років (ч. 2 ст. 186 КК України), що може свідчити про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України у разі обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за правилами даної статті після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки підозрюваного до місця кримінального провадження слідчий суддя за його участю розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
При вирішенні питання про застосування стосовно ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 19.09.2016 року слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні двох злочинів, один з яких є тяжким, вчинений із застосуванням насильства за попередньою змовою групою осіб, потерпілому заподіяні тілесні ушкодження; також підозрюється у вчиненні злочину стосовно працівників правоохоронного органу, слідчий суддя враховує наявність вагомих доказів, які підтверджують його причетність до їх вчинення, наявність ризиків, доведених прокурором, а також бере до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме, те, що підозрюваний офіційно не одружений, на утриманні дітей або інших осіб немає, зареєстрованого місця проживання не має, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам на даній стадії досудового розслідування, оскільки підозрюваний протягом тривалого часу переховувався від органу досудового розслідування, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за можливе застосувати до підозрюваного раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 30 діб.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки злочини, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_6 , вчинені із застосуванням насильства та погрозою його застовування.
В силу приписів ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, обраний відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.09.2016 року, справа № 295/12196/16, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 30 діб, а саме до 19.02.2022 року (включно) без визначення застави.

Рахувати строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання з 10-00 год. 21.01.2022 року.

Строк дії ухвали встановити до 19.02.2022 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27.01.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1