09.02.2022 363/3998/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000735 від 07 липня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Володимирівка Володарського району Київської області, офіційно не працюючої, не одруженої, без місця постійної реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за ч. 3 ст. 185 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки м. Вишгород Київської області, офіційно не працюючої, одруженої, маючої на утримання малолітню дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
за ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ:
07.07.2021 року приблизно о 04 год. 40 хв. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , знаходились неподалік проспекту Шевченка в м. Вишгороді. В цей час, у ОСОБА_4 , яка достовірно знала про те, що в приміщенні кав`ярні «Im BOSS», що за адресою: м. Вишгород, пр-т. Шевченка, 2, яким користується ФОП « ОСОБА_7 », код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , зберігаються грошові кошти, виник прямий, злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій прямий, злочинний, умисел ОСОБА_4 , запропонувала ОСОБА_5 , вчинити крадіжку майна, з приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться за вищевказаною адресою, з метою спільного збагачення, за рахунок чужого майна, чим схилила ОСОБА_5 , до вчинення кримінального правопорушення. На пропозицію ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , погодились, таким чином, вказані особи вступили між собою у попередню злочинну змову, спрямовану на вчинення крадіжки, з приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами при цьому домовилися, що кожна з них буде приймати участь у вчиненні запланованого злочину та вчинить необхідні дії для заволодіння чужим майном.
Цього ж дня, 07.07.2021 року близько 04 год. 45 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу кав`ярні «Im BOSS», за адресою: м. Вишгород, пр-т. Шевченка, 2, обговоривши деталі, розподілили між собою обов`язки, відповідно до яких: ОСОБА_4 мала розбити скло віконця вхідних металопластикових дверей до приміщення вищевказаної кав`ярні та здійснити таємне викрадення чужого майна, а саме заволодіти грошовими коштами потерпілої, а ОСОБА_5 мала залишатися поблизу кав`ярні «Im BOSS» та спостерігати за навколишньою обстановкою, для подання в разі необхідності сигналу тривоги.
В подальшому, з метою реалізації спільного, прямого, злочинного, умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, дотримуючись умов раніше погодженого плану, пересвідчившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, та вони залишаться не поміченими, 07.07.2021 року близько 04 годині 57 хв., ОСОБА_4 знайшла камінь поблизу кав`ярні «Im BOSS», за вищевказаною адресою та взявши його двома руками, розбила скло віконця вхідних металопластикових дверей до приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за адресою: м. Вишгород, пр-т. Шевченка, 2. Після чого, ОСОБА_4 , просунувши руку через розбите нею скло, виявила та викрала з приміщення кав`ярні «Im BOSS», паперову коробку з грошовими коштами в сумі 4061 грн. (чотири тисячі шістдесят одна гривня). В свою чергу ОСОБА_5 , виконуючи роль пособника, залишалася поблизу місця вчинення кримінального правопорушення та спостерігала за навколишньою обстановкою.
В подальшому ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_5 , з місця події зникли з викраденим майном та розпорядились ним на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в приміщення, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали ФОП « ОСОБА_7 » матеріального збитку на суму 4061 грн. (чотири тисячі шістдесят одна гривня).

Обвинувачені в судовому засіданні свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали у повному обсязі, тому суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинувачених та дослідити обліково-характеризуючі дані щодо обвинувачених.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнала у повному обсязі, підтвердила обставини викладанні в обвинувальному акті, пояснила, що дійсно 07 липня 2021 року запропонувала ОСОБА_5 вчини крадіжку з кав`ярні, в якій раніше працювала. На що остання погодилась. Підійшовши до кав`ярні, вона камнем розбила скло на вхідних дверях в кав`ярню, просунула руку у розбите скло та вкрала грошові кошти. В цей час ОСОБА_5 стояла неподалік та дивилась, щоб ніхто їх не побачив.
Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину визнала у повному обсязі, підтвердила обставини викладанні в обвинувальному акті, пояснила, що дійсно 07 липня 2021 року погодилась на пропозицію ОСОБА_4 здійснити крадіжку з кав`ярні. ОСОБА_4 робила скло та вкрала з кав`ярні грошові кошти, а вона в цей момент стояла неподалік та дивилась, щоб ніхто їх не побачив.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в приміщення, а дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 185 КК України, тобто сприяння (пособництво) вчиненню таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням в приміщення,
Враховуючи досудову доповідь Вишгородського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_4 , згідно з якою орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі можливо та не становить небезпеки для суспільства, у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган пробації вважає доцільним застосування ч.3 п.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також приймаючи до уваги характер та ступінь участі у вчиненні кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, щире каяття обвинуваченої, що відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання; особу обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень, є призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства, тому у відношенні неї можливо застосувати ст. ст. 75, 76 КК України.
Враховуючи досудову доповідь Вишгородського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_5 , згідно з якою орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі можливо та не становить небезпеки для суспільства, у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган пробації вважає доцільним застосування ч.3 п.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також приймаючи до уваги характер та ступінь участі у вчиненні кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, щире каяття обвинуваченої, що відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання; особу обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень, є призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства, тому у відношенні неї можливо застосувати ст. ст. 75, 76 КК України.
На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні експертизи підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави в повному обсязі, згідно із ст.ст. 124, 126 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 174, 349, 368-370,373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені п. 1 і 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтиметься до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації та не виїжджатиме за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені п. 1 і 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтиметься до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації та не виїжджатиме за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи №СЕ-19/111-21/37562-Д по 1115 (одна тисяча сто п`ятнадцять) гривень 53 копійки з кожної.
Речові докази по справі чотири сліди папілярних візерунків (квитанція № 1262) знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1