Справа № 203/840/20
Провадження № 1-кп/0203/243/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 05.02.2020 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Луганська, громадянки України, без освіти, незаміжньої, не працюючої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
-13.01.2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України, до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

-21.02.2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ст.ст.70, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
-19.06.2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі;
-08.10.2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі;
-14.07.2021 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.ч1,2 ст.185, ч. 1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 повторно вчинила злочин проти власності при наступних обставинах.
04.02.2019 року приблизно о 19 год. 00 хв., знаходячись біля головного входу до залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, який розташований за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11, побачила раніше невідомого їй ОСОБА_7 , з яким у неї виникла розмова, після чого вони разом пішли до зали очікування залізничного вокзалу Дніпро-Головний, де на сидіннях переглядали фільми на належному ОСОБА_7 мобільному телефоні Redmi 8 Sapphire Blue 4GB RAM 64GB ROM. Під час перегляду ОСОБА_7 добровільно передав ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон Redmi 8 Sapphire Blue 4GB RAM 64GB ROM ОСОБА_8 , після чого у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння вказаним мобільним телефоном, який вона визначила, як предмет свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , 05.02.2020, приблизно о 00 год. 30 хв., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вона діє таємно, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 пішов до вбиральні та тимчасово залишив їй належний йому мобільний телефон Redmi 8 Sapphire Blue 4GB RAM 64GB ROM, ринкова вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 3266 гривень 67 копійок, поклала вказаний телефон до кишені одягненої на неї куртки, вийшла із залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим завдала матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на вказану суму.
Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала в повному обсязі та підтвердили обставини, які викладені в обвинувальному акті. У вчиненому кається, просить суд суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий, який надав суду заяву, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, беручи до уваги засудження ОСОБА_5 вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержиснька від 21.02.2020 року за злочини проти власності, які були вчинені до вчинення кримінального правопорушення за даним кримінальним провадженням, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судима, вчинила злочин проти власності, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, характеризується позитивно, не працює, має на утриманні малолітню дитину, вину визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному, свою поведінку засуджує.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. В справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року суд зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів необхідним і достатнім є покарання у виді позбавлення волі строком, ближчим до мінімальної межі санкції ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.07.2021 року було засуджено за ч.ч1,2 ст.185, ч. 1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, при цьому вчинила інкриміноване їй суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, враховуючи реальний характер призначеного обвинуваченій покарання за цим вироком суду, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст.100 КПК України.
Згідно до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта, які відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000034 складають 628,04 гривень.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся, запобіжний захід у даному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368,370,373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.07.2021 року остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.

Речові докази: CD-Rдиск «Alerus», 700 Mb, 80min, 52х, долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1