У Х В А Л А

про скасування запобіжного заходу

29.10.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурорів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

під час відкритого судового засідання з розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №000360 від 07.05.2014, за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до постанови апеляційного суду Херсонської області від 19.02.2010 запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді утримання під вартою змінено на підписку про невиїзд. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18.03.2014 вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 04.10.2013 відносно ОСОБА_5 скасовано, справу повернуто Генеральному прокурору України для організації додаткового розслідування. Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд залишено без змін.

Так, під час судового розгляду ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати раніше обраний запобіжний захід, оскільки розгляд кримінального провадження щодо нього відбувається поза межами строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а застосований запобіжний захід обмежує його право пересування, крім того у нього виникає додаткові зобов`язання, неспівмірні з тривалістю даного кримінального провадження.

Прокурор у вирішенні клопотання обвинуваченого покладався на розсуд суду, проте вважав позицію обвинуваченого необґрунтованою, оскільки справу було направлено для проведення додаткового розслідування, а запобіжний захід у рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , внесеного до ЄРДР, не обирався.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали в частині обрання запобіжного заходу, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.

Відповідно до п. 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 148 КПК України 1960 року запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують (ст. 150 КПК 1960 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КПК України 1960 року підписка про невиїзд полягає у відібранні від підозрюваного або обвинуваченого письмового зобов?язання не відлучатися із зареєстрованого місця проживання чи перебування або з місця

тимчасового знаходження без дозволу слідчого.

Згідно ч. 2 ст. 165 КПК України заміна одного запобіжного заходу іншим або його скасування, зміна або скасування обов?язків, передбачених статтею 149-1 цього

Кодексу та покладених на особу, здійснюється органом дізнання, слідчим, прокурором, суддею чи судом з додержанням вимог,передбачених частиною першою цієї статті.

Положення п. 12 Перехідних положень КПК України 2012 про те, що розслідування кримінальних справ, передбачених п. 11 цих положень, у разі повернення таких кримінальних справ судом прокурору, для проведення додаткового розслідування проводиться у порядку, передбаченому КПК України 2012, не означають втрату чинності самого судового рішення про повернення справи на додаткове розслідування, яким також був визначений запобіжний захід, а означають необхідність проведення необхідних слідчих дій у порядку, встановленому КПК України 2012. Отже клопотання обвинуваченого про скасування раніше запобіжного заходу є таким, що ґрунтується на вищевикладених нормах.

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 11.09.2018 прокурором в даному кримінальному провадженні затверджено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , відповідно до змісту якого останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 368 та ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 366 КК України, за санкцією найбільш тяжкого з яких станом на дату вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень (12.04.2007), передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Отже, станом на дату здійснення судового розгляду строки давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 минули.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принципи поваги до свободи особистості. Також згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

На переконання суду наведені норми Європейської конвенції обґрунтовано можуть бути застосовані і для вирішення питання і щодо іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Оцінюючи наявність ризиків, які могли би стати підставою для подальшого застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд мав би враховувати можливість обвинуваченого переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також при вирішенні питання суд мав би брати до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Станом на день розгляду клопотання обвинуваченого підстав вважати, що останній буде ухилятись від виконання процесуальних рішень суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином немає. Відомості про те, що ОСОБА_5 впливав або намагатиметься впливати на свідків або інших сторін кримінального провадження відсутні. Навіть за умови визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, обвинувачений від відбування покарання підлягає звільненню у зв?язку із закінченням строків давності, відповідно тяжкість можливого покарання не може бути визначальною. Також ОСОБА_5 має міцні соціальні зв?язку, а з огляду на звільнення з посади судді, відсутні підстави вважати, що останній зможе скористатись своїм службовим становищем. Слід зауважити, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 перебуває на розгляді в суді поза межами розумних строків, про що свідчить рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Коваль про України» (заява № 35121/09) від 23.01.2020 , відповідно тривале застосування будь-якого запобіжного заходу може бути розцінено як порушення базових прав особи.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд на даному етапі провадження не змінились. Враховуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимоги та практику кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, з огляду на об`єктивну тривалість судового провадження, суд, вважає недоцільним подальше застосування щодо ОСОБА_5 будь-якого запобіжного заходу.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 176-178, 194, 199, 331, 369, 372 КПК України, ст. ст. 148, 151, 165 КПК України 1960, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу - задовольнити.

Скасувати запобіжний захід у виді підписки про невиїзд щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 366 КК України, застосований на підставі ухвали апеляційного суду Херсонської області від 19.02.2010.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Набуває законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1