ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1299/21 Справа № 188/978/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 26 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

за участю:
представника третьої особи,
щодо майна якої вирішується
питання про арешт ОСОБА_6
в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року задоволено клопотання слідчого ВП №4 Синельниківського РУП Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 2121 реєстраційний номер НОМЕР_1 загальний легковий універсал В «Нива» зеленого кольору, який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 з забороною власнику його використання, розпорядження та відчуження будь-яким способом, накладено арешт на автомобільний причеп «ПА» моделі «004», реєстраційний номер НОМЕР_3 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_10 ), з забороною власнику та особам у користуванні яких він може перебувати його використання, розпорядження та відчуження будь-яким способом та накладено арешт на свіжо спиляні розпиляні колоди дерева орієнтовно породи «дуб» довжиною від 1 м. до 1.5 м діаметром від 10 см. до 25 см., вагою 380 кг, які знаходяться в автомобільному причепі «ПА», які за допомогою автомобіля марки « ВАЗ 2121» р.н. НОМЕР_1 перевозив ОСОБА_7 .
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, зазначив, що з метою збереження вказаного майна, яке є знаряддям та предметом злочину, які визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та можуть бути використані для встановлення істини у справі і враховуючи доведеність необхідності арешту майна за наявності ризиків передбачених положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України в сукупності з підставами передбаченими п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне задовольнити клопотання та накласти арешт на зазначене слідчим майно. Крім цього, слідчий суддя зазначив, що заборона користування автомобілем марки «ВАЗ 2121» реєстраційний номер НОМЕР_1 обумовлена тим, що в провадженні СВ ВП № 4 Синельниківського РУП перебувають матеріали кримінального провадження № 0000115 від 10.06.2021р., під час досудового розслідування якого також був вилучений автомобіль ВАЗ 2121 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_7 який перевозив свіжо спиляні колоди дерев. Ухвалою слідчого судді від 15.06.2021 року, в тому числі на вказаний автомобіль, накладено арешт із забороною розпорядження та відчуження та передано ОСОБА_7 на зберігання з правом користування. Натомість вказаний захід забезпечення не сприяє його меті, так як вже у рамках іншого кримінального провадження вказаний транспортний засіб знову був зупинений працівниками поліції та вилучений до ВП №4, як такий, що використовується як знаряддя вчинення злочину.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник третьої особи ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про накладення арешту на майно задовольнити частково, накласти арешт на розпиляні колоди дерева орієнтовно породи «дуб».
Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про арешт майна не звернув увагу на ту обставину, що в рамках цього кримінального провадження жодній особі, в тому числі й ОСОБА_7 не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а тому накладення арешту на його майно порушує його майнові права.
Крім цього, представник вказує на те, що диспозиція ст. 246 КК України передбачає заподіяння істотної шкоди, однак у даному кримінальному провадженні не встановлено, кому саме належить вказана деревина, яку перевозив ОСОБА_7 .
Також зазначає, що вилучене у ОСОБА_7 майно не містить слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, оскільки у автомобілі ВАЗ 2121 реєстраційний номер НОМЕР_1 не було виявлено будь-яких слідів чи знарядь злочину, а тому в розумінні ст. 98 КПК України не може бути речовим доказом.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні представник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити, вважав ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та накласти арешт на розпиляні колоди дерева орієнтовно породи «дуб».
ОСОБА_7 до апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце апеляційного перегляду був повідомлений належним чином, надав заяву у якій просив розглянути апеляційну скаргу у його відсутність.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги представника, суд апеляційної інстанції доходить висновку про належне виконання слідчим суддею зазначених вимог кримінального процесуального закону при вирішенні клопотання слідчого про арешт майна, з огляду на наступне.
З матеріалів справи слідує, що СВ відділення поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 26.07.2021 року за ч. 1 ст. 246 КК України, за ознаками незаконної порубки дерев у лісах, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев.
В ході досудового розслідування встановлено, що 25.07.2021 року о 09:57 год. до ЧЧ ВП №4 Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від жителя с. Самарське про те, що невстановлена особа спиляла дерево породи дубу та інші зелено ростучі дерева, до ступеню припинення росту та на автомобілі ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , поїхав у бік с. Самарське, Синельниківського району, Дніпропетровської області, у ході телефонної розмови заявник вказав на особу, та назвав її прізвище. Після чого працівниками поліції зупинено транспортний засіб, а саме автомобіль марки « ВАЗ» моделі «2121» реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом який знаходився під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в салоні в цей час перебувало ще двоє чоловіків. Проведено огляд вказаного транспортного засобу з причепом та встановлено, що на причепі виявлено навантаження у вигляді розпиляних колод дерева породи дубу довжиною від 1м. до 1,5 м діаметром від 10 см до 25 см, вагою близько 500 кг. На дотик дерева вологі, листя на деревах не зів`яле, що свідчить про нещодавній спил.
Вказаний транспортний засіб з причепом та дерев`яними колодами, які знаходились в ньому вилучено до ВП №4 Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Задовольняючи клопотання слідчого про арешт зазначеного майна, слідчий суддя виходив з того, що з метою збереження речей вилучених в ході огляду, які визнані речовими доказами та можуть бути використані в кримінальному провадженні для встановлення істини, серед яких є предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та знаряддя, за допомогою якого було вчинено кримінальне правопорушення та вважав доведеним необхідність арешту майна та ризиків передбачених положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тому дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та накладення арешту на майно.
З такими висновками слідчого судді погоджується також й апеляційний суд з огляду на таке.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди (п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій...
З огляду на фактичні обставини (фабулу) цього кримінального провадження та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вилучене в ході огляду майно, яке може відноситься до розслідуваного кримінального правопорушення, має ознаки речового доказу, зокрема могло бути знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ст. 246 КПК України, в тому числі могли бути предметами кримінально протиправних дій, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що, відповідно, до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК є підставою для накладення арешту на таке майно.
У випадку, передбаченому п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у зв`язку чим доводи апеляційної скарги представника про неповідомлення жодній особі про підозру, не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Апеляційний суд вважає, що наявні правові підстави та мета для застосування такого заходу забезпечення, тому для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і для запобігання ризиками приховування, перетворення та відчуження вказаних речових доказів, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, накладення арешту на вказане майно є обґрунтованим та доцільним.
При цьому, посилання представника на те, що вилучений у ОСОБА_7 транспортний засіб не містить слідів скоєння кримінального правопорушення, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки вказаний транспортний засіб міг використовуватись як засіб скоєння злочину.
Більше того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як видно з ухвали слідчого судді, підставою для арешту автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 з забороною користування, окрім іншого, стала й та обставина, що в провадженні СВ відділення поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0000115 від 10.06.2021 року, де також було вилучено вказаний автомобіль та ухвалою слідчого судді у цьому ж кримінальному провадженні було накладено на нього арешт та повернуто ОСОБА_7 на зберігання без заборони користування. Однак, не дивлячись на зазначене, у останнього повторно, вже у іншому кримінальному провадженні було вилучено автомобіль ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що може свідчити про те, що останній може використовувати його в подальшому для скоєння кримінальних правопорушень, а тому висновки слідчого судді в цій частині є законними, обґрунтованими та повністю узгоджуються з метою такого обмеження.
Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин і прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК України, власник майна наділений правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане в клопотанні слідчого майно може бути доказом розслідуваного злочину, існує необхідність проведення низки слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, апеляційний суд доходить висновку про необхідність залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги представника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000137 від 26 липня 2021 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4