ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1492/21 Справа № 185/6958/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000580 стосовно
ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,
за участю:
підозрюваної ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2021 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 відмовлено та застосовано стосовно підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 113 500 гривень з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 31 жовтня 2021 року включно.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 194, ч. 1 ст. 366 КК України, що підтверджується долученими до клопотання, зібраними під час досудового розслідування процесуальними документами у їх сукупності.
Слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної та характер інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні малолітню дитину та матір, яка є особою похилого віку, за місцем роботи характеризується позитивно.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжного заходу у вигляді застави з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде цілком достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з заставою у розмірі 154 прожиткових мінімумів доходів громадян, що складає 353 276 гривень.
В обґрунтування апеляційних вимог, прокурор посилається на необґрунтованість ухвали слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що слідчий суддя не врахував тієї обставини, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого, корупційного злочину, предметом якого є бюджетні кошти, а також поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що в провадженні суду перебуває інший обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 191 та ч. ч. 1, 2 ст. 366 296 КК України, що підтверджує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначене, на думку прокурора, свідчить про те, що запобіжного заходу у вигляді застави недостатньо для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою у зв`язку з чим просили залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час апеляційного перегляду оскарженого судового рішення встановлено, що при обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 ці вимоги процесуального закону були дотримані у повному обсязі.
Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати її у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання та позицією самої підозрюваної яка апеляційну скаргу з цього приводу не подавала.
Перевіряючи клопотання слідчого, ухвалу слідчого судді та доводи апеляційної скарги щодо наявності відповідних ризиків, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ризик, того, що ОСОБА_7 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення підтверджується зокрема тим, що в провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 191, ч. ч. 1, 2 ст. 366 КК України, розгляд якого триває та наразі остання підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів, що може свідчити про те, що ОСОБА_7 може продовжити займатись незаконною діяльністю.
Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, як видно з матеріалів справи, підозрювана ОСОБА_7 має постійне місце роботи, реєстрації та проживання, на її утриманні перебуває малолітня дитина та мати, яка є особою похилого віку, за місцем роботи характеризується позитивно, що, в свою чергу свідчить про наявність у неї достатньо стійких соціальних зв`язків, які у даному випадку є стримуючим фактором, який запобігатиме ризику переховування. Крім цього ризики того, що ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні слідчим у своєму клопотанні та прокурором у апеляційній скарзі не обґрунтовано належним чином та не доведено, оскільки в обґрунтування наявності вказаного ризику стороною обвинувачення не долучено жодного доказу.
Відтак, доводи прокурора, щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанції не доведено обставини, передбачених ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_7 .
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність розміру застави, апеляційний суд зазначає таке.
За змістом ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Зважаючи на матеріальний стан підозрюваної, встановлені ризики, суму ймовірної шкоди, яку, за версією органу досудового розслідування спричинено протиправними діями ОСОБА_7 , а також на особу підозрюваної, яка має постійне місце мешкання та реєстрації, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, має на утриманні малолітню дитину та матір похилого віку, колегія суддів вважає, що визначена слідчим суддею застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів, є достатньою та буде утримувати підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є необґрунтованими.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування, застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде цілком достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання нею покладених обов`язків.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею апеляційним переглядом не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Керуючись ст. ст. 181, 182, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4