справа № 376/650/21
провадження № 1-кп/361/734/21
У Х В А Л А
25 листопада 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області колегіально у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Бровари обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392 від 30.10.2020, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина України, з початковою загальною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України,-

в с т а н о в и в :

22.04.2021 до Броварського міськрайонного суду Київської області з Київського апеляційного суду після визначення підсудності на підставі ухвали від 12.04.2021 надійшли матеріали кримінального провадження № 0000392 від 30.10.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 застосовано у вигляді тримання під вартою строк дії якого продовжено до 27.11.2021.
Відповідно до п. 20-5 Перехідних положень КПК України згідно Закону України від 13.04.2020, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Дане кримінальне провадження розглядається колегією у складі трьох суддів. На даний час, через знаходження одного члена колегії у відпустці, не може бути зібрано колегію для розгляду клопотання прокурора щодо обрання та продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. Тому розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 вирішується головуючим суддею у даному кримінальному провадженні у відповідності до визначеного порядку.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, строк дії якого закінчується 27.11.2021,мотивуючи обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні двох особливо тяжких злочинів і злочину середньої тяжкості, продовженням існування стосовно нього ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, які полягають у вірогідності переховування від суду під тягарем усвідомлення невідворотності засудження на строк до 15 років позбавлення волі або до довічного позбавлення волі, реєстрацію в с. Шевченкове-Кут Лиманського району Одеської області, проживання в с. Перемога Баришівської ОТГ Броварського району Київської області, можливості знищити та сховати або спотворити речові докази та документи, ймовірності здійснення впливу на потерпілу й інших причетних до вчинення злочинів осіб у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни тими показань, можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи необґрунтованістю клопотання та недоведеністю ризиків. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання по АДРЕСА_2 або застосувати заставу.

Вислухавши думки учасників судового засідання, дослідивши лише клопотання прокурора, оскільки жодних доказів на обґрунтування клопотання надано не було, суд вважав доцільним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу 2-місячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк що не може перевищувати двох місяців.
В рішенні від 23.11.2017 Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді відносно будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними; в підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням гарантованого частиною першою статті 29 Конституції України його права на свободу й особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу. За змістом пункту 5 вказаного рішення, під час судового провадження у суді першої інстанції, в тому числі проведення підготовчого судового засідання, прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок, крім іншого, доводити необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Відповідно до юридичної позиції Конституційного Суду України в рішенні

№ 26-рп/2009 від 19.10.2009, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; встановлення обмежень прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним. За частиною другою статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом; в пункті 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року унормовано право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. В рішенні

№ 7-р/2019 від 25.06.2019 Конституційний Суд України дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина виключно на підставі вмотивованого рішення суду.

За змістом статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. В частині першій, пункті 4 частини другої статті 183 КПК України унормовано застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключно у разі доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Посилання прокурора на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України, що не може бути перевірено судом на даній стадії, є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому репутація обвинуваченого, якому інкримінується вчинення двох особливо тяжких злочинів, у тому числі проти життя та здоров`я особи, та тяжкого злочину, його реєстрація в с. Шевченкове-Кут Лиманського району Одеської області, проживання в с. Перемога Баришівської ОТГ Броварського району Київської області, переховування інших причетних до вчинення злочинів осіб від правоохоронних органів, безумовно свідчать про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України.

За переконанням суду, будь-які менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, з урахуванням продовження існування відносно ОСОБА_4 ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, не забезпечать дотримання ним процесуальних обов`язків під час судового розгляду, що зумовлює продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 02.10.2021 включно.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України, підстави для застосування відносно ОСОБА_4 застави відсутні.

Керуючись ст. 314-316, 369, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 січня 2022 року включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1