Справа № 521/251/18
Пр-ня по справі № 1-кп/521/166/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:
23 грудня 2021 року, м. Одеса.
Назва та склад суду, секретар судового засідання:
Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2
Найменування (номер) кримінального провадження:
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004393 від 02.11.2017 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Одеси, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працююча, із вищою освітою, не одружена.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа:
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:
ОСОБА_3 , будучи раніше засудженою вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.05.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України, повторно, 31.10.2017 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 43, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом ремонту ювелірних виробів отримала від ОСОБА_6 ланцюг із жовтого металу, довжиною 67 см., плетіння «Картьє» 585 проби та перстень із жовтого металу 585 проби, загальною вагою 23,64 г. та загальною вартістю 16166 гривень та заволоділа вказаним майном.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:
Частина 2 ст. 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:
Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб, документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні провину визнала та щиро розкаялася. Від дачі пояснень відмовилася.;

- ОСОБА_6 звернувся з заявою та до ЄРДР внесені відомості щодо заволодіння шахрайським шляхом ювелірними виробами ОСОБА_6 (витяг з ЄРДР за №0004393, протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.11.2017 року);

- обвинувачена ОСОБА_3 надала золотий ланцюг та золотий перстень, які були оглянуті, визнані речовими доказами, долучені до матеріалів кримінального провадження, та на яких в подальшому було накладено арешт та віддано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 (заява ОСОБА_3 , протокол огляду предмету від 13.11.2017 року, постанова про долучення до кримінального провадження речових доказів від 13.11.2017 року, ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року, зберігальна розписка ОСОБА_6 );

- оглянуто CD-R диск на якому міститься відеозапис, відповідно до якого ОСОБА_3 здає до ломбарду золоті вироби (протокол огляду предмету від 17.11.2017 року);

- потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 (особа під №3), яка вчинила кримінальне правопорушення (протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2017 року);

- свідок ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_3 (особа під №1), яка здавала золоті вироби до ломбарду (протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2017 року);

- особа на ім`я ОСОБА_8 здала до ломбарду золоті вироби (специфікації ломбарду «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал»);

- на сайті olx.ua особа на ім`я ОСОБА_9 , яка зареєстрована за e-mail ІНФОРМАЦІЯ_2 викладала оголошення щодо продажу золотих виробів (відповідь від ТОВ «Ємаркет Україна»);

- обвинувачена раніше судима (вимога від 29.06.2021 року, копія вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.11.2015 року, копія вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.05.2016 року).

Інших доказів сторони не надавали.

При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), в якому у мотивувальній частині вироку зазначено Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин».

Вказаний висновок був зроблений в зв`язку з тим, що на думку ВС місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України не зазначив чіткого місця вчинення злочину (м. Одеса), а також спосіб проникнення до житла та перелік викраденого майна, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

В даному випадку у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним суд на підставі наданих сторонами доказів встановив всі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження це рішення про визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:
Відповідно до ст. 66 КК України в обвинувальному акті зазначена пом`якшуюча обставина щире каяття.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:
Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК відноситься до категорії нетяжкого злочину; особу винної, а саме те, що вона раніше судима; її вік 27 років та соціальне положення не одружена; характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:
Суд вважає за необхідне запобіжний захід не обирати.

Суд вважає за необхідне арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року скасувати та відповідно до ст. 100 КПК України речові докази вважати повернутими.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:
ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:
Призначити за ч.2 ст. 190 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК визначити покарання за ч.2 ст. 190 КК, по сукупності вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2020 року за ч.4 ст. 185 КК у вигляді 5 років позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК визначити покарання за ч.2 ст. 190 КК, по сукупності вироків, шляхом часткового складання покарань, не відбуте покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.05.2016 року за ч.2 ст. 185 КК у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі та призначити покарання у вигляді 5 років та 3 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання:
Строк відбування покарання рахувати з дати оголошення вироку.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:
Речові докази вважати повернутими.
Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:
Запобіжний захід не обирати.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року скасувати.

Рішення про залік досудового тримання під вартою:
Зарахувати у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 03.02.2021 року по набрання вироком законної сили.
Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1