Справа № 136/22/22
провадження №1-кс/136/3/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000075 від 26.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що у провадженні СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що секретарем ІНФОРМАЦІЯ_1 внесено завідома не правдиві відомості до офіційного документу - заповіту ОСОБА_5 .

За даним фактом розпочато кримінальне провадження № 000075 від 26.02.2021 року за попередньою правовою кваліфікацією вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.

У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні було допитано в якості потерпілої ОСОБА_6 , яка зазначила, що будинок в якому проживали її батьки, за адресою: АДРЕСА_1 , до 2004 року належав її бабусі - ОСОБА_7 , яка померла в 1996 році, яка не складала будь-яких заповітів на свого сина ОСОБА_8 , а також на ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_7 її прийомний син ОСОБА_9 спадщини за законом не приймав, а проживав в неоформленому будинку своєї матері (по документах належав будинок матері) до 2004 року (все своє життя). ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак як з`ясувалось, 9 березня 2004 року її мати ОСОБА_5 зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де нібито складає заповіт на свого сина ОСОБА_10 , в якому заповідає все своє рухоме та нерухоме майно, заповіт засвідчений підписом, який не відповідає дійсності її підпису, тому у неї виникли сумніви щодо оригінальності підпису її матері. Документ засвідчений секретарем сільської ради ОСОБА_11 . Крім того, на момент вчинення даного заповіту у її матері у власності не було будинку та земельної ділянки, державного акту на землю та свідоцтва права власності на земельну ділянку. 11.05.2004 року ОСОБА_5 знову звертається у ІНФОРМАЦІЯ_4 для вчинення заповіту на свою доньку - ОСОБА_12 , на момент складання заповіту її прізвище було вже ОСОБА_6 , де в заповіті мати вказує, що вона заповідає свідоцтво про право власності на земельну частку (пай) видане членам сільськогосподарського підприємства серія ВН №0254937 від 23.06.1997, розміром 3.94 га. На час складання даного заповіту пай належав матері заявниці, яка отримувала орендну плату за договором оренди. Даний заповіт посвідчений секретерам Війтовецької сільської ради ОСОБА_11 .. На момент вчинення даного заповіту секретар ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу, а саме заповіту, оскільки вона знала, що її прізвище не ОСОБА_13 , а Сорока, так як в травні 2003 році вона одружилась та змінила своє прізвище, секретар ОСОБА_14 реєструвала шлюбув ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також матір заявниці не могла вказати її дівоче прізвище в даному заповіті. Таким чином ОСОБА_6 вважає, що секретар сільської ради ОСОБА_15 , являючись службовою особою, внесла до офіційних документів завідома не правдиві відомості. Крім того, ОСОБА_11 на момент складання заповіту умисно внесла завідомо не правдиві відомості, а саме вказавши що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповідає свідоцтво право власності на земельну часту (пай). Однак на момент складення даного заповіту «СВІДОЦТВА» не існувало на земельний пай, а був документ під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за цим же номером, який вказаний в заповіті, що на сьогодні ускладнює для заявниці процес прийняття спадщини на земельний пай, який указаний в заповіті. У 2020 році вона отримала від нотаріуса відмову у прийнятті спадщини за заповітом після чого дізналась про службове підроблення заповіту секретарем ІНФОРМАЦІЯ_5 про внесення до офіційних документів завідомо не правдивих відомостей, а також їх складанні та видачі. Причиною відмови у прийняті спадщини є те, що в заповіті зазначено не існуючий документ, а саме: свідоцтво про право власності на земельну частку (пай), а також зазначено не вірно її прізвище. Крім того, вона звернула увагу, що після смерті батька, її мати не приймала спадщини на майновий пай та земельний пай, тому на сьогодні їй стало відомо що даним земельним та майновим паєм розпоряджаються її брати: ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Вважає що даний факт підлягає перевірці на яких законних підставах отримали спадщину брати від її батька чи від матері, які спадщину не приймали. Слід перевірити, яким чином її брати отримали свідоцтво право власності на земельний пай за спадщиною від батька ОСОБА_8 . ОСОБА_6 вважає, що її брати вступили в зговір, як з секретарем ІНФОРМАЦІЯ_5 та іншими посадовими особами селищної ради, внаслідок чого її залишили без частки щодо успадкування спадкового майна батьків, а самі заволоділи ним за допомогою посадових осіб селищної ради в подальшому продали батьківський будинок з присадибною ділянкою двоюрідній сестрі голови селищної ради ОСОБА_18 . ОСОБА_6 просить вчинити перевірку підстав на яких було прийнято спадщину від батька та продано батьківський будинок з присадибною ділянкою. Заявниця просить вилучити архівні документи, а саме спадкові справи на успадкування батьківського будинку з присадибною ділянкою та земельні паї. Просить притягнути до кримінальної відповідальності секретаря ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 та посадових осіб селищної ради, які сприяли у винесені незаконних рішень щодо набуття її братами права власності на батьківський будинок, земельної ділянки та земельними паями. Оскільки секретарем сільської ради порушена посадова інструкція та ст. 27 Закону України «Про нотаріат», Інструкція про нотаріат.

Слідчий у клопотанні вказує, що ураховуючи наведене, виникла потреба в отриманні тимчасового доступу до документів, а саме заповітів від 09.03.2004 та 11.05.2004 , книги нотаріальних дій з наявними записами ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ; господарської книги ІНФОРМАЦІЯ_5 в якій наявні записи з 1990 по 2016 рік, а саме сторінки де наявні оригінали підписів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , яка містить охоронювану законом таємницю та знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_8

Також зазначає, що вказана документація разом із іншими доказами у сукупності може бути використана як доказ у даному кримінальному провадженні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Необхідність вилучення зазначеної інформації полягає у з`ясуванні оригіналів наявних підписів для подальшого проведення почеркознавчої експертизи, а також кола осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, що стало підставою для звернення до суду із даним клопотанням так як довести іншими способами вказані обставини не представляється за можливе.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, що у ньому наведені, суду пояснила, що оригінали документів доступ до яких вона просить суд є необхідними для призначення судово-почеркознавчої експертизи, питання про призначення якої наразі ще не вирішувалось слідчими у кримінальному провадженні. Також вказала, що за наслідками отриманої інформації у порядку ст.93 КПК України встановити місце знаходження книги нотаріальних дій не представилось за можливе, отож шляхом застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, вони мають намір з`ясувати місцезнаходження документу.

Особи, у володінні яких знаходяться документи, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду клопотання не з`явились, однак їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши слідчу, вивчивши та дослідивши матеріали додані до клопотання, встановив, що слідча просить суд надати тимчасовий доступ до оригіналів документів, які містять охоронювану законом таємницю в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000075 від 26.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України, з метою перевірки повідомлених потерпілою ОСОБА_6 фактів у ході досудового розслідування цього кримінального провадження, отож зібрання доказів у кримінальному провадженні, які їй необхідні для призначення експертизи.

Слідчим суддею встановлено із матеріалів доданих до клопотання, що відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_6 було внесено 26.02.2021 до ЄРДР за ст.366-2 ч.1 КК України, за фактом внесення секретарем ІНФОРМАЦІЯ_9 завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу заповіту ОСОБА_5 .

Досудове розслідування проводиться за ч.1 ст.366-2 КК України відповідальність за якою, відповідно до закону про кримінальну відповідальність настає у разі умисного внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції", якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до поданого клопотання, слідча просить суд надати тимчасовий дозвіл на отримання оригіналів документів щодо вчинення нотаріальних дій та відповідно заповітів, з метою збирання доказів для перевірки фактів внесення до офіційних документів (заповітів) завідомо неправдивих відомостей, що є складом іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.

Відповідно до приписів ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Тимчасовий доступ до речей та документів є одним із заходівкримінального провадження. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей та документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з ст. 164 КПК України слідчий суддя задовольняє клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо воно відповідає критеріям ст. 160 КПК України щодо його змісту.

Слідчим суддею встановлено, що виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання не відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Слідчою не доведено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні при розслідуванні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2, які є необхідними при вказаній правовій кваліфікації кримінального правопорушення.

Крім цього, матеріали додані до клопотання не у повній мірі підтверджують підстави вважати, що документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи, оскільки із наданих до клопотання документів місцезнаходження Книги нотаріальних дій наразі не відоме, а підміна слідчих дій з метою розшуку документів за приписами КПК України є неприпустимою.

Слідчий суддя враховує, що надання доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, згідно правил ст. 163 КПК України, можливе лише в тому випадку, коли сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах та документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей та документів.

Слідчий суддя вважає, що слідчою не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в документах доступ до яких вона просить на підтвердження обставин, які підлягають з`ясуванню за ст.366-2 ч.1 КК України.

Крім цього, слідчий суддя враховує приписи ст.245 КПК України, відповідно до якої у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160 - 166 цього Кодексу).

З аналізу вказаної норми слідує, що зібрання та отримання речей та документів у порядку ст.160-166 КПК України для експертизи є необхідним та виправданим після призначення експертизи та визначеного для її проведення експертом обсягу експертних матеріалів.

Із матеріалів кримінального провадження та пояснень слідчої в судовому засіданні було встановлено, що експертиза у кримінальному провадженні наразі ще не призначалась, а слідчий не наділений спеціальними знаннями визначати обсяг матеріалів для проведення експертного дослідження, відтак звернення із даним клопотанням є передчасним.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення даного клопотання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 161-166 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000075 від 26.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого судового засідання.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено учасникам кримінального провадження 20.01.2022 о 08:20 годині.

Слідчий суддя Світлана ШПОРТУН