Номер справи 610/254/22
Номер провадження 1-кс/610/101/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2022 м. Балаклія

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000150 від 08.06.2021 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ:

16.12.2019 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло вказане клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в якому зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно та протиправно, з метою подальшого збуту психотропної речовини, придбав у невстановленому в ході досудового розслідування часі та місці особливо небезпечну психотропну речовину PVP, після чого почав незаконно зберігати вищевказану психотропну речовину з метою збуту за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 29.10.2021, близько 15 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у дворі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, з корисливих мотивів, отримавши від ОСОБА_6 (анкетні дані змінені на підставі постанови слідчого) грошову винагороду за збут психотропної речовини в розмірі 700 грн., діючи умисно та протиправно, незаконно збув паперовий згорток обмотаний липкою стрічкою чорного кольору з порошкоподібною кристалізованою речовиною блакитного кольору ОСОБА_6 , який приймав участь у проведенні оперативної закупки. Після чого, ОСОБА_6 добровільно в присутності працівників ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області видав придбаний у ОСОБА_4 вказаний паперовий згорток з порошкоподібною кристалізованою речовиною блакитного кольору 0,5456 грам, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, масою в перерахунку на суху речовину 0,4411 грам.

Крім того встановлено, що 14.01.2022, близько 14.30 години, ОСОБА_4 знаходячись на вулиці напроти свого помешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел спрямований на збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP (солі), з корисливих мотивів, отримавши від ОСОБА_6 (анкетні дані змінені на підставі постанови слідчого) грошову винагороду за збут психотропної речовини в розмірі 300 грн., діючи умисно та протиправно, повторно, незаконно збув полімерний пакунок обмотаний липкою стрічкою чорного кольору, в якому знаходилась кристалізована речовина світло-коричневого кольору ОСОБА_6 , який приймав участь у проведенні оперативної закупки. Після чого, ОСОБА_6 добровільно в присутності працівників ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області видав придбаний у ОСОБА_4 вказаний пакунок, в якому знаходилась кристалізована речовина світло-коричневого кольору 0,3948 грам, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, масою в перерахунку на суху речовину 0,1863 грам.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинений повторно.

09.02.2022 кримінальні провадження № 0000150 від 08.06.2021 та № 0000149 від 09.02.2022 за постановою прокурора були об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000150.

09.02.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини; у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинений повторно.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_6 ; матеріалами проведеної оперативної закупки; висновками судової експертизи та іншими матеріалами.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав посилаючись на те, що досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів, підтверджуючих обґрунтованість підозри: покази свідків, матеріали проведеної оперативної закупки, оглядом місця події, висновками експертизи, вважає, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам: підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, не має офіційного доходу, обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, а враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, існує реальний ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; на даний час проводиться досудове слідство, допитано ряд свідків, з якими підозрюваний особисто знайомий та знає їх місце проживання, тому існує ризик незаконного впливу на свідків; враховуючи що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, не має офіційного доходу, тому може продовжувати свою злочинну діяльність шляхом збуту наркотичних засобів.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив суд застосувати до нього домашній арешт посилаючись на те, що він хоч і розлучений, однак проживає з жінкою, має неповнолітню дитину 2006 року народження та бабусю похилого віку, яка потребує догляду. Розкаюється у скоєному, зазначив, що не заперечує факту збуту ним наркотичних засобів, однак він не пам`ятає обставин скоєння злочину.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

ВП №1 Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 07.06.2021 до ЄРДР за № 0000150 за ч. 2 ст. 307 КК України.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до врученої ОСОБА_4 09.02.2022 підозри, останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, вчинений повторно. Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Копію клопотання про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний отримав у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України.
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Обґрунтованість підозри, крім визнання винуватості самим підозрюваним стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме: показами свідків, матеріалами проведеної оперативної закупки, висновками судової експертизи та іншими матеріалами.

Як передбачено ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За усталеною практикою ЄСПЛ «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об'єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред'явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження. Це пов'язано з тим, що на ранніх етапах кримінального провадження такі докази ще неможливо було здобути.
Так, Європейський Суд з прав людини у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
В рішенні по справі «W проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Матеріали кримінального провадження, на які посилається прокурор, при розгляді клопотання дають підстави вважати підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування - враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, незаконний вплив на свідків, з якими підозрюваний особисто знайомий та знає їх місце проживання, вчинення інших кримінальних правопорушень - враховуючи що ОСОБА_4 ніде не працює, не має офіційного доходу, тому може продовжувати свою злочинну діяльність шляхом збуту наркотичних засобів.
Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховується: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному (позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна); дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме відсутність відомостей про тяжкі захворювання чи інвалідність; відсутність постійного джерела доходів; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та, відповіднодо п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.
На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, враховуючи викладені вище обставини, а також той факт, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, має високий ступінь суспільної небезпеки, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання. Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує положення ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вважає за доцільне визначити заставу у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки вважає, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і є таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України.
Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 194, 196, 205, 206 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів по 09.04.2022 включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання.
Одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави у межах 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 74430,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами :

Одержувач ТУ ДСА України у Харківській області
Код одержувача 26281249
Банк одержувача ДКСУ м. Київ
МФО одержувача 820172
р/р UA0006674

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчому, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи.

Роз`яснити, що з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі їх невиконання внесені у якості застави кошти звертаються в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1