Справа № 405/2374/19
1-кп/405/64/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0007986 у відношенні:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 20.04.2012 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 198, ст. 70 КК України до 01 року 03 місяців позбавлення волі, звільнений 11.03.2013 по відбуттю строку покарання; 25.11.2013 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 05 місяців арешту; 27.12.2013 Ленінським районним судом м. Полтави за ст. 198, ч. 4 ст. 70 КК України до 06 місяців арешту, звільнений 03.02.2014 по відбуттю строку покарання; 06.08.2014 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 02 років позбавлення волі з іспитовим строком на 02 роки; 20.08.2014 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 01 року позбавлення волі; 15.09.2014 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 01 року 09 місяців позбавлення волі, звільнений 26.02.2016 по відбуттю строку покарання; 23.06.2016 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 01 року позбавлення волі; 17.11.2016 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 01 року позбавлення волі; 20.01.2017 Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі; 14.07.2021 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі; 04.08.2021 Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , відбуваючи покарання в Державній установі «Кропивницька виправна колонія (№ 6)», призначене вироком Київського районного суду м. Полтави за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення проти правосуддя.
Так, 18.09.2018 близько 10-33 години черговим помічником начальника Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)», яка розташована за адресою: вул. Яновського, 50, м. Кропивницький, ОСОБА_9 разом з начальником відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи установи старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_10 , який входив до чергової зміни, під час прийому камер ДІЗО, ПКТ, а саме камери ПКТ № 2, до якої на підставі ухвали Ленінського районного суду міста м. Кіровограда було поміщено засудженого відділення СПС№7 ОСОБА_7 , виявлено факт порушення умов відбування покарання, встановлених Розділом ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, який виражався в порушенні одягу встановленого зразка. Водночас, черговим помічником начальника Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_9 , як особою, повноваження якої визначено функціональними обов`язками та наділено правом пред`являти законні вимоги до засуджених та правом на застосування до них заходів дисциплінарного стягнення, висунуто вимогу про невідкладність усунення виявленого порушення. Однак, засуджений ОСОБА_7 , розуміючи висунуті вимоги представника адміністрації установи виконання покарань, усвідомлюючи їх законність, почав відверто висловлювати власну незгоду з установленими законодавством вимогами режиму відбування покарання та в категоричній формі відмовився виконувати вимоги адміністрації установи виконання покарання.
Враховуючи, що до засудженого ОСОБА_7 за час відбування призначеного строку покарання було 26 (двадцять шість) разів застосовано стягнення за вчинення ним дисциплінарних проступків, що посягали на встановлений порядок у сфері виконання покарань, з них: 3 (три) рази переведено до приміщення камерного типу, а саме: 13.02.2018 строком на 01 (один) місяць, 04.07.2018 строком на 01 (один) місяць, 31.08.2018 строком 01 (один) місяць, черговим помічником установи виконання покарання повторно, декілька разів, в тому числі із роз`ясненням вимог ст.ст. 6, 102, 115, 134 КВК України та положень Розділів XXI, XXII, які стосуються умов відбування покарання, доведено до засудженого ОСОБА_7 законну вимогу щодо усунення виявлених порушень.
В свою чергу, засуджений ОСОБА_7 , проявляючи надмірну імпульсивність, свідомо та навмисно, продовжував відверто відмовлятись від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, тим самим активно сприяв утворенню конфліктної ситуації. Зухвала поведінка засудженого, його відверта відмова від виконання вказаних законних вимог, щодо порушення одягу встановленого зразку мали характер негативної спрямованості, що підриває нормальний психологічний клімат соціально виховної роботи з іншими засудженими. З огляду на фактичні обставини справи, засудженому було доведено вимоги ст. 391 КК України та попереджено, що в разі невиконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності.
Однак, засуджений ОСОБА_7 , умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку, обізнаний про дисциплінарну преюдицію, будучи проінформованим про можливість бути притягнутим до кримінальної відповідальності, в категоричній формі, проявляючи відверту неповагу до представника адміністрації установи виконання покарань, повторно, відмовився виконувати законні вимоги, щодо усунення порушення встановленого режиму відбування покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті всі обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені вірно та він їх не оспорює. Він дійсно, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, розуміючи законність висунутої йому представником адміністрації установи виконання покарань вимоги щодо усунення порушення, яке виражалося у застосуванні одягу не встановленого зразка, двічі категорично відмовився виконати таку вимогу. У скоєному розкаюється, просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні умисних дій, що виразилися в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, будучи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та за порушення вимог режиму відбування покарання протягом року піддана стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 391 КК України як умисні дії, що виразилися в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, будучи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та за порушення вимог режиму відбування покарання протягом року піддана стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше засуджений, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, за місцем відбування покарання характеризується негативно, не одружений, осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 .
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча у скоєному і розкаявся, але маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного злочину, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив не тяжкий умисний злочин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, а отже йому необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 391 КК України у виді позбавлення волі, яке має бути необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
При цьому, остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначити з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки даний злочин вчинений ним до постановлення 04.08.2021 Київським районним судом м. Полтави попереднього вироку у відношенні нього за ч. 3 ст. 185 КК України, яким він засуджений до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вказаним попереднім вироком суду.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження органом досудового розслідування не обирався. Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 кримінальне правопорушення вчинив під час відбуття покарання за вироком суду у виді позбавлення волі та на теперішній час фактично відбуває покарання в місцях позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.
Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за попереднім вироком Київського районного суду м. Полтави від 04.08.2021 року, у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.
ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 14 травня 2020 року, зарахувавши в строк відбутого покарання період його затримання з 28 квітня 2020 року по 29 квітня 2020 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_12