Справа № 397/53/22
н/п : 1-кп/397/62/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про обрання запобіжного заходу

16.02.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2021 за № 0000283 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
01.02.2022 до Олександрівського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000283 від 27.04.2021 стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2022 призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні 16.02.2022 прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 .
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , мотивоване тим, що оскільки ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.12.2021 під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, однак на даний час необхідність обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 найбільш суворого запобіжного заходу не відпала. Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених статтею 177 КПК України, залишаються реальними. До таких ризиків прокурор, зокрема, відносить можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У зв`язку з цим прокурор просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 строком на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просили змінити запобіжний захід з утримання обвинуваченого під вартою на менш суворий запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт із забороною залишати місце свого проживання в нічний час.
Задля об`єктивного вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду кримінального провадження з урахуванням того, що такий запобіжний захід був застосований до обвинуваченого під час досудового розслідування, та термін дії, якого на даний час не сплив та зміну запобіжного заходу, суду необхідно дати відповіді на наступні питання, стверджувальна відповідь на які не дозволить суду задовольнити клопотання прокурора та задовольнити клопотання сторони захисту:
1) чи на цей час відсутні обґрунтовані ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України?
2) чи може будь-який із більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим ризикам?
З огляду на наведене нижче обґрунтування суд приходить до висновку, що відповідь на вказані два питання є негативною.
Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу (ч. 3 ст. 315 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).
До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).
Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.
На думку суду, ризики переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати і на даний час. Суд уважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.
Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.
При цьому, суд ураховує, що обвинувачений ухилявся від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим 25.06.2021 останній був оголошений у розшук.
Таким чином, суд уважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду.
Окрім цього, суд уважає доведеним існування ризику незаконного впливу ОСОБА_3 на потерпілого з яким останній знайомий та проживає у будинку поряд, та свідків, з якими він знайомий та у яких він проживав тривалий час.
Показання потерпілих та свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. Так, суд зауважує, що на даний час жоден свідок та потерпілий судом не допитувались, а отже за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.
На існування такого ризику, як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , свідчать відомості про його особу, який раніше судимий, при цьому обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень. Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки після відбування покарання, на шлях виправлення не став, продовжував свої злочинні дії.
Однак, на думку суду, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином відсутній, оскільки на його обґрунтування не було наведено жодних пояснень та не надано відповідних доказів. Тим більше, на думку суду, такий ризик може полягати лише в діях, які не охоплені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але прокурором такі дії навіть не були неведені в судому засіданні для їх оцінки.
Отже, і надалі існують ризики, що зумовлювали застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення було доведено наявність трьох ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, жодних доказів протилежного, стороною захисту до суду не надано.
Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.
Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Висока імовірність переховування обвинуваченого від суду, його впливу на потерпілого та свідків, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, не дозволяє суду зробити висновок про можливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, суд уважає за необхідне обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Окрім цього, з огляду на вимоги ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, уважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов?язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , його особу, відсутність даних про його матеріальний стан, суд приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 24810 гривень.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд уважає за необхідне у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.
З урахуванням вищенаведеного, суд не приймає доводи сторони захисту щодо можливості застосування стосовно ОСОБА_3 менш суворого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки такі запобіжні заходи не зможуть в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. За таких обставин, суд уважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 необхідно задовольнити, а у задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на той, який не пов`язаний із триманням обвинуваченого під вартою, необхідно відмовити.
Керуючись ст. 177, 183, 194, 331, 350, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з утримання його під вартою на менш суворий запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, відмовити.
Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 квітня 2022 року.
Визначити заставу в розмірі 10 (десяти) розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб, в сумі 24810 гривень 00 копійок, після внесення якої обвинувачений ОСОБА_3 звільняється з-під варти.
Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ м. Київ, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу: застава за ОСОБА_3 .
У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 :
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань, внесена застава звертається в дохід держави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2022 року.