У Х В А Л А
Справа № 126/549/21

Провадження № 1-кс/126/129/2022

17 лютого 2022 року м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Бершадь скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні заяви (клопотання) про залучення до кримінального провадження потерпілим,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.01.2022 про відмову в задоволенні заяви (клопотання) про залучення до кримінального провадження потерпілим в кримінальному провадженні №00000059 від 26.01.2021 року.

У скарзі заявник просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.01.2022 про відмову в задоволенні заяви (клопотання) про залучення до кримінального провадження № 0000059 від 26.01.2021 потерпілим та зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000059 від 26.01.2021 залучити його до кримінального провадження №0000059 від 26.01.2021 потерпілим.

Заявник ОСОБА_3 надав до суду письмову заяву, в якій скаргу підтримав та просив задовольнити, судове засідання провести у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження прийшов до наступного висновку.

14.01.2022 ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого СВ ВП №1 Гайсинського РУП ОСОБА_4 з клопотаннями про залучення в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000059, вручити йому пам`ятку потерпілого та допитати в якості потерпілого.

Постановою слідчого СВ відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.01.2022 було відмовлено у задоволенні вище вказаного клопотання.

Пунктом 5, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим та рішення про відмову у задоволенні клопотання.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).

Згідно ч. 3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Правилами ч. 5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані. Органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки, як підставу для своїх рішень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з вимогами ст.110 КПК України рішення слідчого приймаються у формі постанови, яка повинна бути обгрунтованою та мотивованою.

Дослідивши постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 17.01.2022 слідчий суддя встановив, що слідчий у постанові не послався на матеріали досудового розслідування, які саме дають підстави прийти до такого висновку, не зазначив які слідчі дії були проведені та у своїй сукупності свідчать про відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим.

Отже, виходячи з меж постанови про відмову у визнанні потерпілим та скарги на вказану постанову, змістом яких визначено межі судового розгляду, слідчий суддя доходить висновку, що зміст оскаржуваної постанови про відмову у визнанні потерпілим не відповідає вимогам ст.ст. 55, 110 КПК України, не містить мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування, а тому рішення прийнято передчасно і підлягає скасуванню.

В задоволенні вимог скарги в частині зобов`язання уповноважену особу органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000059 від 26.01.2021 залучити ОСОБА_3 до кримінального провадження потерпілим слід відмовити, оскільки ч. 5 ст. 40 КПК України визначає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Тому, слідчий суддя вважає, що задовольняючи вимогу про визнання заявника потерпілим, виходить за межі компетенції слідчого судді, який здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні в ході досудового розслідування, а не процесуальне керівництво розслідування справи.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні заяви (клопотання) про залучення до кримінального провадження потерпілим -задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.01.2022 про відмову в задоволенні заяви (клопотання) про залучення до кримінального провадження потерпілим в кримінальному провадженні №00000059 від 26.01.2021 року.

В решті вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1