н/п 1-кп/953/1095/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.07.2021 року за № 0001241

відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, з середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, не працевлаштованого, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Слов*янськ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, не одруженого, дітей на утриманні не має, раніше судимого, проживає: АДРЕСА_2

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :
22.07.2021 року близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , разом з раніше знайомим йому ОСОБА_5 , перебуваючи на площі Поезії в місті Харкові, маючи умисел на вчинення хуліганства, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке проявилось у нахабному та зневажливому ставленні до норм громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та незважаючи на присутність інших осіб, діючи умисно, групою осіб, виражаючись нецензурною лайкою, безпричинно збив з ніг ОСОБА_6 , тим самим повалив його на землю. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, показуючи свою зверхність над оточуючими, незважаючи на зауваження оточуючих, наніс лежачому на землі ОСОБА_6 , декілька ударів в область тулуба та обличчя.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Крім того, 22.07.2021 року близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у громадському місці, на площі Поезії в місті Харкові, на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій та бажаючи діяти таким чином, під час вчинення хуліганських дій, при вищезазначених обставинах, діючи умисно, у той час, коли, після нанесених ним ударів, ОСОБА_6 , знаходився на землі у положенні лежачи, наніс йому у кількості не менше п`яти ударів в область обличчя.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної №09-1679/2021 від 27.10.2021 р., було спричинено наступне тілесне ушкодження: закриту тупу травму нижньої щелепи у вигляді двобічного перелому (перелом тіла ліворуч (в ділянці 33-34 зубів) та суглобового відростка праворуч), яка за ступенем тяжкості не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості (згідно п.п. 2.2.1 а, б, в, і 2.2.2 Наказу МОЗ України від 17.01.95 р. №6, «В» Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, - умисне середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

22.07.2021 року близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , разом з раніше знайомим йому ОСОБА_4 , перебуваючи на площі Поезії в місті Харкові, маючи умисел на вчинення хуліганства, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке проявилось у нахабному та зневажливому ставленні до норм громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та незважаючи на присутність інших осіб, діючи умисно, групою осіб, виражаючись нецензурною лайкою, діючи умисно, безпричинно завдав удар правою та лівою рукою в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим повалив його на землю. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, показуючи свою зверхність над оточуючими, незважаючи на зауваження оточуючих, наніс лежачому на землі ОСОБА_7 , декілька ударів в область тулуба та обличчя, спричинивши останньому забиті рани обличчя із проведенням ПХО ран (накладання шовного матеріалу на рани), як у сукупності так і поодинці, які згідно висновку експерта №12-14/467-А/21 від 29.07.2021 належать до тілесних ушкоджень легкої тяжкості, оскільки забиті рани обличчя спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня) п. 2.3.2 «а», п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Допитані у судовому засіданні у якості обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 свою провину в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях визнали повністю, розкаялися та надали суду свідчення про обставини скоєння злочинів, як про це викладено в обвинувальному акті. Посилалися на те, що зробили для себе висновки, вибачилися перед потерпілими, будуть відшкодовувати шкоду потерпілим.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в повному обсязі визнали свою провину у вчиненні інкримінованих їм органом досудового розслідування злочинах при обставинах, викладених в обвинувальних актах, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачені вірно розуміють зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296 КК України доведена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.2 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб та за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим в межах пред*явленого обвинувачення суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного кожним з них, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність даних про обтяжуючі покарання обставини, дані про особу обвинувачених.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що той був судимий 25.10.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.11.2018 року звільнений від відбуття покарання за вироком від 25.10.2017 року; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, проживає та зареєстрований в м. Харкові.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що той судимий 31.05.2021 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, даний вирок набув чинності 09.08.2021 року; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, проживає в м. Харкові з батьками.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання кожному з обвинувачених, суд враховує відношення кожного з них до вчиненого, визнання своєї провини у скоєному, ступінь, суспільну небезпеку та тяжкість вчиненого, позицію потерпілих, дані про особи обвинувачених, і вважає за необхідне обрати кожному з обвинувачених покарання в межах санкції статей, що інкриміновані кожному з них.

В силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки.
При вирішенні цього питання суд враховує, що ОСОБА_4 навчається в спеціалізованому навчальному закладі з його слів, має родину, виявляв бажання в судових дебатах відшкодовувати шкоду потерпілим, а тому, з врахуванням всіх цих обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Стосовно ОСОБА_5 суд зазначає, що кримінальні правопорушення вчинені ним в період іспитового строку до повного відбуття покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.05.2021 року, а тому для призначення остаточного покарання підлягає застосуванню ч.1 ст.71 КК України.

Остаточне призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді обмеження волі, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення в умовах ізоляції та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи обставини скоєного та особу обвинуваченого. Підстав для застосування вимог ст.ст. 75, 69 КК України відносно ОСОБА_5 суд не вбачає.

Клопотань щодо міри запобіжного заходу під час судового розгляду заявлено не було, а тому дані питання судом не вирішуються.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання ОСОБА_4 за:

-ч.2 ст. 296 КК України у вигляді 1 року обмеження волі
-ч.1 ст. 122 КК України у вигляді 2 років обмеження волі
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання покарання менш суворого більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 296 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.
В силу ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту ОСОБА_5 частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.05.2021 року, яким йому було призначено покарання за ч.1 ст. 185 КК України 1 рік обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік, та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його фактичного з*явлення для відбування покарання до установи виконання покарань, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1