Справа № 196/405/21
№ провадження 1-кп/196/38/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000012 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, невійськовозобов`язаного, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2021 року, близько 14.00 год., водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним мопедом Honda DIO 110 сірого кольору без державного номерного знаку, разом з пасажиром разом з пасажиром ОСОБА_4 , рухався по автомобільній дорозі по вул. Панікахи в с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області в напрямку з с. Лисківка Царичанського району Дніпропетровської області до центру с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області.

Під час руху по вищевказаній ділянці дороги водій ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не урахував дорожню обстановку, рухався зі швидкістю 90 км/год., де на заокругленні дороги ліворуч навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах не обмеженої видимості, виїхав за межі проїзної частини праворуч, де мопед впав.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 б) 12.1, 12.4. 12.9 б), 2.9

а) Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

п.12.9. Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну -швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил

п. 2.9 Водію забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або знаходячись під дією наркотичних чи токсичних речовин.

Порушення п.п. 2.3. б), 12.1. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир мопеда Honda DIO 110 сірого кольору без державного номерного знаку ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, у вигляді: відкритого уламкового перелому кісток правої гомілки в верхній третині зі зміщенням. Закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені при дії тупими предметами, в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Органом досудового розслідування вищевказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Так, 29 квітня 2021 року у даному кримінальному провадженні № 000012 між в.о.начальника Царичанського відділу Слобожанської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_5 з іншої сторони та за згодою потерпілого ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_7 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 у вигляді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього виконання обов`язків передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_7 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та стягнути з обвинуваченого витрати на проведення судової експертизи дослідження обставин та механізму ДТП у розмірі 1307,60 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 не має.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України є правильною.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між в.о.начальника Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_7 , за участі захисника ОСОБА_5 від 29 квітня 2021 року відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 29 квітня 2021 року про визнання винуватості, укладену між в.о.начальника Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_10 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_7 , за участю його захисника ОСОБА_5 з іншої сторони.

ЗАЙВОГО ОСОБА_11 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення), і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути із ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , витрати за проведення судової автотехнічної експертизи Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України в розмірі 1307,60 грн. на користь держави.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме:

- мопед «Хонда» сірого кольору, без державного номерного знаку, який знаходиться на території ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику ОСОБА_4 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1