Справа 357/7053/20 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3026/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0002635 за апеляційною скаргою прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2021 року, -
в с т а н о в и л а :
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2021 року,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, із профільною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.;
вирішене питання про речові докази.
Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , 29 червня 2020 року, близько 02 години 54 хвилини, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу АЗС ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» по вул. Рибній, 10 в м. Біла Церква Київської області, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу взяв зі стелажу та викрав пляшку віскі вартістю 262,80 грн., чим спричинив ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» майнової шкоди на загальну суму 262,80 грн.
В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, у порушення вимог ст.53 КК України визначив його розмір лише у грошовій формі, однак не визначив вимір розміру цього покарання у неоподаткованих мінімумах доходів громадян. Просив вирок змінити в частині призначеного покарання виклавши резолютивну частину в наступній редакції: «Призначити ОСОБА_8 покарання, передбачене ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн».

Обвинувачений ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, повідомлень про причини неявки до суду не надіслали, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд у їх відсутність.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;
вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Висновки суду першої інстанції в частині фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні та правильності кваліфікацій його дій учасниками судового розгляду не оскаржувались, а тому колегією суддів, у відповідності до положень ч.1 ст. 404 КПК України, вирок у цій частині не перевірявся. Підстав для виходу за межі апеляційних вимог відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України колегією суддів не встановлено.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, то вони ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до вимог ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК не передбачено вищого розміру штрафу. Положення частини 5 цієї статті, які регулюють порядок заміни несплаченої суми штрафу покаранням іншого виду, розраховують таку заміну, виходячи з неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Тобто, кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру покарання у виді штрафу неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Колегія суддів звертає увагу на те, що при призначенні покарання у виді штрафу, його розмір повинен бути визначений в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із перерахунком у грошову суму в гривнях, виходячи з вимог закону, яким встановлена сума одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Призначивши ОСОБА_8 за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн без визначення кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян місцевий суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яка з огляду на положення п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.
У зв`язку із викладеним, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В іншій частині вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

___________________ ________________________ ________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4