Справа № 132/3016/21
Ухвала
Іменем України

21 вересня 2021 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000287 від 17 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, погоджене начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
20 вересня 2021 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на предмет зовні схожий на рушницю чорного кольору, із заводським номером « НОМЕР_1 », з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Клопотання мотивовано тим, що 17.09.2021 до чергової частини відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт від інспектора СРПП відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ОСОБА_4 , про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1 , зберігав за місцем свого проживання рушницю, без належного на те дозволу.

Після отримання вказаного повідомлення слідчо-оперативна група прибула на місце події.

В ході проведення огляду протокол від 17.09.2021, ОСОБА_5 , добровільно видав працівникам поліції предмет зовні схожий на рушницю чорного кольору, із заводським номером « НОМЕР_1 », який в подальшому було упаковано у білий поліетиленовий мішок, опечатаний биркою із підписами понятих, слідчого та печаткою «Для пакетів».

19.09.2021 року дані відомості внесені до ЄРДР за 0000287, та слідчим відділенням відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування.

Вилучений в ході огляду предмет, зовні схожий на рушницю є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідно до постанови слідчого є речовим доказом.

У поданій письмовій заяві старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 підтримав заявлене ним клопотання, просить розглядати клопотання без його участі та без технічної фіксації судового процесу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність власника майна на яке накладається арешт.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 в клопотанні зазначив, що тимчасово вилучене майно, а саме предмет зовні схожий на рушницю чорного кольору, із заводським номером « НОМЕР_1 », визнано відповідно до постанови від 17.09.2021 року речовими доказами по даному кримінальному проваджені, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення арешту.

Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим третіми особами. В даному випадку вказаними документами є заява ОСОБА_5 про добровільну видачу майна, протокол огляду місця події у вказаному кримінальному провадженні, в якому зазначено вилучений об`єкт та обставини за яких його було вилучено.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно має значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим в клопотанні доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно має значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на предмет зовні схожий на рушницю чорного кольору, із заводським номером « НОМЕР_1 », який в подальшому було упаковано у білий поліетиленовий мішок, опечатаний биркою із підписами понятих, слідчого та печаткою «Для пакетів», з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення такого арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий Суддя ОСОБА_1