У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2021 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Набутів, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, не одруженого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », молодшого сержанта, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
Із клопотання слідчого вбачається, що молодший сержант ОСОБА_4 перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », будучи особою, яка здійснює функції представника влади, вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.
Так, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 28.08.2021 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел щодо його особистого збагачення, використовуючи при цьому займану посаду та із залученням до вказаної діяльності знайомих йому осіб з числа місцевих жителів.
28.08.2021 року приблизно о 20 год. 00хв., перебуваючи в кафе ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , між місцевим жителем ОСОБА_8 та ОСОБА_4 відбулась зустріч, під час якої останній запропонував ОСОБА_8 займатись переміщенням тютюнових виробів та осіб через державний кордон України в зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону, де він обіймає посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та в силу займаної посади зможе забезпечити йому безперешкодне переміщення тютюнових виробів та осіб через державний кордон України на територію Словацької Республіки шляхом надання інформації про порядок охорони державного кордону, розміщення прикордонних нарядів на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону за умови надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди ОСОБА_4 , сума якої буде залежати від кількості переміщених тютюнових виробів та осіб через державний кордон України на територію Словацької Республіки, при цьому використовуючи інформацію, яку, втому числі, будуть надавати інші військовослужбовці вказаного відділу прикордонної служби.
На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився, при цьому розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 та інших, наразі невстановлених осіб, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяв під контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4
15.09.2021 року приблизно о 18 год. 30 хв. молодший сержант ОСОБА_4 , перебуваючи у наразі невстановленому місці, всупереч інтересів служби та вимог ст.ст. 3, 6, 14, 19, 24, 33 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 11, 16, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, «Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України» що затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.04.2016 №311, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за допомогою особистого мобільного телефону, надав ОСОБА_8 службову інформацію про відсутність прикордонних нарядів в межах 358 прикордонного знаку, за наявності якого ОСОБА_8 мав би можливість безперешкодно незаконно переміщати через державний кордон України поза пунктом пропуску 30 ящиків тютюнових виробів, за що 16.09.2021 близько 19:00 год., перебуваючи на АЗС «ОККО» за адресою: Соломоново Ужгородського району Закарпатської області (Київ-Чоп, 828 км) отримав частину неправомірної вигоди в сумі 1800 грн.
Він же, продовжуючи протиправний характер своїх дій, направлений на особисте збагачення шляхом сприяння у переміщенні осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, 18.09.2021 року о 20:33 год., за допомогою особистого мобільного телефону, надав ОСОБА_8 службову інформацію про відсутність прикордонних нарядів в районі 356 прикордонного знаку, за наявності якої останінй мав би можливість безперешкодно незаконно переміщати через державний кордон України поза пунктом пропуску 12 осіб.
20.09.2021 року приблизно о 12 год. 48 хв. молодший сержант ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе-ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, із корисливих мотивів та з метою збагачення, одержав від ОСОБА_8 5200 грн. (частину яких в сумі 1800 грн. ОСОБА_4 отримав 16.09.2021) та 18 000 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ становило 480650,4 грн.), за вчинення ним дій з використанням свого службового становища, які полягали в наданні ОСОБА_8 15.09.2021 року приблизно о 18 год. 30 хв., за допомогою особистого мобільного телефону, службової інформації про відсутність прикордонних нарядів на ділянці Державного кордону в межах 358 прикордонного знаку, за наявності якої ОСОБА_8 мав би можливість безперешкодно незаконно переміщати через державний кордон України поза пунктом пропуску 30 ящиків з тютюновими виробами, а також наданні ОСОБА_8 18.09.2021 року приблизно о 20 год. 33 хв., за допомогою особистого мобільного телефону, службової інформації про відсутність прикордонних нарядів на ділянці Державного кордону в межах 356 прикордонного знаку, за наявності якої ОСОБА_8 мав би можливість безперешкодно незаконно переміщати через державний кордон України поза пунктом пропуску 12 осіб через державний кордон України до Словацької республіки.
Своїми діями інспектор прикордонної служби 3 категорії інструктор кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 за попередньою змовою з наразі невстановленою особою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, а саме прохання надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
20 вересня 2021 року о 12 год. 56 хв. в приміщенні ресторану ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_3 , молодшого сержанта ОСОБА_4 , інспектора прикордонної служби 3 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », затримано в порядку
ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
21.09.2021 року відносно ОСОБА_4 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за прохання надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою з групою осіб.
Слідчий у клопотанні зазначає, що у ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на думку слідчого, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 , працює на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України, в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих, та обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.
Також, враховуючи той факт, що в основу підозри, та однією із підстав притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності є надані покази свідка ОСОБА_8 , відповідно є підстави вважати, що він буде здійснювати тиск та вплив на останнього. Крім цього, ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками, в тому числі із службовими особами НОМЕР_1 прикордонного загону, та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на ще невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.
При цьому, з метою незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні та зміни ними показань, ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення проти їх життя та здоров`я, пов`язані із застосуванням чи погрозами застосування насильства, тілесних ушкоджень, або із погрозами знищення їхнього майна, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 129, 194, 195 КК України, тощо. Окрім того, ОСОБА_4 являється військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, у зв`язку з чим, у разі переховування від органів досудового розслідування та суду, останній може вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 407, 408 КПК України.
Знаходячись на волі, ОСОБА_4 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, які брали участь у першочергових слідчих діях, чи іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання.
З урахуванням наведеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою строком 60 діб із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає - Закарпатська область, Ужгородський район, с. Соломоново, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні сторони обвинувачення, в тому числі і ОСОБА_8 ; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Зокрема, прокурор звернув увагу на те, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до десяти років та наведені в клопотанні ризики є дійсними і триваючими, а відтак, більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може їм запобігти.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні присила відмовити у задоволенні даного клопотання, оскільки такий є надто суворим та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки застосування такого запобіжного заходу буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, визнав, що надавав відомості в телефонному режимі гр. ОСОБА_8 , про відсутність прикордонних нарядів на ділянці Державного кордону в межах 356 прикордонного знаку та щодо переміщення прикордонного наряду, за що і отримав від останнього грошові кошти. Однак, зазначв, що відомості які повідомляв ОСОБА_8 були неправдивими даними, та йому невідомо було про точні координати розміщення прикордонних нарядів на ділянці Державного кордону . Просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід такий, як домашній арешт.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що 21.09.2021 року, у рамках даного кримінального провадження, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та згідно примітки до ст. 45 КК України відноситься до категорії корупційних.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 08.09.2021, 17.09.2021, 20.09.2021 року; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 20.09.2021 року; протоколом затримання підозрюваного в порядку ст. 208 КПК України від 20.09.2021 року; протоколом освідування підозрюваного від 20.09.2021 року.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту, як запобіжний захід може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про основоположні права та свободи та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, тобто, визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 ..
Стороною захисту не спростовано наявність наведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Інших істотних обставин, які би вказували на можливість розгляду питання обрання альтернативного запобіжного заходу підозрюваному, стороною захисту не вказано.
Згідно із ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії).
Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), зазначив: «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».
Таким чином, з урахуванням характеру та особливої тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 , обставин вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у даному випадку, позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду, вчинити ні інше кримінальне правопорушення
Обираючи запобіжний захід слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десять років, відтак усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, перебуваючи на волі може впливати на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
Доказів того, що за станом здоров`я такий не може утримуватись в умовах СІЗО матеріали клопотання не містять, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, що дає обґрунтовані підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя враховує при цьому обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про особу підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Частиною 4 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Частиною 5 цієї статті визначено, що розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і тільки у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені тяжкого злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги вимоги п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом становить - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті ) гривень 00 копійок і такий буде належним чином гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
У разі внесення застави, на ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає Закарпатська область, Ужгородський район, с. Соломоново, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні сторони обвинувачення, в тому числі і ОСОБА_8 ; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 202,309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Набутів, Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, не одруженого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », молодшого сержанта, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання з 12 год. 56 хв. 20 вересня 2021 року.
Встановити строк дії ухвали до 15 листопада 2021 року включно.
На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті ) грн. 00 копійок (60х2270).
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає Закарпатська область, Ужгородський район, с. Соломоново, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання;
- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні сторони обвинувачення, в тому числі і ОСОБА_8
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15 листопада 2021 року включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 24.09.2021 року о 13 год. 50 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1