Справа № 445/1383/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/31/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ., ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000316 за апеляційними скаргами захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2020 року стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львів, проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
за участю:

прокурора - ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 ,

встановила:
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_8 подали апеляційні скарги на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 25.11.2020 яким ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визнано винуватими у пред`явленому обвинуваченні, за ч.3 ст. 185 КК України, та призначено їм покарання, кожному окремо, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
Строк відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання засуджених, після набрання вироком законної сили.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта (висновок №16/753 від 23.07.2020) в розмірі 653,80 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Даний вирок оскаржив адвокат ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання застосувавши до обвинувачено ст. 75 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки 3 місяці.

Апелянт вважає, що даний вирок є однобічним через неповноту судового розгляду, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 , його сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони Скварявської сільської ради та позитивної характеристики на нього. Цивільний позов потерпілим до обвинувачених заявлений не був, що свідчить про відсутність претензій до ОСОБА_7 , однак обвинувачений має намір відшкодувати завдані збитки та офіційно працевлаштуватися.

Апелянт наголошує, що думки потерпілого по мірі покарання обвинуваченим в суді з`ясовано не було. Крім того в матеріалах справи відсутні правовстановчі документи: на право власності на зерно, а також на право власності на комплекс господарства в с. Скварява. Всі ці сумніви слід трактувати на користь обвинуваченого. Проте обвинувачений ОСОБА_7 не дивлячись на зазначені недоліки, вину у скоєному визнав та щиро розкаявся, сприяв слідству та суду першої інстанції в установленні істини по справі; мав та має намір відшкодувати завдані збитки. Мішки із зерном повернуті потерпілому ОСОБА_11 , а гроші зазначені в матеріалах справи, повернуті ОСОБА_12 . З врахуванням всіх цих обставин суд першої інстанції мав можливість та підстави застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 вимоги ст. 69 та ст. 75 КК України, однак цього не вчинив.

До початку розгляду справи по суті адвокат ОСОБА_13 подав в суд апеляційної інстанції зміни до апеляційної скарги в який просить вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд. Покликається, що підставою вчинення ОСОБА_7 крадіжки стала невчасна виплата або взагалі невиплата працедавцем коштів за виконану роботу. Крім того в матеріалах справи відсутні документи, що місце з якого були вкрадені мішки із зерном є житлом чи господарським приміщення, оскільки там був звичайний навіс під яким зберігалися мішки із зерном, до якого був вільний доступ. Також немає документів, що дана територія належить потерпілому. Ці обставини не були відомі і не встановлені ні під час досудового розслідування, ні в суді першої інстанції у зв`язку з цим апелянт вважає, що є підстави для направлення справи в суд першої інстанції для нового розгляду по суті.

На вирок суду першої інстанції подав апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_8 , який просить вирок щодо нього в частині призначення покарання змінити призначивши йому покарання не пов`язане із позбавленням волі. Вважає вирок надто суворим та таким, що не відповідає принципу достатності покарання для виправлення винного.

Апелянт покликається, що при призначені покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував його щире каяття та повне визнання вини у скоєному. Обтяжуючою обставиною суд визнав перебування в стані алкогольного сп`яніння, однак освідування по справі ніхто не проводив і по матеріалах справи цього не доведено. Щодо характеризуючих його особистість обставин то він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає з батьками, веде з ними спільне господарство, має тимчасові підробітки, на обліку в психіатра не перебуває. З врахуванням зазначеного суд першої інстанції мав підстави для застосування до нього ст.ст. 69, 75 КК України та призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Апелянт просить врахувати, що покарання має на меті не тільки кару, але і можливість виправлення та просить суд апеляційної інстанції надати йому можливість виправитися без позбавлення його волі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , 01 липня 2020 року, близько 21 год. 00 хв., точного часу не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, таємно, з корисливих мотивів та корисливою метою, з метою заволодіння чужим майном, шляхом відчинення брами, яка була зачинена на металевий гачок, проник разом із ОСОБА_14 на огороджену територію господарства ОСОБА_11 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , звідки з-під навісу викрали 43 мішки із зерном кукурудзи 3 класу («Фуражного»), 2019 року урожаю, загальна вага яких становить 2150 кілограм та вартістю 11825 гривень, які належали ОСОБА_11 . У подальшому, ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_8 розпорядилися викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_11 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 11825 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення (сховище), за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , 01.07.2020 року, близько 21 години 00 хвилин, точного часу не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, таємно, з корисливих мотивів та корисливою метою, з метою заволодіння чужим майном, шляхом відчинення брами, яка була зачинена на металевий гачок, проник разом із ОСОБА_7 на огороджену територію господарства ОСОБА_11 , яке розташоване у АДРЕСА_2 , звідки з-під навісу викрали 43 мішки із зерном кукурудзи 3 класу («Фуражного»), 2019 року урожаю, загальна вага яких становить 2150 кілограм та вартістю 11825 гривень, які належали ОСОБА_11 . У подальшому, ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_7 розпорядилися викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_11 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 11825 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення (сховище), за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в суд апеляційної інстанції не прибули, про причини чергової неявки не повідомили. Адвокат ОСОБА_6 зазначив, що без обвинуваченого ОСОБА_15 можна здійснювати судовий розгляд.

Дане кримінальне провадження неодноразово призначалося до розгляду в суді апеляційної інстанції та учасники процесу були про це повідомлені належним чином про що свідчать зворотні повідомлення. Крім того обвинувачений ОСОБА_8 двічі скеровував в суд електронною поштою клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з станом здоров`я, однак не представив суду апеляційної інстанції підтвердження про неможливість по стану здоров`я прибувати в суд.

Колегія суддів вважає таку поведінку обвинуваченим, як спосіб затягування розгляду справи, а відтак подальший розгляд справи відбувся без участі обвинувачених, які були належним чином проінформовані про чергове судове засідання.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача, думку захисника-адвоката ОСОБА_13 , який підтримав свою апеляційну скаргу із змінами та просив задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_8 підтримав частково; міркування прокурора та представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 , які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та апеляційну скаргу зі змінами адвоката ОСОБА_13 оскільки підстав для їх задоволення немає, судом першої інстанції в повній мірі були досліджені всі обставини справи, крім того захисником обвинуваченого не наведено обґрунтованих підстав, у відповідності до вимог ст. 412 КПК України для призначення нового судового розгляду у даній справі, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно вимог ст. 50, 65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, які є в матеріалах кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визнали свою вину у викраденні мішків із зерном, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, судове слідство проведено повно та всебічно щодо всіх фактичних обставин справи та обрано покарання в межах санкції статті обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченим, кожному окремо, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення тяжкого кримінального правопорушення, обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття обвинувачених у вчиненому; обставиною що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Також взято дані про особи обвинувачених з врахуванням висновків викладених у досудових доповідях центру пробації (а.с.28-43), де зазначено, що ризик повторного вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення є високим, як і ризик небезпеки їх дій для суспільства так і для окремих осіб є середній та висів відповідно.

Відтак призначене обвинуваченим покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Щодо покликань захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про необхідність скасування вироку суду першої інстанції та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції стосовного його довірителя, то апелянт не представив для цього суду апеляційної вагомих, обґрунтованих, вмотивованих підстав, які б відповідали вимогам ст. 412 КПК України, тому на думку колегії суддів, такі вимоги не підлягають задоволенню.

Апеляційні доводи апелянтів не спростовують встановлені в суді першої інстанції фактичні обставини справи та обґрунтування щодо призначеної обвинуваченим міри покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не виявлено.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним й обґрунтованим, призначене покарання відповідає особі обвинуваченого, відтак підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Золочівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2020 року стосовно обвинувачених, за ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без змін

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: