233 № 229/4228/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 21 травня 2021 року стосовно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дружківка Донецької області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, працює на посаді охоронця у ТОВ «Аргус», вдівець, має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000197 від 21 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні на обговорення з учасниками судового розгляду судом поставлено питання про доцільність продовження строку застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи що строк його застосування спливає 10.12.2021 року.

Прокурор ОСОБА_3 вважав за доцільне продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його думку, продовжують існувати ризики, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може почати переховуватись від суду з метою уникнення покарання та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його думку, запобігти усім ризикам зможе такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, в зв`язку з чим вважав за доцільне змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.10.2021 року було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строкм до 09.12.2021 року включно.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 перебуває на стадії судового розгляду, прокурором в судовому засіданні 08.12.2021 року заявлено клопотання про надання строку для погодження зміни обвинувачення, тобто закінчити судовий розгляд у строк до 09.12.2021 року неможливо.

Враховуючи, викладене, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_5 , дійшов висновку про доцільність застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не даючи при цьому оцінки зібраним доказам, та приймаючи до уваги наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України:

-ризик переховування ОСОБА_5 від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років може бути визнане ним більш небезпечними ніж втеча, в зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити розгляд кримінального провадження.

Судом враховано також особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_5 працездатний, до затримання був офіційно працевлаштований, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину відносно своєї дружини, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

За таких обставин, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_5 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.

Враховуючи, що на даний час є дійсним та триваючим ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , що на даний час виключає можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності встановлених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом на теперішній час не встановлено.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193-199, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дружківка Донецької області, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 05 лютого 2022 року.

На ухвалу учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1