Єд. унік. № 243/70/22
Провадження № 1-кп/243/362/2022
У Х В А Л А
Іменем України
18 січня 2022 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001988 від 15.12.2021 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, не одруженого, який є особою з інвалідністю 1 групи, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

15.12.2021 приблизно о 15-00 год. ОСОБА_7 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_4 та її бабусею ОСОБА_8 . У вказаний час між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_4 та наніс два удари кулаком правої руки в область її правого плеча, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 забій м`яких тканин з синцем правого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що зібрано достатньо доказів щодо вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, однак, під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, а тому просив клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Законний представник ОСОБА_6 також вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити і застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із звичайним наглядом.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав факт вчинення ним правопорушення та свою причетність. Стверджував, що на даний час стан його здоров`я покращився. Однак не заперечував щодо направлення його на лікування.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, виходячи із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу»,суд приходить до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності. Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Обставини вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі наданих суду доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Так, з протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 від 16.12.2021 та фототаблиці до нього, вбачається, що в кабінеті ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 розповіла та показала, що 15.12.2021 приблизно о 15-00 год. вона з ОСОБА_7 перебували в його спальні, де за столом обідали та розпивали спиртне. Також на дивані була її бабуся, ОСОБА_8 , яка прийшла у гості та дивилася телевізор. Під час обіду у неї з ОСОБА_7 стався конфлікт, в ході якого він виражався на її адресу нецензурною лайкою. У цей час її бабуся підійшла до них, щоб заспокоїти ОСОБА_9 . Під час конфлікту ОСОБА_7 підвівся з-за столу підійшов до неї і кулаком правої руки завдав їй двох ударів по правій руці в область передпліччя. Після чого ОСОБА_9 пішов у зал і розбив шибки які стояли біля стіни.

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 16.12.2021 та фототаблиці до нього, вбачається, що в кабінеті ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 розповіла та показала, що 15.12.2021 приблизно о 15-00 год. вона прийшла в гості до своєї онуки ОСОБА_4 , яка мешкає з ОСОБА_7 . Прийшовши у гості, вона сіла на диван у спальні дивитись телевізор, а ОСОБА_4 з ОСОБА_9 тим часом сиділи за столом обідали та розпивали спиртне. Під час обіду у ОСОБА_4 з ОСОБА_7 стався конфлікт. У цей час вона встала з дивану та підійшла до них, щоб заспокоїти ОСОБА_9 . Коли вона підходила до них, то побачила як ОСОБА_7 підвівся з-за столу підійшов до ОСОБА_4 та завдав два удари кулаком правої руки по правій руці в область передпліччя. Після чого ОСОБА_9 пішов до зали і розбив шибки які стояли біля стіни.

Згідно висновку експерта № 555 від 16.12.2021, складеного на підставі постанови дізнавача від 16.12.2021, вбачається, що виявлені у ОСОБА_4 при судово-медичній експертизі забій м`яких тканин з синцем правого плеча утворились від дії тупих предметів, індивідуальні та конструктивні особливості яких в характері тілесних ушкоджень не відобразились, можливо в зазначений термін та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень свідчить про те, що для їх утворення достатньо одного травматичного впливу. Локалізація виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень доступна для їх спричинення від дії власної руки.

Згідно висновку експерта № 557 від 18.12.2021, складеного на підставі постанови дізнавача від 17.12.2021, вбачається, що локалізація та характер тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , не виключають можливість їх утворення внаслідок обставин, на які вказує вона та свідок ОСОБА_8 в ході допиту та під час проведення слідчих експериментів за їх участі від 16.12.2021.

Між тим, у відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи № 654 від 22.12.2021 року ОСОБА_7 , в період часу інкримінованого йому діянню, хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності не страждав. Виявляв ознаки помірної розумової відсталості, ускладнені психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, в даний час утримання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну установу із звичайним наглядом в примусовому порядку.

Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення та розгляду поданого клопотання судом, адже він і в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із звичайним типом нагляду.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Як передбачено ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, висновок судово-психіатричної експертизи, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_7 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із звичайним типом нагляду.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001988 від 15.12.2021 року - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, відносно ОСОБА_7 не обиралися та не застосовувалися.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1