Справа № 504/1353/17
Номер провадження 1-кп/504/833/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2021 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в залі суду смт. Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000622 від 11.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Болград Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачення визнане судом доведеним.

Згідно з рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області № 504/2850/14-ц від 29.12.2014 ОСОБА_5 зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 26 серпня 2014 року та до 30 березня 2026 року. Так, з серпня 2014 року в ОСОБА_5 виник протиправний умисел на умисне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дітей. На виконання свого протиправного умислу ОСОБА_5 , всупереч вищевказаному рішенню, умисно, систематично, з серпня 2014 року злісно ухиляється від сплати аліментів, у добровільному порядку кошти на утримання дітей не виплачує,- заходи для погашення заборгованості, що утворилася, не приймає. ОСОБА_5 своїми протиправними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати аліментів, висновків для себе не зробив, офіційно не працевлаштувався, матеріальну допомогу на утримання дитини не надав, на повідомлення про необхідність виплати заборгованості не реагує. Згідно з розрахунком заборгованості, виданого державним виконавцем виконавчої служби Лиманського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 рахується заборгованість з серпня 2014 по 17.05.2021 року на загальну суму 115512 гривень 91 копійок.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, не оспорював обставин викладених у обвинувальному акті, надав покази, відповідно до яких він обізнаний з тим, що відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.12.2014 з нього стягуються аліменти на утримання його дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1500 гривень щомісячно. Вказав, що зобов`язання зі сплати аліментів ним не виконуються, з підстав, що він не був обізнаним з порядком сплати аліментних платежів. Не заперечував, що станом на 17.05.2021 року у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів, за вищевказаним рішенням суду на загальну суму 115512 гривень 91 копійок. Вказував, що додатково у нього на утриманні перебувають діти народжені у новому шлюбі, а також неповнолітні, що є рідними дітьми дружини від попереднього шлюбу. Вказував, що в подальшому буде намагатися виправити ситуацію та ліквідувати заборгованість із сплати алміентів.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд провадження без її участі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у скоєнні кримінального проступку, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

При розгляді даного кримінального провадження суд бере до уваги, що відповідно до постанови ККС ВС у справі № 175/3922/19 від 19 серпня 2021 року, злісне ухилення полягає у тривалому та наполегливому ухиленні особи від виконання обов`язку зі сплати аліментів шляхом приховування свого місця проживання, роботи, фактичного заробітку або інших грошових надходжень, незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність. Для встановлення ознаки злісності немає значення, чи такі дії винуватої особи виражалися у прямій відмові від виконання покладених на неї обов`язків, чи мали форму пасивного ігнорування, уявної неспроможності або необізнаності про необхідність їх виконання, оскільки всі ці обставини у будь-якому разі призводять до ухилення від сплати коштів на утримання дітей.

Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали особі протягом тривалого часу належним чином виконувати обов`язки, покладені на обвинуваченого законом, щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, що свідчить про злісність ухилення від аліментних зобов`язань.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000622 від 11.04.2017 року, відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до примітки ст. 164 КК України у статтях 164 і 165 цього Кодексу під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Отже, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 164 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України та пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, в силу ст. 89 КК України не судимий, щиро покаявся, одружений та має на утриманні, окрім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неповнолітнього сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , не має офіційного місця роботи, має постійне місце проживання, має посередню характеристику за місцем проживання, враховуючи думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, суд вважає, що необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, буде покарання, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 164 КК України - 120 годин громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні стягненню не підлягають.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захисникам та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1