УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011749 від 08 жовтня 2016 р. клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Як випливає із змісту цього обвинувального акта, кримінальне правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_4 вчинене 07 жовтня 2016 р.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2018 р. ОСОБА_4 була оголошена у розшук, а провадження зупинене.

Разом з тим, дана ухвала виконана не була, а обвинувачена добровільно прибула до суду задля участі в судовому розгляді 13 грудня 2021 р.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 України, мотивуючи це тим, що із моменту вчинення інкримінованого обвинуваченому правопорушення минули строки давності.

Обвинувачена пояснила, що розуміє наслідки звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 49 КК України, їй відомо, що дані обставини не є реабілітуючими та згодна із зазначеними наслідками.

Прокурор клопотання підтримав, зазначив про можливість звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, оскільки сплив строк притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, передбачений ст. 49 Кримінального кодексу України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені суду матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 49 Кримінального кодексу України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

За змістом ст.ст.284-288 КПК, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції та ст.18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи із цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості в скоєнні злочину.

Розглядаючи клопотання, суд також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченої, оскільки клопотання заявлене на тій стадії судового розгляду, на якій ще не допитані свідки та потерпілий. Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, суд позбавлений можливості розпочати допит свідків.

Таким чином, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку позицію висловив Верховний суд в своїй Постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к).

На підставі зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

На підставі ст. 49 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Кримінальне провадження, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011749 від 08 жовтня 2016 р., по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1