Дата документу 01.09.2021 Справа № 336/1951/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 336/1951/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1334/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула 1 вересня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини

В провадженні Шевченківського районного суду перебуває кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Захисником заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам ст.291 КПК України. В обґрунтування заявленого клопотання захисник вказував, що в обвинувальному акті всупереч положенням чинного законодавства вказано, що метадон є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2021 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, повернуто прокурору Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, районний суд зазначив, що в обвинувальному акті містяться помилки при визначенні предмету кримінального правопорушення. При цьому кримінальне провадження надійшло до суду з заявою про розгляд його у спрощеному провадженні без виклику сторін провадження, що виключає зміну судом самостійно обставин обвинувачення.

Вимоги і узагальненні доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає, що вона підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що стороною обвинувачення допущена технічна помилка та помилково в тексті зазначено, що ОСОБА_7 зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб, яким є метадон. Проте у іншому абзаці обвинувачення та при визначенні кваліфікації кримінального правопорушення вірно зазначений наркотичний засіб, яким є метадон, обіг якого обмежений, тобто всі інші відомості в обвинувальному акті вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а через людський чинник було допущено технічну помилку. Крім того, у матеріалах кримінального провадження, надісланих до суду, міститься висновок експерта, у якому зазначено, що надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон.

Вказує, що у підготовчому судовому засіданні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, правильності кримінально-правової кваліфікації, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. Разом з цим, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом у підготовчому судовому засіданні, аналізуючи фактичні обставини викладені в обвинувальному акті. На предмет правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , повноти викладеного обвинувачення, тобто перейшов до вирішення питання про обґрунтованість обвинувачення, що є сутністю іншої стадії процесу судового розгляду.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.382 КПК України суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідним. У порушення положення зазначеної статті суд провів підготовче судове засідання, за результатами якого повернув прокурору обвинувальний акт.

Просить скасувати ухвалу районного суду та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу.
Обвинувачений просив прийняти рішення на розсуд суду.

В судове засідання апеляційної інстанції захисник, будучи належним чином повідомлений про час і дату судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги прокурора без його участі, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю захисника, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу України.

Підставами для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 стала встановлена судом невідповідність зазначеного процесуального документу вимогам ст.291 КПК України.

Відповідно до п.5. ч.2. ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Враховуючи, що звернення до суду з обвинувальним актом, у відповідності до вимог ст.283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування відносно певної особи, є беззаперечним той факт, що відомості в обвинувальному акті повинні чітко відповідати встановленим вимогам до його змісту.

Зазначена вище норма закону органом досудового розслідування не дотримана, що унеможливлює постановити по справі законне і обґрунтоване рішення.

Між тим, згідно з ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Так, під формулюванням обвинувачення в доктрині кримінального процесу розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Наведені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 фактичні дані вказують на інкримінування останньому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що при невстановлених органом досудового розслідування обставинах, придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/108-21/2260-НЗПРАП від 19.02.2021 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено метадон, загальна маса складає 0.1921 г в перерахунку на висушену речовину, котру у подальшому помістив до правої кишені своєї особистої куртки, де і зберігав у зіп-пакеті до початку проведення обшуку. Проте, підсумовуючи встановлені фактичні обставини, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав, без мети збуту, наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальна вага якого складає 0.9121 г в перерахунку на висушену речовину.

Тобто, в обвинувальному акті є суттєві протиріччя при визначенні предмету кримінального правопорушення, що впливає на конкретні обставини висунутого обвинувачення та кваліфікацію дій.

Разом з цим, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 надійшло до суду в порядку ст. 381 КПК України, разом з заявою щодо визнання останнім своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка була підписана обвинуваченим ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Частиною 2 статті 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Отже, при розгляді обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні суд першої інстанції позбавлений можливості самостійно встановлювати фактичні обставини або змінювати їх.

При цьому, положення ч.3 ст. 382 КПК України, на які посилається прокурор, щодо процедури розгляду провадження через виклик учасників провадження, визначають це як право суду, а не обов`язок.

У цьому випадку, відсутність прокурора унеможливить зміну обвинувачення, що до того ж також є правом прокурора, оскільки розгляд обвинувального акта в порядку ст. 382 КПК України за загальним правилом проводиться без участі сторін кримінального провадження.

Тобто, саме такий виклад обвинувачення, вказує на його неконкретність, що впливає на права ОСОБА_7 та не дозволяє стверджувати про дотримання права останнього на захист.

Наведені недоліки обвинувального акту у своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, що, у свою чергу, унеможливлює зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою (диспозицією статті КК України).

З огляду на це, неможна вважати безпідставними висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогами ст.291 КПК України.

Встановлені районним судом недоліки є суттєвими, так як відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх, передбачених ч.2 ст.291 КПК України складових порушують права обвинуваченого на захист та одночасно перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне відмітити практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, є частиною національного законодавства.

Так, в рішенні від 26 червня 2008 року у справі «Ващенко проти України» Суд зазначив, що поняття «обвинувачення» для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51).

Отже, обвинувачення повинно бути конкретним і тільки в такому випадку обвинувачена особа може реалізувати своє право на захист від пред`явленого їй обвинувачення.

Наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи є непереконливими та не можуть бути підставами для скасування рішення районного суду, яке направлене на виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, та його здійснення у відповідності до загальних засад, зокрема передбачених ст.9 КПК України, в першу чергу органами досудового розслідування і прокурором з тим, щоб в подальшому ці ж завдання належно могли бути виконані судом.

З огляду на викладене обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 у зазначеному виглядіне може бути визнаний таким, що складений відповідно до вимог закону, а тому підлягає поверненню прокурору.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора, у зв`язку із необґрунтованістю, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2021 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, повернуто прокурору Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4