Справа 288/122/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області клопотання прокурора Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 09.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:
До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшло клопотання прокурора Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 09.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000364 від 09.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

До місцевої прокуратури у порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 у якому вона обґрунтовує наявність підстав для закриття кримінального провадження № 0000364 від 09.09.2016 у зв`язку з не встановленням особи (осіб), яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вивченням клопотання та матеріалів кримінального провадження установлено, що в рамках кримінального провадження № 0000364 від 09.09.2016 здійснюється досудове розслідування за фактом шахрайських дій, а саме: кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Встановлено, що 08.09.2016 року до чергової частини Попільнянського ВП КВП ГУ НП в Житомирській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що 08.09.2016 на території її домогосподарства, що в АДРЕСА_1 , дві невідомі їй жінки шляхом обману та зловживаючи її довірою, заволоділи її грошовими коштами в сумі 28 тис. грн. чим спричинено їй збитку на вказану суму.

Відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000364 від 09.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

На підставі ст. 93 КПК України по матеріалах кримінального провадження були зібрані наступні докази, зокрема:

проведено огляд місця події від 08.09.2016 за адресою: АДРЕСА_1 ;

допитано як потерпілу ОСОБА_5 , яка пояснила, що 08.09.2016 року близько 16.00 год., вона разом із чоловіком поралася по господарству, як до подвір`я зайшли дві невідомі жінки слов`янської та ромської зовнішності та попросили напитися води. Після того, як жінки напилися води, одна із них відвела жінку до будинку та повідомила, що скоро у родині буде горе та хтось помре. Невідома жінка сказала, що може допомогти за допомогою молитви та викачуванням курячими яйцями, але за не потрібно віддати кошти, які є в будинку, нібито, як дати відкуп для відведення лиха. Віддавши невідомій 28 тис. грн., жінка почала гроші замотувати у газету та сказала, що їй потрібно залишитися самій у кімнаті для завершення обряду. Далі невідома сказала, що гроші можна через 40 днів вийняти з газети в яку вона їх загорнула. Після чого жінки пішли в невідомому напрямку по вулиці;

допитано як свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що 08.09.2016 року близько 16.00 год., він разом із дружиною поралася по господарству, як до подвір`я зайшли дві невідомі жінки слов`янської га ромської зовнішності та попросили напитися води. Свідок дозволив їм напитися води біля криниці, але одна із жінок підійшла до дружини, а друга залишилася із свідком та розпочала розмову. Про, що невідома розмовляла з дружиною він не чув гак, як говорив із іншою жінкою. Після того, як жінки пішли вій з дружиною пішов на город та через 20 хв., повернувшись до будинку побачив, що коробка в якій зберігалися гроші порожня. Після цього запитавши у дружини де кошти, вона повідомила йому, про обряд та, що всі грошові кошти повинні зберігатися у газеті 40 днів. Розмотавши газету свідок виявив, що грошові кошти відсутні;

допитано як свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що проживає неподалік родини ОСОБА_8 , та 08.09.2016 року близько 16.30 год., перебувала на території свого господарства га бачила, як по дорозі йшли дві невідомі жінки та про щось розмовляли;

допитано як свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що проживає неподалік родини ОСОБА_8 , та 08.09.2016 року близько 16.30 год., перебував на території свого господарства разом із дружиною бачив, як по дорозі йшли дві невідомі жінки та про щось розмовляли. Неподалік стояло два автомобіля, але якої марки він не бачив, до одного з яких сіли жінки та поїхали в невідомому напрямку;

допитано як свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що 08.09.2016 року близько 17.00 год., бачила двох невідомих жінок, які виходили із подвір`я родини ОСОБА_8 , одна з яких була одягнена у світлий одяг інша в темний. Жінки пішли в напрямку сільського будинку культури.

Таким чином, у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000364 від 09.09.2016 проведені всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії, а також вичерпний комплекс оперативних розшукових заходів, спрямованих на встановлення особи (осіб), яка вчинила вищевказаний злочин, однак встановити таку особу (осіб) не видалося за можливе. Об`єктивні можливості для встановлення такої особи (осіб) слідчим та оперативним шляхом фактично відсутні.

Про підозру у вчиненні злочинів у вказаному провадженні нікому не повідомлялось.

З огляду на викладене, строки давності притягнення особи (осіб) до кримінальної відповідальності за вчинення розслідуваного у рамках кримінального провадження № 0000364 від 09.09.2016 злочину закінчились, особу (осіб), що його вчинили, слідством не встановлено, тому наявні підстави для закриття даного провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі вищевикладеного прокурор просить кримінальне провадження внесене до Єлиною реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 09.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України закрити у зв`язку з не встановленням особи (осіб), яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій не заперечувала проти закриття кримінального провадження, просила клопотання розглядати без її участі.
Суд, вислухавши прокурора, вивчивши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з долученими до нього додатками, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, закривається судом.
Згідно абзацу 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів, зокрема матеріалів кримінального провадження № 0000364 від 09.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, слідує, що 08.09.2016 року до чергової частини Попільнянського ВП КВП ГУ НП в Житомирській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що 08.09.2016 на території її домогосподарства, що в АДРЕСА_1 , дві невідомі їй жінки шляхом обману та зловживаючи її довірою, заволоділи її грошовими коштами в сумі 28 тис. грн. чим спричинено їй збитку на вказану суму.

У відповідності до клопотання прокурором констатовано, що під час досудового розслідування проведенні слідчі та оперативно-розшукові заходи, однак встановити осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення не надалось.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за який передбачена відповідальність у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
У відповідності до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, крім випадку, коли за вчинення нетяжкого злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, минуло п`ять років.
У відповідності до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
В той же час частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а ч. 6 цієї статті також визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Так, суд приймає до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30.05.2019 № 639/793/17, відповідно до якого закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук. Причому підстава для оголошення в розшук під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.
Відповідно до витягу з матеріалів кримінального провадження № 0000364 від 09.09.2016, виходячи з інших матеріалів, долучених прокурором до клопотання про закриття кримінального провадження, у кримінальному № 0000364 від 09.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, не встановлено осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, підозра або обвинувачення у вчиненні даного злочину жодній особі не пред`являлись, розшук підозрюваного або обвинуваченого не оголошувались, що дає суду зробити висновок про відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України, відповідно до яких перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що по кримінальному провадженню № 0000364, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2016 року за ч. 2 ст. 190 КК України не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчився строк давності, передбачений ст. 49 КК України, для притягнення до кримінальної відповідальності, що відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, що є підставою для закриття кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 110, 284, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 09.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Кримінальне провадження № 0000364 від 09.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - закрити відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого ст. 49 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1