Справа № 504/1172/20
Провадження № 1-кп/504/529/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2021смт. Доюрослав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 10, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 10.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Долинського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня (спеціальна), одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого навідника 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи ВЧ НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

27.02.2017 року громадянином ОСОБА_3 укладено з Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на три роки.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 27.02.2017 року № 51 ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу вказаної частини, поставлений на всі види забезпечення призначений на посаду курсанта, таким чином з того часу останній вважається таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 27.02.2017 року, тобто з дня зарахування солдата ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за контрактом.

В подальшому, відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 26.05.2017 року №106-РС солдата ОСОБА_3 призначено на посаду старшого навідника 2 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 1 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини польова пошта НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_1 ).

Згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_1 ) від 29.06.2017 року № 129 солдата ОСОБА_3 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , 29.06.2017 року зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 , таким чином з того часу останній вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2017 року № 182-РС ОСОБА_3 присвоєно чергове військове звання «старший солдат».

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2018 року № 231 старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду старшого навідника 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи вказаної військової частини.

Згідно положень ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це час, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 (затверджений Законом України від 17.03.2014 року № 1126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника),на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Будучи військовослужбовцем за контрактом старший солдат ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Про порядок проходження військової служби старшому солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проте, старший солдат ОСОБА_3 , будучи на момент вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді старшого навідника 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 08 год. 00 хв. 18.06.2019 року вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно був відсутній на військовій службі до 29.04.2020 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків з військової служби.

29.04.2020 року старший солдат ОСОБА_3 добровільно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону, заявив про себе та про вчинений ним злочин, та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старшого навідника 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», о 08 год. 00 хв. 18.06.2019 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно був відсутній на військовій службі до 29.04.2020 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків з військової служби.
У скоєному ОСОБА_3 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), а саме в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старшого навідника 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», о 08 год. 00 хв. 18.06.2019 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно був відсутній на військовій службі до 29.04.2020 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків з військової служби.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 407 КК України за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем служби, має задовільний стан здоров`я, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного, думку прокурора, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи викладене, суд вважає, що при обранні ОСОБА_3 міри покарання у виді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Засоби забезпечення кримінального провадження та запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались, та підстав для їх обрання судом не вбачається.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Судові витрати по провадженню відсутні.

Речові докази по провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового терміну ОСОБА_3 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На період проходження служби покласти контроль за виконанням обов`язків на командира військової частини НОМЕР_1 , а після звільнення на уповноважений орган з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1