У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0001460 від 07.12.2021 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на тимчасово вилучене у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, а саме верхню частину табуретки, тобто сидіння, сірого кольору із коричневим нашаруванням та плямами бурого кольору, дві ніжки табуретки, з`єднані між собою із білим та сірим забарвленням, ніжки від табуретки роз`єднані, дерев`яні, булого кольору із синім нашаруванням, три фрагменти вище вказаної табуретки, а саме з`єднання вироблені із деревини, яке упаковано до картонної коробки, яку було заклеєно скотчем та наклеєно бирку із відповідними записами, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.
В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначає, що 07.12.2021 року близько 12:00 год. невстановлена особа, перебуваючи по АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 , у вигляді забитої рани волосяної частини голови та забою правого ліктьового суглоба.

07.12.2021 відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001460 попередня правова кваліфікація ч.1 ст. 125 КК України.

В ході огляду місця події по АДРЕСА_2 , де гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видала речі, які мають значення у кримінальному провадженні, де остання являється потерпілою, а саме фрагменти табуретки, якою наносились тілесні ушкодження: верхня частина табуретки, тобто сидіння, сірого кольору із коричневим нашаруванням, та плямами бурого кольору, дві ножки табуретки з`єднані між собою із білим та сірим забарвленням, також ніжки від табуретки роз`єднані, дерев`яні, булого кольору із синім нашаруванням, також три фрагменти вище вказаної табуретки, а саме з`єднання вироблені із деревини. Дані речі було поміщено до картонної коробки, яку було заклеєно скотчем та наклеєно бирку із відповідними записами.
09.12.2021 року, фрагменти табуретки, якою було нанесено тілесні ушкодження гр. ОСОБА_5 , 07.12.2021 року визнані речовим доказом у кримінальному провадженні та направлені до НДЕКЦ МВС України для проведення судово-цитологічної експертизи речей.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13.12.2021 р. повернуто клопотання слідчого про арешт указаного майна у кримінальному провадженні № 0001460 від 24.11.2021 з підстав недотримання вимог ч.2 ст.171 КПК України, зокрема необґрунтованості клопотання та відсутності у ньому вказівки на визначені законом заборони, які слід встановити на вищевказане майно із встановленням строку 72 години для усунення недоліків.

Указані в ухвалі слідчого судді у поданому клопотанні прокурор усунув.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи телефонограмою.

На підставі ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За положеннями ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені речі відповідають критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки можуть бути предметом кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Отже, обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Накладення арешту на указане майно є тимчасовим заходом.

У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.

У силу ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий у клопотанні просить накласти арешт на указане майно із встановленням усіх визначених законом заборон щодо нього.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

З огляду на викладене,клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, а саме верхню частину табуретки, тобто сидіння, сірого кольору із коричневим нашаруванням, та плямами бурого кольору, дві ніжки табуретки, з`єднані між собою із білим та сірим забарвленням, ніжки від табуретки роз`єднані, дерев`яні, булого кольору із синім нашаруванням, три фрагменти вищевказаної табуретки, а саме з`єднання вироблені із деревини.

Виконання ухвали покласти на дізнавача ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя