Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1365/21
Справа № 711/4740/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ГУ НП в Черкаські області щодо невнесення відомостей до ЄРДР,-

встановив:

27.07.2021 року ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на бездіяльність посадових осіб ГУ НП в Черкаські області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Скаргу обґрунтовує тим, що ним, 14.06.2021 року він звернувся до ГУНП в Черкаській області, із заявою про вчинення кримінального правопорушення приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу гр. ОСОБА_4 , а саме невиконання ухвали Соснівського районного суду м.Черкаси №712/9065/20 від 4 лютого 2021 року.

Станом на 05.07. 2021 року його працівниками поліції не опитано, відповідні відомості до ЄРДР не внесено, досудове розслідування не розпочато.

На підставі вищевикладеного, просив суд зобов`язати уповноважену особу ГУНП в Черкаській області внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, вчиненого ОСОБА_4 ,

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій скаргу підтримав, просив її задовольнити, справу просив розглянути у його відсутність .

Прокурор в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В заяві ОСОБА_3 від 14.06.2021 року про виявлення кримінального правопорушення зазначено, що він повідомляє про те, що в Соснівському районному суді м. Черкаси перебуває на розгляді справа №712/9065/20 за позовом ОСОБА_5 до АТ КБ «Приватбанк» та приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , про визнання дій протиправними та незаконними, скасування запису державного реєстратора щодо позасудового відчуження житлової квартири за адресою АДРЕСА_1 .

В рамках вищевказаного судового провадження, ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 04.02.2021 року зобов`язано приватного нотаріуса ОСОБА_4 протягом 5 робочих днів із дня отримання копії ухвали - надати суду належним чином засвідчену копію реєстраційної справи щодо реєстрації ним, як державним реєстратором, права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ПАТ КБ «Приватбанк», індексний номер : 33724765 від 6 лютого 2017 року.

В свою чергу ОСОБА_4 у відповідь на ухвалу від 04 лютого 2021 року рекомендував отримати копію нотаріальної документації в Управлінні з питань державної реєстрації Черкаської міської ради.

За даних обставин, володіючи вищевказаними фактами вважає дії приватного нотаріуса ОСОБА_4 неправомірними та такими що спрямовані на умисне не виконання судового рішення.

Так, положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною у згаданому Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення вбачається, що останній стверджує про вчинення нотаріусом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення), який у відповідь на ухвалу від 04 лютого 2021 року рекомендував отримати копію нотаріальної документації в Управлінні з питань державної реєстрації Черкаської міської ради.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на наступне.

Нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії внесення відомостей до ЄРДР, регламентовані Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу генерального прокурора від 30.06.2020 N 298 (набрав чинності з 01.07.2020р.), прийнятим на виконання вимог КПК.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом (ч. 1 ст. 2 КК України). Кримінальне провадження за правилами цього Кодексу здійснюється щодо будь-якої особи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Особливості кримінального провадження щодо окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу (ч.1 ст. 6 КПК).

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, - є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 від 14.06.2021 року не містить об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінальних протиправних ОСОБА_4 .

На переконання слідчого судді, заява ОСОБА_3 обґрунтована суб`єктивним висновком заявника з його особистих міркувань та припущень щодо вчинення кримінального правопорушення, тому не може вважатися повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 11 КК України визначено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння(дія або бездіяльність),вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є кримінальним правопорушенням, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого кримінального правопорушення, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення і тільки за такими заявами та повідомленнями повинні прийматися передбачені законом процесуальні рішення.

Якщо ж у повідомленні чи заяві таких ознак немає, то вони не можуть вважатися такими, за якими обов`язково повинні прийматися ті чи інші процесуальні рішення.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини про те, що заява ОСОБА_3 від 14.06.2021 року не містила даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, підстави для внесення відомостей, викладених у його заяві, до ЄРДР відсутні.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що заявником не надано будь-яких доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_3 звертався із вказаною заявою до посадових осіб ГУНП в Черкаській області.

Таким чином, факту бездіяльності уповноважених осіб ГУ НП в Черкаській області в судовому засіданні не встановлено, а тому скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ГУ НП в Черкаські області щодо невнесення відомостей до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1