Код суду 233 Справа № 233/4379/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000503 від 16 серпня 2021 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Попівка Конотопського району Сумської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не одруженого, проходить військову службу за контрактом на посаді головного сержанта командира відділення взводу управління розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , має військове звання старшого сержанта, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший сержант ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом на посаді головного сержанта - командира відділення взводу управління розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_4 обізнаний з діючим законодавством щодо заборони зберігання, придбання чи збуту боєприпасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший сержант за контрактом ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України, п.п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, додатку № 1, затвердженого п.1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» (надалі - Інструкції), затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.
Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший сержант за контрактом ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приблизно наприкінці квітня 2021 року, близько 10 год. (більш точні день та час судовим розглядом не встановлено), перебуваючи поблизу лінії розмежування біля н.п. Піски Ясинуватського району Донецької області, на землі знайшов бойові припаси: 6 корпусів ручної гранати типу Ф-1, 8 корпусів ручних гранат типу РГД-5, 3 запали типу УЗРГМ, 1 запал типу УЗРГМ-2, електродетонатор типу ЕДП-р, з яких 2 гранати типу Ф-1 та 2 гранати типу РГД-5 у конструктивному поєднанні із запалами типу УЗРГМ (2 од.) та УЗРГМ-2 (1 од), 189 патронів, які є проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, 239 патронів, які є проміжними патронами калібру 5,45 х 39 мм, та 17 патронів, які є пістолетними патронами калібру 9x18 мм. Після чого, старший сержант ОСОБА_4 , не маючи відповідного дозволу, всупереч вимогам чинного законодавства України, зокрема Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна» та Інструкції, усвідомлюючи свої злочинні дії, діючи умисно, достовірно знаючи, що виявлені ним вищевказані предмети є бойовими припасами, залишив їх при собі, тим самим придбав боєприпаси.
В подальшому, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою подальшого зберігання незаконно придбаних вищевказаних боєприпасів, не маючи відповідного дозволу, всупереч вимогам чинного законодавства України, зокрема Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна» та Інструкції, поклав їх до свого рюкзаку та зберігав при собі.
Наприкінці квітня 2021 року, приблизно о 12 год. (більш точного часу судовим розглядом не встановлено), ОСОБА_4 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , де придбані при вищевказаних обставинах боєприпаси продовжив зберігати без відповідного дозволу.
Після цього, 16 серпня 2021 року, старший сержант ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу, всупереч вимогам чинного законодавства України, зокрема Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна» та Інструкції, взяв рюкзак з придбаними за вищевикладених обставин боєприпасами та вибув у м. Костянтинівка Донецької області по особистих справах, та пересуваючись на автомобілі ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вчинив носіння бойових припасів (6 корпусів ручної гранати типу Ф-1, 8 корпусів ручних гранат типу Ф-1, 3 запали типу УЗРГМ, 1 запал типу УЗРГМ-2, електродетонатор типу ЕДП-р, з яких 2 гранати типу Ф-1 та 2 гранати типу РГД-5 у конструктивному поєднанні із запалами типу УЗРГМ (2 од.) та УЗРГМ-2 (1 од), 189 патронів, які є проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, 239 патронів, які є проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, та 17 патронів, які є пістолетними патронами калібру 9x18 мм) шляхом переміщення безпосередньо при собі у рюкзаку, а також у рюкзаку свого співслужбовця водія-електрика розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 , які ОСОБА_4 поклав у рюкзак без відома ОСОБА_6 .
У цей же день, 16 серпня 2021 року, протиправні дії ОСОБА_4 були виявлені співробітниками ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області на блокпосту «БП2П001», який розташований на 54 км автомобільної дороги сполученням Слов`янськ - Донецьк Маріуполь, та вилучені вищевказані бойові припаси.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що наприкінці квітня 2021 року, близько 10 год., поблизу лінії розмежування біля н.п. Піски Ясинуватського району Донецької області, на землі знайшов 6 корпусів ручної гранати Ф-1, 8 корпусів ручних гранат РГД-5, 3 запали УЗРГМ, 1 запал УЗРГМ-2, електродетонатор, 189 патронів калібру 7,62x39 мм, 239 патронів калібру 5,45 х 39 мм, 17 патронів калібру 9x18 мм, які залишив собі та зберігав, у т.ч. у розташуванні військової частини НОМЕР_1 поблизу н.п. Піски. 16 серпня 2021 року він взяв рюкзак з придбаними за вищевикладених обставин боєприпасами та мав змінити місце дислокації, але потрібно було заїхати у м. Костянтинівка по особистих справах. Рухаючись на автомобілі ВАЗ 21099, яким керував ОСОБА_5 , він частину боєприпасів поклав у рюкзак ОСОБА_6 без відома останнього. У цей же день всі боєприпаси були виявлені та вилучені співробітниками поліції на блокпосту на в`їзді до м. Костянтинівка. Дані боєприпаси мав намір використовувати під час виконання військового обов`язку з захисту територіальної цілісності України в зоні ООС. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. У скоєному щиро розкаявся та просив не позбавляти його волі.

Оскільки учасники судового провадження, у т.ч. обвинувачений ОСОБА_4 , вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за даним вироком повністю доведена і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 263 КК України, так як він умисно, незаконно - в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше не судимий; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проходження військової служби характеризується позитивно; з 2014 року виконує військовий обов`язок з захисту територіальної цілісності України в зоні ООС (АТО); у скоєному щиро розкаявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає виконання військового обов`язку з захисту територіальної цілісності України в зоні ООС (АТО); щире каяття у скоєному.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого не надходило.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок нагляду за засудженим ОСОБА_4 покласти на командира військової частини за місцем проходження служби (на час проходження служби) та на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого (у випадку звільнення зі служби).

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави у відшкодування втрат на залучення експертів (проведення судової вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/105-21/6425-ВТХ від 27 серпня 2021 року 4118,88 грн.; проведення судової балістичної експертизи № СЕ-19/105-21/6419-БЛ від 28 серпня 2021 року 1716,20 грн.) 5835 (п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 08 коп.

Речові докази по справі:
- уламки (осколки) об`єктів дослідження, які зберігаються у камері зберігання зброї ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 107 від 30 серпня 2021 року, номер книги обліку 34, порядковий номер 107), - знищити;

- блокнот, який зберігається у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 87 від 17 серпня 2021 року, номер книги обліку 34, порядковий номер 87), - повернути ОСОБА_4 ;

- 9 корпусів гранат, 13 патронів калібру 9х18 мм, 231 патрон калібру 5,45х39 мм, 181 патрон калібру 7,62х39 мм, 3 гільзи та 3 кулі патронів 9х18 мм, 6 гільз та 6 куль патронів калібру 7,62х39 мм, 6 гільз та 6 куль патронів калібру 5,45х39 мм, які зберігаються на складі РАО військової частини НОМЕР_3 (протокол передачі речових доказів від 17 вересня 2021 року), - передати до ГУНП в Донецькій області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя