Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 474/93/19
Провадження № 1-кп/475/8/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.08.2021смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка кримінальне провадження № 0000143 за обвинуваченям

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, є громадянином України, має середню освіту, не працює, не одружений, раніше судимий: - 23.06.2016 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, (в редакції Закону №430-1Y ід 16.01.2003)

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

24.04.2017 у період часу з 21 год. 30 хв. по 22 год. 30 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 на прохання ОСОБА_6 , висловленого в телефонній розмові, зустрівся з останнім на перехресті вулиць Джерельна та Незалежності в смт. Врадіївка Миколаївської області.

Під час зустрічі ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_3 , що він цього ж дня у темну пору доби викрав за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 металеві тиски, вартістю станом на 24 квітня 2017 року 500 грн., у зв`язку з чим звернувся до ОСОБА_8 з проханням допомогти їх продати, тобто збути майно отримане злочинним шляхом.

ОСОБА_3 , реалізуючи умисел, що раптово виник та був спрямований на заздалегідь не обіцяне отримання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій та бажаючи їх вчинити, зателефонував своєму знайомому ОСОБА_9 , з яким домовився про продаж металевих тисків.

Не відмовляючись від виконання злочину, доводячи злочинний умисел до кінця, ОСОБА_10 взявши з дому візок, повантажив на нього отримані від ОСОБА_6 металеві тиски, достовірно знаючи про те, що вказані тиски є майном одержаним в результаті вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , того ж дня у період часу з 22

год. 30 хв. по 23 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, прибув до місця проживання ОСОБА_9 , по АДРЕСА_3 , якому збув за 200 грн, майно здобуте завідомо для нього злочинним шляхом, а саме металеві тиски, отримані від ОСОБА_6 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 198 КК України, ( в редакції Закону №430-1Y ід 16.01.2003) тобто здалегідь не обіцяне отримання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

30.09.2021року між прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратори Миколаївської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000143 від 25.05.2017 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку у присутності захисника ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно даної Угоди між прокурор Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратори Миколаївської обалсті ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000143 від 25.05.2017 року та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.198 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 із застосуванням положень ст.69 КК України, шляхом призначення основного більш мякого покарання, не передбаченого санкцією ст.198 КК України, у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 23.06.2016 року у відношенні ОСОБА_3 підлягає самостійному виконанню.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

При призначенні покарання ОСОБА_3 врховуються як підстави для застосування ст. 69 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення негативних наслідків кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд розяснив ОСОБА_3 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор просив затвердити угоду.

ОСОБА_3 та його захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України їм зрозумілі, погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості , у зміненому обвинувальному акті потерпілого немає.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратори Миколаївської обалсті ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000143 від 25.05.2017 року та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Беручи до уваги те, що, ОСОБА_3 засуджено 23.06.2016 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, визначено угодою покарання у виді штрафу, враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд керуючись вимогами ч. 3 ст.72 КК України приходить до висновку, що вироки слід виконувати самостійно.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі наведеного та керуючись статтями 100, 314, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.08.2021 року між прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратори Миколаївської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000143 від 25.05.2017 року та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України

Призначити узгоджене сторонами покарання за ст. 198 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України даний вирок і вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 23.06.2016 року підлягають самостійному виконанню.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: металеві тиски - залишити потерпілій ОСОБА_7 .

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд Миколаївськоїобласті протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1