Номер провадження: 11-сс/813/1438/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2021 року про застосування тимчасового арешту до громадянина Туреччини та Російської Федерації

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Ферган Республіки Узбекистан, громадянина Туреччини та Російської Федерації, який не має реєстрації на території України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.30, ч.2 ст.105 КК РФ (замах на вбивство двох осіб),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2021 року частково задоволено клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_10 та до громадянина Туреччини та Російської Федерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) застосовано тимчасовий арешт в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк тридцять днів до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Строк дії ухвали визначено до 15 жовтня 2021 року включно.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання прокурора.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що слідчим суддею істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону.

Захисник вважає, що до клопотання прокурора не долучені завірені належним чином документи, які містять відомості про вчинення ОСОБА_11 злочину на території іншої держави та обрання запобіжного заходу до нього, проте слідчий суддя не звернув увагу на такі порушення.

Також апелянт зазначає, що в матеріалах до клопотання прокурора відсутній офіційний документ, якій підтверджує перебування ОСОБА_11 в міжнародному розшуку.

На думку захисника, висновок слідчого судді про наявність підстав для застосування тимчасового арешту є формальним.

Крім того, апелянт стверджує, що слідчим суддею не розглянуто питання про сплив строків притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали за клопотанням прокурора та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст.583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді встановлено, що 16.09.2021 року о 17 годині 35 хвилин співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для повітряного сполучення «Одеса-Аеропорт», під час оформлення пасажирів авіарейсу PGT-441 сполученням «Одеса-Стамбул», під час здійснення прикордонного контролю першої лінії, при спробі перетинання державного кордону України затримано громадянина Туреччини ОСОБА_9 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , який слідував на виїзд з України та який розшукується російськими компетентними органами за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.30, ч.2 ст.105 КК Російської Федерації.

Статтею16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16.01.1998 року, передбачено, що у запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а ст.12 конвенції, а саме, оригіналу або завіреної копії обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Відповідно до ч.4 ст.584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ч.6 ст.583 КПК України, при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту до затриманого, слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави, вислуховує думки учасників судового провадження та виносить ухвалу про застосування тимчасового арешту або відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Вирішуючи питання про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) слідчий суддя виходив з того, що, згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом 17.09.2021 року Національним центральним бюро Інтерполу в РФ на міжнародному рівні (з 26.05.2021 року) розшукується з метою арешту та подальшої екстрадиції до країни громадянин ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження Узбекистан, громадянин РФ та Туреччини, він же ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , власник паспортів громадянина Туреччини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 105, ч. 3 ст. 30 КК РФ замах на вчинення вбивства двох осіб.

Компетентні органи Російської Федерації проінформовані про затримання ОСОБА_18 на території м. Одеси, підтвердили його розшук, намір запитувати видачу вказаної особи.

Ленінградським районним судом м. Калінінград 09.04.2021 року видано ордер на арешт ОСОБА_19 .

Постановою слідчого відділу по Центральному району м. Калінінград СУ СК РФ від 09.04.2011 року ОСОБА_20 притягнуто в якості обвинуваченого.

Постановою оперуповноваженого з особливо важливих справ 3 відділу УКР УМВС Росії по Калінінградській області від 21.10.2016 ОСОБА_20 в рамках кримінальної справи №40002 від 18.05.2011 оголошено у міжнародний розшук.

Особу затриманого встановлено паспортом громадянина Туреччини № НОМЕР_2 , виданий 04.03.2021 року і дійсний до 04.03.2025 року.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_11 під час судового розгляду підтвердив, що при отриманні громадянства Республіки Туреччини його ім`я та прізвище було змінено з ОСОБА_15 ( ОСОБА_14 ) на ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ).

Апеляційний суд зазначає, що злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_11 на території Російської Федерації відповідають злочинам, передбаченим ч.4 ст.187, ч.1 ст.115 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі більше ніж на 1 рік.

Положеннями ст.49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Частина 4 ст. 49 КК України встановлює особливий порядок звільнення від кримінальної відповідальності для осіб, що вчинили особливо тяжкі злочини, за які згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі. У таких випадках питання про застосування цього виду звільнення від кримінальної відповідальності вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки вчиненого злочину, особи винного та інших обставин. Тобто закінчення 15-річного строку давності, передбаченого для особливо тяжких злочинів, є підставою не обов`язкового, а факультативного звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно картки розшукуваного ОСОБА_21 ( ОСОБА_8 ), внесеної до міжнародної бази Інтерпол, строки давності за інкриміновані йому злочини на території Російської Федероації не сплили.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за інкриміноване діяння ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), відповідно до ст. 49 КК України, не закінчився, оскільки, в даному випадку, вирішення питання про застосування звільнення від кримінальної відповідальності вирішується судом та не є безумовним.

З огляду на викладене необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не розглянуто питання про сплив строків притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що документи, додані до клопотання прокурора належним чином не завірені, апеляційний суд вважає неспроможними та зазначає, що документи мають печатку Одеської обласної прокуратури та зазначення «з оригіналом згідно».

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про незаконність тимчасового арешту не узгоджуються з вимогами ст.583 КПК України, оскільки для тимчасового арешту ОСОБА_11 існували відповідні правові підстави - останній перебував у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави Російська Федерація, які висловили бажання його арештувати.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, який зазначив, що прокурором надано у повному обсязі перелік документів, відповідно до вимог ч.4 ст. 583 КПК України, які є допустимими доказами, а тому, на підставі Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» 1957 року, ст. 583 КПК України, існує необхідність застосування до ОСОБА_11 тимчасового арешту, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту слідчий суддя дотримався вимог ст.583 КПК України, зокрема, слідчим суддею була встановлена особа затриманого, перевірені документи, що містять дані про вчинення ОСОБА_11 злочину на території іноземної держави та його розшук компетентним органами Російської Федерації.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що призначення затриманому ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) тимчасового арешту на максимальний строк є надмірним, а тому 30 днів тимчасового арешту є достатнім для отримання запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах затриманого ОСОБА_11 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 12, 16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, статтями 405, 407, 418, 419, 422, 583 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2021 року, якою до громадянина Туреччини та Російської Федерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) застосований тимчасовий арешт в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк тридцять днів до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4