Номер провадження: 11-кп/813/2099/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 , на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2021 року у кримінальному проваджені №0003116, внесеному до ЄРДР 08.06.2017 року відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з вищою освітою, яка перебуває на соціальному забезпеченні, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі п. «ґ» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 85 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного основного та додаткового покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
Вироком також вирішено питання щодо цивільних позовів, процесуальних витрат та речових доказів.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнана винною у тому, що вона 08.06.2017 близько 06:55 годин допустила порушення вимог п. 2.3 б), п. 8.7.3 е), п. 11.4, п. 12.4 та розділу 34, розмітка 1.12 (стоп-лінія) Правил дорожнього руху України, яке виразилось в тому, що в зазначений день та час водій ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем «Honda CR-V», р/н НОМЕР_1 , в світлий час доби, здійснюючи рух по сухому асфальтобетонному покриттю проїжджої частини вул. Канатна в Приморському районі м. Одеси, де організований двосторонній рух і протилежні половини проїзної частини поділені одинарною білою суцільною лінією дорожньої розмітки, збоку вул. Пантелеймонівська в напрямку вул. В.Арнаутська зі швидкістю не менше 74 км/год. (згідно висновку судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №17-2750/2817/2450 від 20.07.2017), уважною не була, за дорожньою обстановкою та її зміною постійно не слідкувала і здійснюючи рух по зустрічній для неї смузі руху та наближаючись до регульованого перехрестя із вулицею М. Арнаутська, водій ОСОБА_10 побачила, як на світлофорі їй увімкнувся червоний сигнал, який забороняв рух, проте, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжила, проігнорувала вимоги сигналу світлофору та дорожньої розмітки 1.12. «стоп-лінія», перед якою вона зобов`язана була зупинитися на заборонений сигнал, рухаючись із перевищенням допустимої в населеному пункті швидкості та створюючи небезпеку для інших учасників дорожнього руху, продовжила рух прямолінійно, намагаючись здійснити швидко проїзд через перехрестя, не надала перевагу в русі та скоїла зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , яка здійснюючи рух в середній смузі проїжджої частини вул. М. Арнаутська, на якій організований односторонній трьох рядний рух, збоку вул. Лейтенанта Шмідта в напрямку вул. Бєлінського та здійснювала проїзд вказаного перехрестя на зелений для неї сигнал світлофора. Внаслідок зіткнення обидва транспортні засоби відкинуло на лівий по ходу руху автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 тротуар, де він скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пішохід ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали тяжкі тілесні ушкодження.
За наведених обставин ОСОБА_10 вчинила злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням захисник обвинуваченої подав апеляційну скаргу, оскільки вважає вирок суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та невмотивованим.
Зазначає, що суд першої інстанції протиправно відмовив захиснику у доручені органу досудового розслідування провести слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_13 з метою перевірки можливості побачити усі обставини дорожньо-транспортної пригоди та дорожньої обстановки на значній відстані, що перешкодило ухваленню законного та обґрунтованого рішення та перевірки обставин, що мають суттєве значення для розгляду справи.
Вважає, що висновки суду про порушення обвинуваченою ПДР не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду та судом належним чином не обґрунтовано врахування певної частини показань свідків за одночасного неврахування показань, які спростовують порушення ПДР обвинуваченої. Наголошує, що суд першої інстанції надаючи оцінку висновку №17-2750/2817/2540, зазначивши про швидкість більше 74 км/год. автомобіля «Honda CR-V» не врахував швидкість автомобіля «Chevrolet Aveo».
Вказує, що суд першої інстанції вийшов за межі висунутого обвинувачення та неправильно застосував наявність обставин, що обтяжують покарання.
Просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та цивільний позов потерпілої залишити без розгляду.
Окрім того до апеляційного суду разом з апеляційною скаргою захисника надійшло клопотання про повторне дослідження усіх письмових доказів та надання доручення слідчому управлінню ГУНП в Одеській області про проведення слідчого експерименту с обвинуваченою ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_13 шляхом відтворення його дій та обстановки дорожньо-транспортної, яка мала місце 08.06.2017 близько 06:55 на перехресті віл. Мала Арнаутська та Канатна за участю автомобілів «Honda CR-V» та «Chevrolet Aveo» з метою перевірки можливості побачити свідком у дзеркало заднього виду на відстані від 149,85 до 187,38 м. обставин дорожньо-транспортної пригоди, сигнали світлофора та колір автомобілів.
Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача; пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу у повному обсязі, прокурора, представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 3 ст. 403 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Заявляючи клопотання про повторне дослідження доказів, захисник ОСОБА_9 вказав, що під час судового провадження захисниками ОСОБА_10 заявлялось клопотання про проведення слідчого експерименту, яке судом не було розглянуте. Окрім того у поданому клопотанні захисник просив дослідити всі письмові докази з метою встановити дійсну швидкість автомобілю.

Натомість прокурор заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що вказане клопотання під час досудового розслідування стороною захисту не заявлялось, а під час проведення судового розгляду допитано всіх свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність, що надали відповідні покази, а також досліджено письмові докази, які виключали проведення слідчого експерименту.

Також прокурор заперечував проти дослідження письмових доказів та зазначив що єдиною підставою для їх дослідження є саме встановлення швидкості автомобіля, яке в даному випадку можливо усунути дослідивши лише висновок експерта №17-2750/2817/2540 від 20.07.2017.

Апеляційний суд вважає, що зазначені у клопотанні доводи про те, що суд першої інстанції не розглянув клопотання про проведення слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_13 є необґрунтованими, оскільки спростовується матеріалами справи та вироком суду у якому зазначено, що суд першої інстанції критично оцінює ці доводи, оскільки підстав для перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не встановлено, яке в даному випадку несе слідчий експеримент.

У зв`язку з чим апеляційний суд вважає що у задоволені клопотання в цій частині необхідно відмовити.

Разом з тим, враховуючи пояснення захисника та прокурора щодо повторного дослідження всіх письмових доказів апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання захисника у цій частині та дослідити у судовому засіданні апеляційного суду висновок експерта №17-2750/2817/2540 від 20.07.2017.

При цьому відмовляючи у задоволенні іншої частини зазначеного клопотання захисника щодо повторного дослідження доказів апеляційний суд виходить з того, що норми ч. 3 ст. 404 КПК України зобов`язують суд апеляційної інстанції провести повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, лише коли суд першої інстанції дослідив ці обставини неповно або з порушенням.Проте, захисником не зазначено конкретних обставин, які б свідчили про неповноту дослідження судом доказів або, що ці докази були досліджені судом з порушеннями.
Одночасно, апеляційний суд з даного питання зазначає, що розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у місцевому суді, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України. Незгода захисника з дослідженим доказами по справі, не є підставою для повторного дослідження цих доказів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 10.02.2021 в справі №127/14811/17.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченої ОСОБА_10 яка вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала та заперечувала проти скоєння злочину, надавши відповідну правову оцінку заявленим в апеляційній скарзі доводам і наявним в матеріалах провадження доказам, апеляційний суд доходить наступних висновків.

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в оскаржуваному вироку обставин підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, яким надана належна правова оцінка.

Як вбачається з матеріалів провадження під час судового розгляду судом першої інстанції допитана потерпіла ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 які надали чіткі та послідовні покази, які в свою чергу підтверджуються дослідженими доказами у справі, представлені стороною обвинувачення та які повністю підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненому нею кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі яких ухвалено обвинувальний вирок.

Так потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що 08.06.2017 близько 06:50 рухалась на автомобілі «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 по проїзній частині вулиці Малої Арнаутської в місті Одесі в середній смузі руху, збоку вулиці Осіпова в напрямку вулиці Белінського у м. Одесі. У салоні автомобіля пасажирів не було. У зазначений час був світлий період доби, проїзна частина була сухою. Проїзна частина вул. Малої Арнаутської є дорогою з одностороннім рухом, на якій організовано три смуги руху в напрямку вулиці Белінського. Рух здійснювала виконуючи вимоги ПДД України. При наближенні до перехрестя з вулицею Канатною переконалась, що здійснює рух на зелений сигнал світлофору, не порушуючи швидкісний режим, рухаючись приблизно 60 км/год, продовжуючи рух, на розі з вулицею Канатною отримала удар у праву частину автомобілю від автомобілю «HONDA CR-V» держномер НОМЕР_1 . В результаті ДТП її автомобіль відкинуло в бік та вона втратила свідомість. Прийшла до тями в лікарні, де їй повідомили, що вона потрапила в ДТП. У лікарні до неї звернувся незнайомий чоловік, як потім їй стало відомо це був чоловік ОСОБА_10 , та повідомив, що вона не винна у ДТП. В результаті ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження. В результаті отриманих травм проходила лікування на протязі багатьох місяців та не могла працювати. Внаслідок отриманих в ДТП тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_11 стала інвалідом ІІІ групи. Майнова, моральна шкода та шкода здоров`ю, завдана злочином, їй обвинуваченою не відшкодована. Також потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов, який уточнювався в ході судового розгляду. Уточнену позовну заяву потерпіла та її представник підтримали у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що до ДТП був не знайомий з обвинуваченою чи потерпілими та зазначив, що 08.06.2017 близько 06:50 рухався по проїзній частині вулиці Малої Арнаутської в місті Одесі в середній смузі руху, з боку вулиці Осіпова в напрямку вулиці Белінського. При під`їзді до перехрестя з вулицею Канатною перестроївся у праву смугу для руху, оскільки мав намір здійснити правий поворот на вулицю Канатну в напрямку вулиці Пантелеймонівської. Дочекавшись зеленого сигналу світлофору, розпочавши рух, при виконанні правового повороту на вулицю Канатну він побачив наближення назустріч по вулиці Канатній з боку вулиці Пантелеймонівської автомобілю «Хонда» сірого кольору. Після цього зліва від себе він почув звук удару та у дзеркало заднього виду побачив зіткнення зазначеного автомобілю «Хонда» та іншого автомобілю сірого кольору. Також свідок зазначив, що на момент зазначеної ДТП його автомобіль був обладнаний відеореєстратором, який працював у штатному режимі. Відеореєстратор з картою пам`яті він надав слідчому під час проведення досудового розслідування.

Свідок ОСОБА_15 , пояснив, що до ДТП був не знайомий з обвинуваченою чи потерпілими та на момент досліджуваної події працював водієм тролейбусу. 08.06.2017, керуючи тролейбусом «ЮМЗ» бортовий номер № НОМЕР_3 , здійснюючи лівий поворот з вулиці Маріїнінської на Італійський бульвар його «підрізав» автомобіль «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала жінка в окулярах. Потім він продовжив рух по маршруту та здійснивши поворот на вулицю Канатну з Італійського бульвару, здійснив зупинку на зупинці «Палладіум» по вулиці Канатній в сторону вулиці Великої Арнаутської в місті Одесі. Перебуваючи на зупинці, близько 06:50, побачив попереду себе у попутному напрямі руху автомобіль «HONDA CR-V», який раніше його «підрізав». Зазначений автомобіль рухався на швидкості близько 80 км/год, та виїхавши на зустрічну полосу руху, здійснив обгін автомобілю темного кольору який рухався в попутному для нього напрямку. Під`їхавши до перехрестя вулиць Канатної та Малої Арнаутської, на червоний сигнал світлофору, продовжуючи здійснювати рух по зустрічній смузі руху, автомобіль «HONDA CR-V» виїхав на перехрестя вулиць Канатної та Малої Арнаутської. В цей час, відволікшись на секунду для розрахунку пасажирів, він почув звук удару та побачив, що зазначений ним автомобіль «HONDA CR-V» зіткнувся з іншим автомобілем на зазначеному перехресті.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що до ДТП був не знайомий з обвинуваченою чи потерпілими та на момент досліджуваної події працював водієм тролейбусу. 08.06.2017, близько 06:50, керуючи тролейбусом «Шкода» бортовий номер № НОМЕР_4 , рухався по вулиці Канатній зі сторони вулиці Великої Арнаутської в сторону вулиці Пантелеймонівської в місті Одесі. У зазначений час був світлий період доби, проїжджа частина була сухою. Під час руху побачив, як назустріч йому в його смузі, здійснює рух автомобіль «HONDA CR-V» під керуванням жінки в окулярах. Прийнявши вправо він уникнув ДТП та у ліве дзеркало заднього виду побачив, що автомобіль «HONDA CR-V», продовжуючи здійснювати рух по зустрічній смузі, на червоний сигнал світлофору, колір якого він також побачив у дзеркалі заднього виду, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення з іншим автомобілем.

При цьому, усі свідки підтвердили той факт, що автомобіль «HONDA CR-V» допустив порушення правил дорожнього руху.

Крім того, вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.06.2017 зі схемою ДТП та фототаблицею, в ході якого слідчим СУ ГУНП України в Одеській області ОСОБА_16 оглянуто місце ДТП на перехресті вулиць Канатної та Великої Арнаутської у місті Одесі та зафіксовано факт дорожньо-транспортної пригоди та зовнішні механічні пошкодження транспортних засобів «HONDA CR-V» р/ НОМЕР_5 та «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 . Відповідно до фототаблиці, доданої до зазначеного протоколу огляду, вікна автомобілю «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 , в тому числі і задні, не мають затемнення. Таким чином спростовано показання обвинуваченої про те, що її не могли бачити в салоні автомобілю оскільки вікна останнього затемнені;

- висновком №17-2752 від 20.07.2017 судової автотехнічної експертизи по дослідженню систем керування та ходової частини автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 , відповідно до якого ходова частина, рульове керування й гальмівна система автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 на момент проведеного дослідження перебували в працездатному стані й забезпечували водієві технічну можливість рухатися й утримувати автомобіль у будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомої йому ефективністю;

- висновком №17-2551 від 20.07.2017 судової автотехнічної експертизи по дослідженню систем керування та ходової частини автомобіля «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 , відповідно до якого ходова частина, рульове керування й гальмівна система автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 на момент проведеного дослідження перебували в працездатному стані й забезпечували водієві технічну можливість рухатися й утримувати автомобіль у будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомої йому ефективністю. Зазначена свідчить про те, що несправностей, які могли б обумовити раптове для водія відведення автомобіля від обраного напрямку руху або відмову систем не встановлено;

- висновком №1481 від 29.06.2017 судово-медичної експертизи, яким встановлено характер пошкоджень, виявлених в потерпілої ОСОБА_11 , відповідно до якого в ОСОБА_11 виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку середнього ступеню, крововилив у потиличний ріг правого бічного шлуночка, синці тім`яно-скроневої області справа, лобної області зліва; закритий перелом поперечного відростка 5 поперекового хребця справа; закритий вертикальний перелом бічної маси крижі справа, закриті переломи тіл, верхніх та нижніх гілок лонних кісток з обох боків, гілок сідничних кісток з обох боків, які супроводжувалися крововиливом у порожнину малого тазу, синці лівого плеча, правого стегна, області правого колінного суглобу з переходом на гомілку та синець лівої стопи. У гр. ОСОБА_11 розвилися ускладнення закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку середнього ступеню, що супроводжувалася крововиливом у потиличний ріг правого бічного шлуночка з ураженням стовбура III пари черепно-мозкового нерву справа, що у свою чергу викликало: параліч окорухового нерва та відповідно до цього паралітичну косоокість; параліч м`яза, що піднімає верхню повіку, через що виникло опущення верхньої повіки правого ока, яка повністю закриває очну щілину (птоз); параліч конвергенції - неможливість повернути очне яблуко до середини й до гори, також на фоні означеної травми у потерпілої виникли вегетативні симптоми ураження центральної нервової системи у вигляді: підвищення сухожилкових рефлексів, згладженості лівої носогубної складки. Зазначені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобілю в момент зіткнення транспортних засобів та могли утворитися 08.06.2017. Чисельні переломі кісток тазу у поєднанні із черепно-мозковою травмою викликають шок тяжкого ступеня та згідно п. 2.1.2, п. 2.1.3 «о» та п. 4.11 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

- висновком №1573 від 28.09.2017 судово-медичної експертизи щодо характеру пошкоджень, виявлених в потерпілого ОСОБА_12 , відповідно до якого в ОСОБА_12 виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку легкого ступеню, перелом правої скроневої кістки із розповсюдженням на основу середньої черепної ямки, крововилив під м`які мозкові оболонки лівої тім`яної області, садна лобно-тім`яних областей з обох боків; закритий скалковий перелом стернального кінця правої ключиці, закритий компресійний перелом тіла 10 грудного хребця, закриті переломи ребер: 9-12 правих та 6-12 лівих, закриті переломи поперечних відростків, 8-11 грудних хребців зліва, 11 грудного хребця справа, 1-3 поперекових хребців з обох боків, 4 поперекового хребця зліва, які супроводжувалися потраплянням повітря у ліву плевральну порожнину; закритий перелом крила правої здухвинної кістки. Зазначені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути частини кузову рухомого автомобілю в момент контактування з тілом постраждалого, а також внаслідок його подальшого падіння на дорожнє покриття та могли бути заподіяні 08.06.2017. Описані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

- речовими доказами, а саме автомобілем «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 , яким керувала потерпіла ОСОБА_11 та який має зовнішні механічні пошкодження; автомобілем «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 , яким керувала обвинувачена ОСОБА_10 та який має зовнішні механічні пошкодження;

- протоколом огляду речових доказів від 09.06.2017 з додатком у вигляді лазерного диску з написом «Арена», на якому знаходиться відеозапис з камери зовнішнього спостереження магазину «Обжора», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 72. Відповідно до оглянутого відеозапису встановлено, що на ньому частково зафіксовано момент руху автомобілю під керуванням обвинуваченої по проїжджій частині вулиці Канатної на перехресті з вулицею Малою Арнаутською в місті Одесі в напрямку з вулиці Пантелеймонівської в бік вулиці Великої Арнаутської по зустрічній полосі руху.

Окрім того безпосереднім доказом винуватості ОСОБА_10 є висновок №17-3164 від 24.07.2017 судової автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобілів «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 і «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 , відповідно до якого створення небезпечної ситуації на перехресті було обумовлене виїздом автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 на перехрестя на червоний для нього сигнал світлофора, водій цього транспортного засобу мав технічну можливість уникнути ДТП. Фактичні дії водія автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП. Водій автомобіля «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 в умовах пригоди не мав технічної можливості як з фактичної, так і з допустимої у населеному пункті швидкості уникнути зіткнення з автомобілем «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 , й подальшого наїзду при аварійному русі на пішохода.

Вказані обставини, на думку апеляційного суду є такими, що узгоджуються з іншими в сукупності дослідженими доказами та підтверджують вину ОСОБА_10 у вчинені злочину.

Окрім того, вина ОСОБА_10 також підтверджується дослідженим у судовому засіданні висновком №17-2750/2817/2540 від 20.07.2017 судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, згідно із яким в умовах пригоди автомобіль «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 передньою частиною ударно взаємодіяв з правим бортом автомобілю «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 під кутом між їхніми поздовжніми осями 80…850 при відліку проти годинникової стрілки за точкою перетину осей від осі автомобіля «Chevrolet Aveo» до осі автомобілю «HONDA CR-V». Зіткнення автомобілів відбулося в рівні середньої смуги руху по ходу автомобіля «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 і на рівні зустрічної смуги руху автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 . Швидкість руху автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 більше 74 км/год.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги дані висновку щодо швидкості автомобіля «Chevrolet Aveo», однак вони не є такими, що слугують безумовною підставою для визнання ОСОБА_10 невинною, оскільки досліджені вищевказані докази, у тому числі висновок №17-3164 від 24.07.2017 свідчать про порушення правил дорожнього руху обвинуваченою та вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди в результаті чого потерпіла ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що районний суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив зібрані органами досудового розслідування докази, дав їм належну правову оцінку, на підставі чого прийшов до обґрунтованих висновків по суті обвинувачення, з якими погоджується й апеляційний суд, у зв`язку з чим вважає доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення безпідставними.

Окрім того, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про залишення без розгляду цивільного позову за висновком №4/11/17 психологічної експертизи, який захисник вважає недопустимим, оскільки зазначений висновок експерта проведений у передбачений законом спосіб, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, має потрібну експертну спеціалізацію у цій галузі та у нього не закінчилися строки дії ліцензії.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується із доводами захисника щодо неправильного застосування наявності обставин, що обтяжують покарання.

Частиною 4 статті 67 КК України встановлено, що якщо обставина, яка обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Оскільки, кваліфікуючими ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, є смерть потерпілого або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що є тяжкими наслідками, врахування як обставини, що обтяжує покарання, тяжких наслідків - є неприпустимим.

Колегія суддів приходить до висновку, що визнання обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_10 тяжкі наслідки завдані злочином, оскільки потерпіла ОСОБА_11 , внаслідок отриманих в ДТП тілесних ушкоджень отримала ІІІ групу інвалідності є необґрунтованим, так як зазначена обставина є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, а тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 в цій частині слід визнати обґрунтованими та задовольнити їх, вирок суду першої інстанції в цій частині необхідно змінити, виключивши з нього посилання на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_10 - тяжкі наслідки завдані злочином, оскільки потерпіла ОСОБА_11 , внаслідок отриманих в ДТП тілесних ушкоджень отримала ІІІ групу інвалідності.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2021 року у кримінальному проваджені №0003116, внесеному до ЄРДР 08.06.2017 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2021 посилання на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_10 тяжкі наслідки завдані злочином, оскільки потерпіла ОСОБА_11 , внаслідок отриманих в ДТП тілесних ушкоджень отримала ІІІ групу інвалідності.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4