Справа №212/7556/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в місті Кривому Розі в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 від 03.08.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у селі Довге Поле, Рівненської області, громадянин України, має середньотехнічну освіту, не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не є інвалідом, раніше не судимого, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_3 , працюючи на по посаді слюсаря ТОВ «ГОК Сервіс» та перебуваючи на території ПрАТ «ЦГЗК» у невстановлений час, але не пізніше 02.30 годин 03.08.2021 року в нього виник протиправний умисел направлений на таємне викрадання чужого майна та обернення його на свою користь. З цією метою, останній підготував предмети для вчинення кримінального проступку, а саме промислові ножиці, які взяв шляхом вільного доступу в майстерні на території підприємства.

З метою реалізації раніше виниклого кримінально-протиправного умислу на вчинення таємного викрадення майна, приблизно о 02.30 годин 03.08.2021 року, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні збагачувальної фабрики, а саме між 12 та 13 секціями на території ПрАТ «ЦГЗК» в Покровському районі міста Кривого Рогу, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, переконавшись у відсутності свідків та очевидців вчинення ним кримінального правопорушення, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, пройшов у не охоронюване та не огороджене приміщення підвалу, де побачив кабелі, які розташовувались на стінках вказаного вище підвалу, які за допомогою промислових ножиць, розрізав для більш зручного переміщення та почав складати біля себе, з метою подальшого переміщення та використання у власних цілях, тобто намагався таємно викрасти.

Однак, в цей час, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, через те, що в той же день, 03.08.2021 року, близько 02.35 годин, був викритий співробітниками охорони ТОВ «Охоронний холдінг - Кривбас», які здійснювали охорону товарно-матеріальних цінностей ПрАТ «ЦГЗК».

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 намагався викрасти майно належне ПрАТ «ЦГЗК» у вигляді кабелю загальною довжиною 25 м., загальна вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2423 від 25.08.2021 року складає 30 184,75 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участю захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також до обвинувального акта додано письмову заяву представника потерпілого ОСОБА_5 , у якій він зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення кримінального проступку ОСОБА_3 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а також ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення до вчиненого, яке полягає у щирому каятті; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у виді громадських робіт.
При цьому, суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень щодо призначення такого виду покарання.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2, ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.
Речові докази:
- кабель по частинам в кількості 25 шматків загальною довжиною 25 м. - перебуває в камері схову Відділення поліції № 3 за № 3404 журналу обліку № 623; промислові ножиці в кількості 1 шт. - перебувають в камері схову Відділення поліції № 3 за № 3403 журналу обліку № 623 - повернути власнику дозволивши використовувати на власний розсуд.

Вирок може бути оскаржений в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1