Справа № 569/2899/16-к
Провадження № 1-кс/565/204/21
У Х В А Л А
13 жовтня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області заяву судді Кузнецовського міського суду ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 02 липня 2015 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в:
У провадженні судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 02 липня 2015 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
07 жовтня 2021 року захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_7 подано заяву про відвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_6 у справі № 569/2899/16-к.
Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст. 35 КПК України.
В порядку ст. 35 КПК України згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня 2021 року для розгляду заяви про відвід визначено суддю ОСОБА_4 .
08 жовтня 2021 року суддею Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 подано заяву про самовідвід у справі № 569/2899/16-к, оскільки ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 травня 2020 року, постановленій в цій судовій справі, задоволено заяву про самовідвід головуючого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 на підставі п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, вважає, що у сторін провадження можуть виникнути обґрунтовані сумніви у неупередженості судді Кузнецовського міського суду ОСОБА_4 при розгляді заявленого захисником ОСОБА_7 відводу суддів Кузнецовського міського суду ОСОБА_6 .
Прокурор зазначив, що заява підлягає до задоволення.
Обвинувачений в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання у якому зазначає, що заявлений самовідвід судді ОСОБА_4 підтримує повністю та просить його задовольнити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд заяви у її відсутності, зазначила, що не заперечує проти її задоволення.
Суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, до суду надано лист про проведення розгляду заяви без його участі.
Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали даного кримінального провадження, заслухавши думки учасників провадження щодо заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід, суд дійшов наступних висновків.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 травня 2020 року задоволено заяву судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000163 від 02 липня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Згідно пункту 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших, крім передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 75 КПК України, обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Частиною 1 ст. 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених ст. 75 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, а також позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 277/599/15-к, відповідно до якої розгляд питання про відвід суддею, якого було відведено у кримінальному провадженні, є підставою для скасування вироку, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суду, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Заяву судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 про самовідвід задовольнити.
Передати заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про відвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_6 у справі № 569/2899/16-к на розгляд іншому судді Кузнецовського міського суду Рівненської області визначеному у порядку ст. 35 КПК України
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1