УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2021 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2021 року (справа №761/30026/21, провадження №1-кс/761/17254/2021) в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011307 від 21 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
15 листопада 2021 року до Шевченківського районного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2021 року (справа №761/30026/21, провадження №1-кс/761/17254/2021) в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011307 від 21 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, в обґрунтування якого заявник зазначив наступне.
Слідчим відділом Шевченківського управління ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0011307 від 21 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2021 у справі № 761/30026/21 задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011307 від 21 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, та накладено арешт на майно, а саме: земельну ділянку за кадастровим номером :04:003:0247, площею 0.1109 га (реєстраційний номер 224), яка належить ОСОБА_4 .

Заявник, посилаються на те, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, оскільки як вказує прокурор, земельна ділянка, за кадастровим номером :04:003:0247, площею 0.1109 га (реєстраційний номер 224), яка належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , являється речовим доказом в кримінальному провадженні №0000568 від 01 серпня 2019 року. Однак як вказує заявник органом досудового розслідування не надано жодних документів, які б підтверджували, що вказана земельна ділянка має відношення до кримінального провадження №0011307 та є речовим доказом в вказаному кримінальному провадженні, оскільки не була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегла на собі його сліди та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження. Крім того досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється вже майже два роки, разом з тим, станом на час ухвалення судового рішення про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_4 , жодних слідчих дій щодо його особи не проводилось, до слідчого останній не викликався, відносно нього не приймалось рішень щодо процесуального статусу, що не було спростовано слідчим у судовому засіданні. Таким чином, на думку заявника арешт на майно було накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.
Представник заявника та заявник в судове засідання не з`явились. Надали суду заяву, в якій просили проводити розгляд клопотання без їх участі, а також долучили додаткові пояснення, щодо вимог клопотання.
Прокурор ОСОБА_5 , за клопотанням, якого накладено арешт в судове засідання не з`явився до суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, а також заперечення щодо задоволення вказаного клопотання.
Слідчий суддя вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.
Встановлено, що слідчим відділом Шевченківського управління ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0011307 від 21 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року було задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :04:003:0247, площею 0.1109 га (реєстраційний номер 224), яка належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року вбачається, що арешт на земельну ділянку було накладено з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0011307 від 21.11.2019 року наразі триває, земельна ділянка, на яку накладено арешт, визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилаються заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.
На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2021 року (справа №761/30026/21, провадження №1-кс/761/17254/2021) в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011307 від 21 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1