14.12.2021
Справа № 639/4054/18
Провадження № 1-кп/642/172/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,
встановив:
В судове засідання не з`явились потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Ухвала суду від 19 жовтня.2021 про судове доручення про встановлення місцезнаходження та забезпечення явки в суд вказаних осіб, а також витребування копії актового запису про смерть свідка ОСОБА_11 не виконана.
Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про відкладення судового розгляду та направлення повторного судового доручення ВП №1 ХРУП №3.
Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти направлення судового доручення, вважав необхідним накласти на потерпілих грошове стягнення, та заявив клопотання про допит в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в якості свідка ОСОБА_12 , який утримується під вартою, та який був присутнім в якості статиста при проведення впізнання свідком ОСОБА_13 за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_14 , на підтвердження суттєвих порушень при проведенні вказаної слідчої дії.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника щодо виклику свідка, однак зазначив, що не хотів би, щоб на потерпілих було накладене грошове стягнення.

Прокурор ОСОБА_3 вважала клопотання сторони захисту необґрунтованим.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 6 вказаної статті суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог п.1. ч.1 ст. 336 КПК України у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні з поважних причин судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).

Виходячи з наведених положень, враховуючи також, що ОСОБА_12 утримується під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», суд вважає можливим задовольнити клопотання сторони захисту про допит вказаного свідка в режимі відеоконференції в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» .
Суд приходить до висновку, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 322, 140, ч.3 ст. 333 К ПК України слід також задовольнити клопотання прокурора про повторне направлення судового доручення для встановлення місцезнаходження потерпілих та свідків для забезпечення їх явки в судове засідання, а також витребування актового запису про смерть свідка ОСОБА_11 .
Передбачених ст. ст. 139 КПК України підстав для накладення грошового стягнення на потерпілих суд не вбачає, враховуючи те, що дані про особисте отримання потерпілими та свідками судових повісток або отримання ними повідомлення від співробітників поліції в порядку виконання судового доручення про необхідність явку до суду відсутні.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до нього вказаного запобіжного заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вказаних положень судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченого відповідно до ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2021 року спливає 17 грудня 2021 року включно.

Прокурор ОСОБА_3 вважала необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, посилаючись на продовження існування передбачених п. п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, те, що ОСОБА_5 , перебуваючи під домашнім арештом, ухилявся від слідства, у зв`язку з чим йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім того, він неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом пом`якшення запобіжного заходу. Також зазначила, що він може незаконно впливати на недопитаних потерпілих та свідків.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором ризики не доведені.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою суд повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість , багатоепізодна злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Суд приходить до висновку про наявність стосовно ОСОБА_15 ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки він обвинувачується у вчиненні 13 тяжких корисливих кримінальних правопорушень 12 крадіжок та замаху на вчинення крадіжки з проникненням у сховище. Санкцією ч.3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не має офіційного джерела доходу.

Доводи захисника щодо недоведеності встановлених судом ризиків суд вважає необґрунтованими.
Так, стосовно ОСОБА_15 ухвалою слідчого судді було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, однак він ухилявся від слідства, у зв`язку з чим була винесена ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.08.2019 про дозвіл на його затримання з метою приводу, після чого щодо нього було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини складність кримінального провадження, яка є одним з критеріїв для визначення розумності строків під час кримінального провадження, визначається з урахуванням, зокрема, кількості кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження; кількості учасників провадження (потерпілих, свідків тощо); правової кваліфікації кримінального правопорушення; характеру обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні; меж доказування; обсягу матеріалів досудових розслідувань, що об`єднані в одному провадженні; необхідності призначення експертиз; обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для всебічного та повного дослідження обставин кримінального правопорушення тощо.

Судом з метою економії процесуального часу вже змінено порядок дослідження доказів, в той же час розглянути справу до спливу строку тримання ОСОБА_5 під вартою є неможливим у зв`язку з необхідністю дослідити у повному обсязі докази за всіма 13 епізодами злочинів, які інкриміновано обвинуваченому, зокрема, допитати потерпілих та свідків сторони обвинувачення, а також в режимі відеоконференції за клопотанням сторони захисту свідка ОСОБА_12 , після чого допитати обвинуваченого згідно з встановленим порядком дослідження доказів.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. ОСОБА_5 може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, та вказані ризики на даний час не зменшились, тому застосування більш м`якого запобіжного не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

За таких обставин слід продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 322, 331, ч.3 ст. 333, 336, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання сторони захисту про допит свідка ОСОБА_12 задовольнити.

Відкласти судовий розгляд на 21 січня 2022 року 10 год. 00 хвил. у зв`язку з невиконанням судового доручення та для допиту вказаного свідка.

Допитати свідка ОСОБА_12 в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Харківський слідчий ізолятор» 21 січня 2022 року о 10 год. 00 хвил.
Начальнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор» доручити відповідній службовій особі згідно з вимогами ч. ч. 4,5 ст. 336 КПК України пересвідчитися в особі свідка, вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

В порядку ч.3 ст. 333 КПК України повторно доручити СВ ВП №1 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області:
1) Встановити місцезнаходження потерпілих та свідків та забезпечити явку в судове засідання: -потерпілих:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 ;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_3 ;.
- свідків:
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 ;
- ОСОБА_10 , АДРЕСА_5 ;

2) Витребувати копію актового запису про смерть свідка ОСОБА_11 , АДРЕСА_6 ;

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 12 лютого 2022 року включно.
Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до 12 лютого 2022 року включно.
Копію ухвали направити ВП №1 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, ДУ «Харківський слідчий ізолятор», прокурору у даному кримінальному провадженні.
Контроль за виконанням ухвали в частині судового доручення покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку тримання під вартою до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення, а обвинуваченим- з дня вручення йому копії ухвали, в інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1