ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2242/21 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1276/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжних заходів
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000054 від 02.04.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року частково задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000054 від 02.04.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України.
Згідно оскаржуваної ухвали продовжено стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 23 серпня 2021 року включно, без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник посилається на те, що ризики, зазначені слідчим у клопотанні про продовження запобіжного заходу, не підтверджуються жодними об`єктивними обставинами. Зазначає, що слідчим суддею не було належним чином досліджено особу підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, одружений та має двох дітей, має виключно позитивну репутацію, що підтверджується письмовими поясненнями сусідів та близького оточення та характеристикою з місця проживання ОСОБА_7 . Також він має постійний дохід та достатній матеріальний рівень. Має на утриманні тяжко хвору матір ОСОБА_9 та здійснює за нею постійний догляд, яка зареєстрована за однією адресою із підозрюваним ОСОБА_7 . Також постійно надає матеріальну та фізичну допомогу своїй рідній сестрі ОСОБА_10 , якає є матір`ю- одиначкою та здійснює опіку над недієздатним, внаслідок тяжкої психічної хвороби, сина ОСОБА_11 , згідно довідки МСЕК №710000 09.04.2015 року встановлена II група інвалідності безстроково, які також проживають за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_7 . Звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_7 має хронічні тяжкі захворювання внаслідок інсульту, який він переніс у 2013 році, після якого він по теперішній час перебуває на реабілітації. Так ОСОБА_7 щороку проходить курс лікування в стаціонарному режимі під наглядом лікарів- невропатологів КИП «Міська студентська лікарня», що підтверджується виписками із медичних карток стаціонарного хворого ОСОБА_7 за 2016-2020 роки На даний час підозрюваний ОСОБА_7 , враховуючи його психоемоційний та нервовий стан, постійно потребує медичного догляду та приймання спеціальних лікарських препаратів для підтримання у задовільному стані здоров`я, що не може бути забезпечено в умовах слідчого ізолятору та ставить під загрозу не тільки здоров`я, але й життя ОСОБА_7 . Після затримання, а саме 02.04.2021 року підозрюваний ОСОБА_7 вже потребував медичної допомоги й був доставлений до КНП «Міська клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» ХМР для огляду лікарем невропатологом. ОСОБА_12 перебуває в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», де рівень медицини м`яко кажучи залишає бажати кращого. Після поміщення до слідчого ізолятора, він неодноразово скаржився працівникам ізолятору та адвокатам, в тому числі й під час допиту, на погане самопочуття, однак, жодної допомоги не отримав, лише родичі передають йому ліки. За відомостями, наданими моїм клієнтом, його стан здоров`я протягом останнього року істотно погіршувався, а в умовах ізолятору без належної медичної допомоги та дієти він почав відчувати нестерпні болі, які спричиняють йому не лише фізичні, а й психологічні страждання. Зокрема, болі в області шлунку, набрякання ніг та головні болі. Таким чином, його стан стрімко погіршується. У нього спостерігаються різкі зміни артеріального тиску, слабкість, біль у шлунку. Крім того, посилається на необґрунтованість повідомлення про підозру. Вважає жодним чином не обґрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам.
В судове засідання апеляційного суду прокурор, який відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку, не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000054 від 02.04.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.271 КК України.

02.04.2021 року о 20.45 год. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
02.04.2021 року слідчим СВ відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 за погодженням з процесуальним керівником прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_14 , ОСОБА_7 повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 271 КПК України, тобто у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці суб`єктом підприємницької діяльності, що спричинило загибель людини та інші тяжкі наслідки.
24.06.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах досудового розслідування, тобто до 02.10.2021 року.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - враховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст. 271 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двох років або без такого; та в будь-який момент може залишити місце мешкання, тому знаходячись на свободі він може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.
- крім того, оскільки ОСОБА_7 здійснював свою підприємницьку діяльність на території ТОВ «Новобаварський бетон» без достатніх на те дозволів та законних підстав, з метою уникнення кримінальної відповідальності може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів щодо своєї діяльності на вказаному об`єкті, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину;
- також підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на осіб, які незаконно працювали в нього на виробництві, з метою спотворення їх показань на свою користь, а також впливати на експерта задля отримання необ`єктивного висновку експерта на свою користь;
- крім того, існує ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності та отримання незаконних доказів своєї невинуватості, останній може намагатися створювати вплив на посадових осіб правоохоронних органів, слідчого суддю та суд.
Зазначив про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі і застави, та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою дасть можливість уникнути настання перелічених ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченогоч.2 ст.271 КК України та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваним ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання до семи років позбавлення волі, з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двох років або без такого. Таким чином, ОСОБА_7 в будь-який момент може залишити місце мешкання, а тому маються підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також виїхати за межі України, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки останній здійснював свою підприємницьку діяльність на території ТОВ «Новобаварський бетон» без достатніх на те дозволів та законних підстав, з метою уникнення кримінальної відповідальності може знищити, сховати або спотворити речі та документи щодо своєї діяльності на вказаному об`єкті, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину; незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, з метою уникнення та створення умов свого не притягнення до кримінальної відповідальності. Так, підозрюваний ОСОБА_7 може впливати на осіб, які незаконно працювали в нього на виробництві, з метою спотворення їх показань на свою користь, а також впливати на експерта задля отримання необ`єктивного висновку експерта на свою користь.
При цьому, в слідчий суддя зазначив, що у поданому клопотанні стороною обвинувачення не доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим цей ризик ним не враховується при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Перевіряючи доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадження, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченогоч.2 ст.271КК України, тобто у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці суб`єктом підприємницької діяльності, що спричинило загибель людини та інші тяжкі наслідки, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 років, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Згідно відомостей про особу підозрюваного вбачається, що він має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, одружений.
Однак з урахуванням того, що ОСОБА_7 є фізичною особою підприємцем, та достовірно знаючи про відсутність необхідних дозвільних документів щодо встановлення, обслуговування та подальшу експлуатацію устаткування і обладнання на робочому цеху, не перевіривши та не здійснивши інших належних дій, з метою його перевірки, тим самим усвідомлюючи, що фактично допускає працівників в порушення встановлених правил безпеки, передбачених ст. 13 Закону України «Про охорону праці», до здійснення незаконної діяльності з виробництва олії у приміщення на території ТОВ «Новобаварський бетон», внаслідок чого, стався вибух промислового газу, що призвело до подальшої пожежі, в результаті чого, вищевказані дії ОСОБА_7 призвели до загибелі людини та заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі. Тому, усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, є ймовірність того, що ОСОБА_7 в будь-який момент може залишити місце свого мешканнята переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_7 здійснював свою підприємницьку діяльність без достатніх на те дозволів та законних підстав, він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів щодо своєї діяльності на вказаному об`єкті, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину. Також підозрюваний може незаконно впливати на осіб, які незаконно працювали в нього на виробництві, з метою спотворення їх показань на свою користь, а також впливати на експерта задля отримання необ`єктивного висновку експерта на свою користь.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_7 , а саме вчинення тяжкого злочину протии громадської безпеки, що призвело до загибелі людини та заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі,колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема життя та здоров`я населення, яке, відповіднодо ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість на цей час досудового розслідування, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого, свідківу цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість вимоги апеляційної скарги про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги, а доводи захисника ґрунтуються суто на його суб`єктивних оціночних судженнях.

Колегією суддів взято до уваги особу підозрюваного, а саме, що він одружений та має двох дітей, має виключно позитивну репутацію, має постійний дохід та достатній матеріальний рівень, має на утриманні тяжко хвору матір ОСОБА_9 та здійснює за нею постійний догляд, постійно надає матеріальну та фізичну допомогу своїй рідній сестрі ОСОБА_10 , яка є матір`ю-одиначкою та здійснює опіку над недієздатним, внаслідок тяжкої психічної хвороби, сином ОСОБА_11 , проте зазначені обставини, не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в цьому випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою. Крім того, зазначені обставини існували і на час вчинення дій, згідно підозри, а тому, вони не утворюють жодних фактичних запобіжників, які унеможливлюють при обранні підозрюваним моделі поведінки, щодо дотримання процесуальних обов`язків, а відтак не здатні перешкодити вчинити їй дії, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 має ряд хронічних захворювань, тому не може триматися в умовах ізоляції колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.
Тобто, особам які утримуються у слідчому ізоляторі забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.
Крім того, як вбачається з відомостей апеляційної скарги, він звертався до медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з приводу стану його здоров`я та його оглянув лікар.
Будь-яких доказів того, що стан здоров`я підозрюваного перешкоджає його перебуванню в умовах СІЗО стороною захисту не надано.
Колегія суддів роз`яснює право підозрюваного подавати клопотання про проведення відповідних судово-медичних експертиз і за наявності відповідних висновків, ставити питання про зміну запобіжного заходу, а також право оскаржувати у відповідному порядку дії, рішення або бездіяльність посадових осіб адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у випадках, коли не приймаються заходи щодо звернень підозрюваного, в тому числі, стосовно стану здоров`я.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного, його вік та сімейний стан. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_7 , іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді