Справа №705/897/20
1-кп/705/482/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000699 від 21.12.2019, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колодисте Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.01.2015 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для утримання їхніх спільних синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі Ѕ частини зі всіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.01.2015 і до досягнення дітьми повноліття. Після вступу судового рішення в законну силу ОСОБА_4 частково сплачував аліменти на утримання синів.

Однак, ОСОБА_4 , будучи попередженим Уманським РВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання синів, з 01.04.2019 по 15.02.2020 оплату не здійснював, на момент злісного ухилення від сплати аліментів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виповнилося вісімнадцять років. Таким чином, ОСОБА_4 злісно ухиляється від виконання рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.01.2015, добровільно аліменти не виплачує на утримання сина ОСОБА_9 , на виклик державного виконавця не з?являється, на попередження про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів не реагує, допомогу на утримання синів не надавав, будучи не працевлаштованим до центру зайнятості не звертався, у зв`язку з чим має заборгованість по сплаті аліментів станом на 10.02.2020 в розмірі 31179,56 грн.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності, він знав, що є рішення згідно якого він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей, однак його не виконував, так як не працював. На даний час більша частина заборгованості погашена. У вчиненому щиро кається.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального проступку, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального проступку, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч 1 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що ним, з урахуванням положень ст. 4, 5, 12 КК України (в редакції чинній на дату ухвалення вироку), вчинено кримінальний проступок. Також, суд враховує: особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття та часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи суть вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді громадських робіт.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді вісімдесят годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1