Провадження № 1-кс/592/7413/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001627, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

встановив:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту в якому просить накласти арешт тимчасово вилучене майно, яке перебуває у користуванні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , а саме земельну ділянку (кадастровий номер - :03:007:0002) за адресою: АДРЕСА_2 та металевий контейнер з написом «00047СА» в якому знаходиться макулатура та ваги EUROSONIC - серійний номер TCS - 500kg №101540, контейнер зеленого кольору, передня частина кузова автомобіля, вагончик жовтого кольору з металобрухтом, розукомплектовані автомобілі «Москвич» жовтого кольору та автомобіль «Волга» чорного кольору, розукомплектований автомобіль «МАЗ» н.з. НОМЕР_1 , порожній металевий контейнер чорного кольору № 007 за яким знаходиться купа різноманітного металобрухту яка займає площу території близько 8x10 м, ваги металеві розміром 1,5x1,5 м. поряд з контейнером № 007, контейнер синього кольору з металобрухтом, контейнер з кольоровим металобрухтом, купу металобрухту яка займає площу 15x5 м, розукомплектований автомобіль «Фіат Добло» н.з. НОМЕР_2 , автомобіль марки «ГАЗЕЛЬ» н.з. НОМЕР_3 тентова ний з написом «Прием металолома» які знаходяться на її території.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у Кримінально процесуальному кодексі України.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності ;арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати , або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Подане клопотання не відповідає вимогам статті 171 КПК України, оскільки до клопотання не додано документів, які підтверджують право власності на речі, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження цими речами станом на час звернення з клопотанням до слідчого судді.

Крім того, стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання прокурора не містить відомостей яким саме критеріям ч.1 ст.98 КПК України відповідають речі та земельна ділянка у даному кримінальному провадженні та яка мета накладення арешту на речі та земельну ділянку та яким саме ознакам відповідають.

До матеріалів клопотання не додано Постанову про визнання вказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001627, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

Також, прокурором не зазначено інформації про власника майна, тобто слідчий суддя позбавлений можливості належним чином повідомити власника та володільця майна про розгляд клопотання про накладення арешту.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 171 - 172, 309 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001627, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1