Ухвала

Іменем України
21 грудня 2021 року

м. Київ
Справа № 128/2392/14-к

Провадження № 51 5992 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 15 вересня 2021 року щодо нього,
встановив:
Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року, залишеним без зміни ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, ОСОБА_4 виправдано за ст. 125 ч. 1 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину відносно потерпілого ОСОБА_5 . Цим вироком ОСОБА_4 засуджено за ст. 125 ч. 1 КК України відносно потерпілої ОСОБА_6 до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн. На підставі ст. 49 ч. 1, ст. 74 ч. 5 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного за ст. 125 ч. 1 КК України покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строку давності.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.

Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі засуджений не зазначає в чому саме, на її думку, полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього.

Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

При цьому в касаційній скарзі ОСОБА_7 не зазначає які саме та в чому полягають істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі, не є відповідно до вимог ст. 438 ч. 1 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засуджений ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3