Справа № 577/2326/21
Провадження № 1-кс/577/1811/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" листопада 2021 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 09 грудня 2012 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буринь Сумської області, громадянина України, українця, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_6 , в якому просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Своє клопотання мотивує тим, що 20.10.2000 слідчим відділенням Буринського РВ порушено кримінальну справу № 33912 за ч.4 ст.81 КК України (ред. 1960 року) за фактом викрадення протравника «Адіфур 35% т.п.» з складу ВАТ «Буринський насіннєвий завод», діяння у якій 20.10.2000 перекваліфіковано на ст.86-1 КК України (ред. 1960 року).
14.11.2000 у кримінальній справі № 33912 винесено постанови про притягнення як обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ст.86-1 КК України (ред. 1960 року), за фактом викрадення протравника «Адіфур 35% т.п.» з складу ВАТ «Буринський насіннєвий завод».
14.11.2000 в рамках розслідування кримінальної справи №33912 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 оголошено в розшук.
08.12.2000 матеріали кримінальної справи №33912 у відношенні ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виділені в окреме провадження під №33949, розслідування у якому було зупинено на підставі п.1 ст.206 КК України (ред. 1960 року) у зв`язку з не встановленням місця знаходження обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Кримінальна справа №33912 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст.861 КК України (ред. 1960 року), спрямована на розгляду до Буринського районного суду Сумської області. 25.01.2001 вироком Буринського районного суду Сумської області ОСОБА_8 засуджено за 861 КК України (ред. 1960 року) із застосуванням ст.44 КК України (ред. 1960 року) до чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією майна, ОСОБА_9 засуджено за 861 КК України (ред. 1960 року) із застосуванням ст.44 КК України (ред. 1960 року) до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, ОСОБА_10 засуджено за ч.1 ст.186 КК України (ред. 1960 року) до двох років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання на підставі ст.45 КК України (ред. 1960 року) із встановленням іспитового строку 1 рік та сплатою штрафу у розмірі 700 грн.
14.03.2011 дії ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у кримінальній справі №33949 перекваліфіковано на ч.5 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в особливо великих розмірах.
09.12.2012 кримінальну справу №33949 органом досудового розслідування Буринського РВ УМВС України в Сумській області обліковано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000071 за ч.5 ст.185 КК України.
10.12.2012 року складено підозру про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, яку погоджено прокурором, та у спосіб, передбачений ст.278 КПК України, вручено ОСОБА_5 шляхом направлення повідомлення про підозру за відомим останнім місцем проживання ОСОБА_5 .
29.12.2012 досудове розслідування у кримінальному провадженні №000071 від 09.12.2012 за ч.5 ст.185 КК України першочергово зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності та не встановленням їх місцезнаходження, на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.
В подальшому досудове розслідування у кримінальному провадженні неодноразово відновлювалося та зупинялося. У зв`язку із законодавчими змінами 07.11.2015 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено СВ Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області. Останнє відновлення досудового розслідування здійснено 25.01.2021 у зв`язку з необхідністю визначення органу досудового розслідування.
25.01.2021 постановою прокурора про визначення органу, що здійснюватиме досудове розслідування у кримінальному провадженні, підслідність у кримінальному провадженні №0000071 визначено за СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області.
25.01.2021 проведення досудового розслідування начальником СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області доручено групі слідчих СВ Конотопського РВП у складі старших слідчих ОСОБА_4 та ОСОБА_11
25.01.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні №000071 від 09.12.2012 за ч.5 ст.185 КК України зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності та не встановленням їх місцезнаходження, на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Буринь Сумської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий, діючи за попередньою змовою у групі осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, спрямовані до суду і 25.01.2001 останні засуджені Буринським районним судом Сумської області за ст.861 КК України (редакції 1960 року) за крадіжку протравника «Адіфур 35% т.п.» з складу ВАТ «Буринський насіннєвий завод», вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у сховище, в особливо великих розмірах, а також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с.Олександрівка Буринського району Сумської області, упродовж липня-вересня 2000 року, проникаючи в склад зберігання отрутохімікатів ВАТ «Буринський насіннєвий завод», розташований за адресою: м.Буринь, вул. Лікарняна, 3, таємно викрали звідти протравник «Адіфур 35% т.п.» вартістю 83564 грн. 34 коп., що станом на 2000 рік становило особливо великий розмір.
Так, ОСОБА_5 , у невстановлений досудових розслідуванням день липня 2000 року, перебуваючи разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , домовились про крадіжку 1000 л протравника «Адіфур 35% т.п.» із складу збереження отрутохімікатів діючого на той час ВАТ «Буринський насіннєвий завод», де ОСОБА_5 та ОСОБА_8 працювали робітниками, при цьому обговорили спосіб та час проникнення в приміщення складу, та домовились, що з ними крадіжку буде вчиняти і ОСОБА_9 . Скориставшись тим, що ОСОБА_8 з 24.07.2000 тимчасово був переведений на чергування у нічну зміну з 17.00 год. до 08.00 год. по охороні тієї частини території заводу, де знаходився склад отрутохімікатів, діючи згідно раніше досягнутої домовленості, ОСОБА_8 перед заступанням на зміну приїжджав на автомобілі ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував за довіреністю, додому до ОСОБА_5 , де залишав автомобіль, а сам на велосипеді їхав на робочу зміну. Перебуваючи на робочій зміні, ОСОБА_8 близько 17.30 17.50 зустрічав ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які приїздили на його автомобілі з боку ВАТ «Буринський цукровий завод» та ставили автомобіль на вул. Лікарняна в м. Буринь. Із салону та багажника автомобіля кожен брав по мішку, в кожному з яких знаходились заздалегідь приготовлені п`ять пластмасових 10-літрових каністр, та йшли до приміщення складу. У подальшому через віконний отвір вікна на першому поверсі будівлі складу, в якому було відсутнє скло, проникали в середину та проходили на другий поверх будівлі, де відкручували металевий лист із змішувача сухих компонентів для дражування насіння і через утворений отвір ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 по черзі проникали безпосередньо в приміщення складу, розташоване на першому поверсі будівлі. Перебуваючи у складі, втрьох наповнювали каністри протравником «Адіфур 35% т.п.», який зберігався в 200-літрових бочках, використовуючи при цьому заздалегідь захоплені відро, саморобну лійку, виготовлену з 1,5-літрової пластикової пляшки, рукавички, а також різне ганчір`я для приховування слідів злочину. Заповнивши каністри, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ставили порожню бочку з-під протравника поміж повних бочок з тією метою, щоб працівниками заводу в найближчий час не був встановлений факт крадіжки. Наповнені каністри з протравником по 20-30 шт. в подальшому підіймали котушкою через отвір у змішувачі на другий поверх, складували у мішки по 5 каністр в кожен мішок та підносили до вікна, через яке проникали в середину будівлі, де ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вже чекав ОСОБА_8 , котрий спостерігав за обстановкою і пильнував, щоб останніх не помітили сторонні особи. В подальшому мішки з каністрами відносили до автомобіля, ОСОБА_8 повертався на своє робоче місце, а ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відвозили каністри з протравником в порожній торгівельний кіоск, розташований в районі автовокзалу м.Буринь, що належав дружині ОСОБА_7 .
Всього за період з 26.07.2000 по 16.09.2000, в період перебування ОСОБА_8 на робочій зміні по охороні території заводу, вищевказаним способом ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 здійснили чотири проникнення до складу та викрадали протравник.
У подальшому у вересні 2000 року, коли ОСОБА_8 вже не виконував роботу з охорони території заводу, то він разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 також один раз вищевказаним способом проникли на склад отрутохімікатів, звідки викрали протравник.
Всього в результаті скоєння п`яти проникнень до складу, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 викрали у 100 пластмасових 10-літрових каністрах протравник насіння цукрового буряка «Адіфур 35% т.п.» з п`яти 200-літрових бочок, загальним об`ємом 1015,56 л, вартістю по 82 грн. 28 коп.за 1 літр протравника на загальну суму 83564 грн. 34 коп., що станом на час викрадення складала особливо великий розмір. Викрадений протравник у подальшому зберігали в господарстві за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту їх вилучення працівниками правоохоронних органів 20.10.2000.
У клопотанні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, впливаючи на поведінку свідків вчинення кримінального правопорушення; на даний час переховується від органів досудового розслідування і оголошений у розшук, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Одночасно з поданням цього клопотання до слідчого судді Конотопського міськрайонного суду подано клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , яка входить до групи прокурорів у зазначеному кримінальному провадженні, клопотання підтримала і прохав його задовольнити.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Конотопського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000071 від 9 грудня 2012 року.
Необхідність затримання сторона обвинувачення пов`язує з не встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_5 .
Вирішуючи клопотання, суд керується наступним.
Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
У статті 190 КПК України вказано, що ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.
Відповідно до ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно із ч.1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Проте стороною обвинувачення наведені норми КПК України дотримані не були.
Ні слідчим при поданні клопотання до суду, ні прокурором під час розгляду не надано належних доказів про вручення ОСОБА_5 в порядку, визначеному КПК України, повідомлення про підозру
Слідчим суддею встановлено, що 10.12.2012 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч.5 ст. 185 КК України, яке особисто ОСОБА_5 не отримав. Відомості про направлення повідомлення про підозру ОСОБА_5 в порядку ст. 135 КПК України відсутні. Натомість до клопотання додано супровідний лист про надіслання 10.12.2012 року підозри ОСОБА_7 (а.с. 9)
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст. 135 КПК України).
Враховуючи викладене, надіслання повідомлення про підозру ОСОБА_5 на адресу Відділу архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та комунального майна апарату виконавчого комітету Буринської міської ради не є належним підтвердженням вручення особі підозри (а.с. 10).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (див. також справу «Буткевічюс проти Литви» (N 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).
Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.
За встановлених обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження та застосування положень ст. 188 КПК України, судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи відсутність доказів вручення підозри ОСОБА_5 , в задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 135, 136, 177, 183, 184, 187-191, 278 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 9 грудня 2012 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 10 листопада 2021 року о 12:45 год.

Слідчий суддяОСОБА_1