справа № 492/1144/21
ВИРОК
Іменем України

02 лютого 2022 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000932, внесеному 07 червня 2021 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виноградівка Арцизького району Одеської області, болгарина, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого агрономом-ентомологом Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І.Кутузова Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

встановив:
ОСОБА_6 , обіймаючи посаду агронома-ентомолога Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І.Кутузова Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», назва якого змінена на Державне підприємство «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» (далі за текстом скорочене найменування: ДП «ДГ ім.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН»), будучи службовою особою, що виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, передбачені посадовою інструкцією, відповідно до яких на нього покладені обов`язки в тому числі: забезпечення проведення комплексу профілактичних та винищувальних заходів по захисту сільськогосподарських рослин від шкідників та хвороб агротехнічними, хімічними, біологічними та іншими заходами; впроваджування прогресивних технологій та передового досвіду по боротьбі з шкідниками та хворобами рослин з метою збільшення виробництва сільськогосподарської продукції і недопущення втрат врожаю; організація завозу, правильного зберігання та обліку добрив та пестицидів, їх раціональне використання, через несумлінне ставлення до них, хоча мав реальну можливість виконувати покладені на нього службові обов`язки належним чином, достовірно знаючи, що для здійснення своїх посадових обов`язків йому може бути ввірене майно, у тому числі добрива та засоби захисту рослин, 27 квітня 2018 року, знаходячись на території с.Прямобалка Арцизького району Одеської області, більш точного часу та місця в ході судового слідства встановити не представилося можливим, на підставі накладної № 861 внутрішньогосподарського призначення ДП «ДГ ім.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН», отримав в підзвіт сульфат магнію, Дт 208 Кт208 в кількості 12313 кг на суму 122509,00 грн., та в подальшому 26 червня 2018 року, знаходячись на території с.Прямобалка Арцизького району Одеської області, більш точного часу та місця в ході судового слідства встановити не представилося можливим, на підставі накладної № 1721 внутрішньогосподарського призначення ДП «ДГ ім.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН», отримав в підзвіт добриво КРК 6:24:12, Дт 208 Кт208 в кількості 173400 кг на суму 1938265,00 грн., які були поставлені ДП «ДГ ім.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН» на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліксир Україна» та ДП «ДГ ім.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН» договору поставки мінеральних добрив № 26/09 від 26 вересня 2017 року та укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Три Да» та ДП «ДГ ім.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН» договору поставки мінеральних добрив № 32/18 від 03 квітня 2018 року, надходження яких відображено у журналі складського обліку ДП «ДГ ім.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН» за 2018 рік.

Таким чином, вказані добрива у зазначеній кількості та сумі були ввірені ОСОБА_6 , який ніс за них повну матеріальну відповідальність, володів ними протягом певного проміжку часу і мав право розпоряджатися ними лише в цілях, які відповідають інтересам ДП «ДГ ім.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН», тобто зазначене майно перебувало в його віданні, знаходилося в нього на законних підставах і стосовно якого він здійснював повноваження щодо розпорядження, доставки, використання та зберігання в інтересах вказаного підприємства.

Однак, ОСОБА_6 , виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою, маючи при цьому реальну можливість виконувати покладені на нього службові обов`язки належним чином, у 2018 році, точної дати та часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, в порушення вказаних вище вимог, всупереч пункту 9 посадової інструкції агронома-ентомолога, відповідно до якої на нього покладено обов`язок правильного зберігання та обліку добрив та пестицидів, їх раціонального використання, не забезпечив належного зберігання ввірені йому сульфат магнію, Дт 208 Кт208 в кількості 12313 кг і добрива № К 6:24:12, Дт 208 Кт208 в кількості 173400 кг, на суму 1938265,00 грн., що призвело до їх псування, внаслідок чого ДП «ДГ ім.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН» завдано матеріальної шкоди у сумі 1959432,20 грн.

Отже, ОСОБА_6 , виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою, у зв`язку з неналежним виконанням своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог пункту 9 посадової інструкції агронома-ентомолога, відповідно до якої на нього покладено обов`язок правильного зберігання та обліку добрив та пестицидів, їх раціонального використання, Інструкції «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій», не оформив акт про використання мінеральних, органічних і бактеріологічних добрив та засобів хімічного захисту рослин, не забезпечив належне зберігання ввірений йому сульфат магнію, Дт 208 Кт208, в кількості 12313 кг, на суму 122509,00 грн. і добрива № К 6:24:12, Дт 208 Кт208, в кількості 173400 кг, що призвело до їх псування, чим спричинено тяжкі наслідки ДП «ДГ ім.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН» у вигляді завданої матеріальної шкоди у сумі 1959432,20 грн.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

19 жовтня 2021 року між прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000932в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. На укладення вищезазначеної угоди про визнання винуватості представник потерпілого ДП «ДГ ім.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН» ОСОБА_5 надав письмову згоду прокурору.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України. Обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину та зобов`язався беззастережно визнати у ході судового провадження свою винуватість у вчиненні злочину. Також, сторонами угоди з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів; обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; беззастережне визнання своєї винуватості, визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинений ним злочин за ч. 2 ст. 367 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права обіймати посади агронома-ентомолога строком на один рік та штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн., із застосуванням до нього дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам державним чи суспільним інтересам, у яких бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні пояснив, що письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості надав добровільно, просив укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити.

Прокурор, захисник-адвокат в підготовчому судовому засіданні вважали, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Просив вищевказану угоду укладену між прокурором та ним про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Заслухавши прокурора, представника потерпілого, захисника-адвоката та обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, КК України суд встановив, що угода про визнання винуватості укладена у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана інтересам державі в особі ДП «ДГ ім.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН» представник якого надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони уклали угоду добровільно; фактичні підстави для визнання винуватості наявні; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 367 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, яка, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_6 погодився на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_6 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Суд прийшов до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена 19 жовтня 2021 року між прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , відповідає вимогам ч. 2, ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, а тому є всі правові підстави для затвердження даної угоди судом і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права обіймати посади агронома-ентомолога строком на один рік та штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн., із застосуванням до нього дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Відповідно до ч. 2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбаченихч. 3 цієї статті, відповідно до якої у резолютивній частині вироку на підставі угоди повинні міститися відомості, передбачені ст. 374 КПК України.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
В силу ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави підлягають стягненню з ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення експертів, які проводили судову економічну та почеркознавчу експертизи у наявному кримінальному провадженні на загальну суму 8237,28 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, речові докази відсутні.

Згідно з ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

У кримінальному провадженні заявлений цивільний позов Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І.Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди.
Ознайомившись з позовною заявою, судом встановлено, що форма та зміст позовної заяви не відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, а саме в порушення вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить: ідентифікаційного коду позивача, як юридичної особи, реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідача, як фізичної особи або номер і серія його паспорта, а також відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача; ціни позову, обґрунтованого розрахунок суми, що стягується.

Також, в порушення вимог ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача не додано довіреності чи іншого документу, що підтверджує повноваження представника позивача, зокрема: копія наказу про призначення, контракт тощо, що посвідчують службове становище і повноваження представника позивача на представництво інтересів позивача у суді, а також довідки ЄДРПОУ, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, тощо, на підтвердження цивільної процесуальної правоздатності позивача, як юридичної особи.

Беручи до уваги, що у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І.Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, форма та зміст якого не відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства та до якого не додано відповідних документів, які підтверджують повноваження представника позивача, цивільної процесуальної правоздатності позивача, як юридичної особи, суд прийшов до висновку, що цивільний позов Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, підлягає залишенню без розгляду з огляду на невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175, ст. 177 ЦПК України.
Суд також вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що, відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України, позивач має право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства, оскільки його цивільний позов залишено без розгляду.

Керуючись ст. ст. 124, 128, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 жовтня 2021 року між прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000932.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 367 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади агронома-ентомолога строком на 1 (один) рік та штрафу в розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

В силу ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 02 лютого 2022 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 8237 (вісім тисяч двісті тридцять сім) гривень 28 копійок.

Цивільний позов Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І.Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» залишити без розгляду, рекомендувавши звернутися до суду в порядку цивільного провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1