Дата документу 03.11.2021 Справа № 310/8135/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/8135/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1687/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 199 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Вільнянська УПВ (№11)»),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська, Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 листопада 2021 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2021 року було продовжено застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 листопада 2021 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, не працює, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються та буде запобігати можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, тобто ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є реальними та дійсними.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, невмотивованою та незаконною.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що у судовому засіданні 24 вересня 2021 року прокурор в порушення імперативних вимог ч. 1 ст. 199 КПК України (тобто в порушення 5-ти денного терміну) заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , який закінчується 27 вересня 2021 року.

Зауважує, що один лише факт наявності обґрунтованої підозри, тяжкість наслідків та тяжкість самого інкримінованого кримінального правопорушення не може виправдати застосування запобіжного заходу, спрямованого на обмеження вільного пересування/перебування особи.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, а також в порушення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не навів у постановленій ухвалі щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого у вказаному кримінальному провадженні чітких підстав ухваленого рішення, не надав у судовому рішенні оцінки ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, вказує, що про порушення судом першої інстанції конституційного права на захист ОСОБА_6 , коли всупереч волі останнього йому було призначено захисника із Бердянського місцевого центру з надання безоплатної вторинної допомоги, при умові, що його захисник з поважних причин не міг прибути до зали суду.

Зазначає, що станом на 24 вересня 2021 року були відсутні підстави вважати про те, що в цей день необхідно проводити невідкладну процесуальну дію за умови того, що строк дії попередньої ухвали про продовження строку запобіжного заходу спливав лише 27 вересня 2021 року.

Звертає увагу на те, що він як адвокат не мав можливості прийняти участь в розгляді справи, оскільки станом на 24 вересня 2021 року не був взагалі повідомлений про розгляд справи саме 24 вересня 2021 року, а дізнавшись про розгляд справи в цей день, приблизно о 9 год. 30 хв. скерував до суду електронне повідомлення про неможливість свого прибуття з поважних причин.

Вказує, що конституційне права ОСОБА_6 на захист було порушено ще й в тому, що ніхто не роз`яснив вимоги ч. 2 ст. 53 КПК України - про те, що для участі в окремій процесуальній дії він має право самостійно, за власним вибором, запросити собі захисника своїх прав, а тільки якщо він не скористається цим своїм правом, то тільки тоді йому можна було б призначити адвоката з системи БВПД.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити з під-варти обвинуваченого ОСОБА_6 .

У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу, зазначив, що підстав для тримання ОСОБА_6 під вартою немає. Вказав, що доказів на підтвердження вини ОСОБА_6 немає, а тому просив застосувати до останнього інший запобіжний захід. Крім того, зауважив, що судом першої інстанції було порушено право на вільний вибір захисника, оскільки залучений судом захисник не знає справу та не захищає ефективно.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу, зазначив, що кримінальне провадження сфальсифіковано, до гаражів він не під`їзжав, колеса купив.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 не подав.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, яке відноситься до категорії тяжких умисних корисливих злочинів проти власності, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, факт неодноразового відбування ним покарання в місцях позбавлення волі в минулому, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

Крім того, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий та неодноразово звільнявся від відбування покарання по відбуттю строку, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення корисливих злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчить про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи захисника про те, що прокурором було подано клопотання про продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу з порушенням вимог ч. 1 ст. 199 КПК України, є безпідставними, оскільки строк дії запобіжного заходу спливав 27 вересня 2021 року, а клопотання пророком було подано в судовому засіданні 22 вересня 2021 року.

З приводу доводів захисника про порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_6 , у зв`язку із тим, що останньому було призначено захисника із Бердянського місцевого центру з надання вторинної допомоги для проведення невідкладної процесуальної дії, в той час як строк дії попередньої ухвали спливав лише 27 вересня 2021 року, слід зазначити наступне.

Як випливає із телефонограми секретаря судового засідання, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 був повідомлений про судове засідання, яке було призначене на 24 вересня 2021 року на 9 год. у приміщенні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2021 року було відкладено судове засідання у даному кримінальному провадженні на 24 вересня 2021 року на 9 год. 45 хв. та доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізьких областях призначити адвоката для здійснення захисту ОСОБА_6 та забезпечити його прибуття в судове засідання, для проведення окремої процесуальної дії.

Зі змісту вказаної ухвали також випливає, що повідомлений захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 до судового засідання, яке було призначено на 24 вересня 2021 року о 9 год. не з`явився.

Дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 24 вересня 2021 року, було призначено адвоката ОСОБА_9 для надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо вирішення питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2021 року запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено до 22 листопада 2021 року включно.

Крім того, згідно вищевказаної ухвали суду від 24 вересня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_6 під час вирішення питання про продовження йому строку запобіжного заходу не заперечував щодо захисту його процесуальних прав адвокатом ОСОБА_9 , позиція захисту була узгодженою, обвинувачений та його захисник просили відмовити у задоволенні прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід на домашній арешт.

При цьому, слід зауважити, що як вбачається із матеріалів кримінального провадження, його розгляд також призначався і 22 вересня 2021 року, на який також не з`явився захисник обвинуваченого ОСОБА_6 .

Крім того, колегія суддів не може не взяти до уваги строк закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме - 27 вересня 2021 року.

Посилання захисника про те, що строк дії попередньої ухвали про продовження тримання під вартою спливав лише 27 вересня 2021 року, а тому підстав про проведення невідкладної процесуальної дії 24 вересня 2021 року у суду першої інстанції не було підстав, апеляційний суд також вважає неприйнятними, оскільки строк дії попередньої ухвали спливав в понеділок - 27 вересня 2021 року, а строк застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу було продовжено у п`ятницю 24 вересня 2021 року, тобто в останній робочий день перед днем закінчення строку дії попередньої ухвали.

Відтак, враховуючи процесуальні строки, які спливали для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу, судом першої інстанції правомірно було вирішено 24 вересня 2021 року питання про доцільність продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу за участю адвоката ОСОБА_9 , призначеного Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізьких областях.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2021 року, якою продовжено застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 листопада 2021 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4