печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2021 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника адвоката: ОСОБА_5 ,

захисника адвоката: ОСОБА_6 ,

захисника адвоката: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене Прокурором у кримінальному провадженні прокурором четвертого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ст. 340 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002443 від 06.11.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 за погодженням з Прокурором у кримінальному провадженні прокурором четвертого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ст.. 340 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002443 від 06.11.2015 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002443 від 06.11.2015 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ст. 340 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , будучи службовою особою заступником Секретаря Ради національної безпеки і оборони України, підбурив начальника ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_11 до незаконного перешкоджання проведенню мітингу, що було вчинено службовою особою та із застосуванням фізичного насильства за наступних обставин.

Внаслідок злочинних дій начальника ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_11 , підбуреного ОСОБА_10 до незаконного перешкоджання проведенню мітингу із застосуванням фізичного насильства, а також злочинних дій заступника начальника Головного управління начальника міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_12 , начальника управління громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_13 , командира ПМОП «Беркут» ОСОБА_14 та інших невстановлених на цей час органом досудового розслідування працівників ПМОП «Беркут», які виконували наказ ОСОБА_11 , за пособництва голови КМДА ОСОБА_15 у період часу з 4 год. 11 хв. до 4 год. 22 хв. 30 листопада 2013 року працівниками міліції та військовослужбовцями ВВ МВС України було незаконно розігнано мітинг громадян, який проходив на Майдані Незалежності в місті Києві, у результаті чого більше 300 учасників акції протесту були витіснені за межі площі і прилеглих вулиць. Крім того, внаслідок протиправного застосування фізичної сили співробітниками ПМОП «Беркут» було заподіяно 85 особам тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та вчинено насильницькі дії, які завдали фізичного болю.

20.11.2015 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ст. 340 КК України.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_10 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 20.11.2015 року у день його складення, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним Кодексом для вручення повідомлень.

10.12.2020 року за місцем реєстрації підозрюваному ОСОБА_10 повторно спрямовано повідомлення про підозру.

Відповідно до п. 7 Правил реєстрації проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 02.03.2016 №207, за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_10 повідомлення про підозру, а тому, у відповідності до ст. 42 КПК України, він набув статусу підозрюваного.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допиту потерпілих, свідків, в тому числі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та інших, висновками експертиз, протоколами оглядів.

24.11.2015 року у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_10 від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності останнього оголошено у розшук.

Постановою слідчого Державного бюро розслідувань від 10.06.2020 року ОСОБА_10 оголошено в міжнародний розшук.

Враховуючи майновий стан підозрюваного ОСОБА_10 , наявний у ОСОБА_10 , як колишнього працівника правоохоронного органу, досвід, авторитет та зв`язки працівника правоохоронного органу, що забезпечують йому додаткові можливості позапроцесуального впливу на учасників процесу, а також те, що останній переховується від органів досудового розслідування, слідчий вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігання ризикам. Крім того, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, слідчий просить не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

30.08.2021 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшли заперечення адвоката ОСОБА_7 , в яких останній просив відмовити у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Разом з тим, згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Оскільки підозрюваного оголошено у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання за відсутності підозрюваного.

30.08.2021 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшли заперечення адвоката ОСОБА_7 , в яких останній просив відмовити у задоволенні клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з викладених у ньому підстав та просили його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Окрім того, зазначив, що ОСОБА_10 повідомлення про підозру не вручено в визначеному законодавством порядку, докази направлення повідомлення про підозру відсутні. Також, адвокат ОСОБА_5 звернув увагу, що в матеріалах клопотання відсутні докази направлення повісток ОСОБА_10 , а у розшук ОСОБА_10 оголошено в іншому кримінальному провадженні.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував та просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на необґрунтованість підозри, оскільки показання, на які посилається орган досудового розслідування, давали свідки, що на даний час є підозрюваними у кримінальному провадженні, а отже, їх показання не можуть бути допустимими доказами. Окрім того, зазначив, що прокурором не надано доказів того, що необхідно застосувати найбільш жорсткий запобіжний захід тримання під вартою.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 , в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував та просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що строк досудового розслідування закінчився 09.03.2021 року, а отже, клопотання про застосування запобіжного заходу подане поза межами строку досудового розслідування. Окрім того, ОСОБА_10 про підозру у кримінальному провадженні № 0002443 від 06.11.2015 року не повідомлено.

Вислухавши пояснення прокурорів в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисників, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002443 від 06.11.2015 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ст. 340 Кримінального кодексу України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Крім того, слідчий суддю на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання, 20.11.2015 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ст. 340 КК України, в межах кримінального провадження № 0002443, проте, у зв`язку з переховуванням ОСОБА_10 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_17 від 10.06.2020 року ОСОБА_10 оголошено в міжнародний розшук в межах кримінального провадження № 0002443.

Вказані обставини також встановлено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.07.2020 року.

Так, до матеріалів клопотання долучено постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про уточнення відомостей в постанові про міжнародний розшук, проте, слідчий суддя звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено такої процесуальної дії як уточнення відомостей в постанові.

Отже, відомостей щодо скерування постанови про оголошення ОСОБА_10 в межах кримінального провадження № 0002443 в міжнародний розшук матеріали клопотання не містять.

Крім того, слідчий суддя також звертає увагу, що постановою від 13.08.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинене, та на даний час не відновлено, що не заперечується прокурором.

Положеннями ч. 1, 3 ст. 282 КПК України встановлено, що зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Відомості про відновлення досудового розслідування вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Поряд з цим постанови про відновлення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження матеріали провадження не містять.

Факт зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002443 від 06.11.2015 року на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечується стороною обвинувачення.

Між тим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України спрямоване на забезпечення подальшого міжнародного розшуку, що є процесуальною дією, а тому потребує відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

За наведених обставин стороною обвинувачення не дотримано порядку здійснення слідчих/процесуальних дій, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом.

На необхідності відновлення досудового розслідування наголошувала Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду, зокрема в ухвалі від 18.09.2020 у справі № 991/6805/20.

Відповідно до ч. 2 та ч. 5 ст. 280 КПК України, до зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими цієї статті. Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

Зі змісту ст. 282 КПК України слідує, що законодавець встановив співвідношення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, як категорії окремих дій.

У зв`язку з цим слід дійти висновку, що ст. 282 КПК України є спеціальною правовою нормою щодо ст. 280 КПК України, яка встановлює порядок проведення процесуальних дій, за винятком слідчих (розшукових) дій, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Крім того, з диспозиції ч. 6 ст. 193 КПК України слідує, що остання є відсилочною нормою до ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином ні граматично, ні логічно в ст. 177 КПК України не закріплено встановлення місцезнаходження підозрюваного як мету або підставу для обрання запобіжного заходу.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подання слідчим, прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України є процесуальною дією, яка не спрямована на встановлення місцезнаходження підозрюваного, а тому вчинення такої дії вимагає відновлення досудового розслідування.

За таких обставин, правові підстави для розгляду даного клопотання в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відсутні.

Отже, в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 107, 176, 177, 178, 179, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання Слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погодженого Прокурором у кримінальному провадженні прокурором четвертого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ст.. 340 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002443 від 06.11.2015 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 13 год. 18 хв. 10.09.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1