Справа № 357/7778/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого:
-14.12.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:

14.12.2016 року ОСОБА_4 засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України до кримінального покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 36 КВК України покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботі чи навчання час безоплатних суспільно-корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, а контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на кримінально-виконавчу інспекцію і вирок суду приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або звернення його до виконання.

17.01.2017 на виконання до Білоцерківського МРВ з питань пробації надійшло розпорядження та вирок відносно засудженого ОСОБА_4 .

03.02.2017 в Білоцерківському МРВ з питань пробації ОСОБА_4 вручено направлення № 25/561 на відбування покарання до КП БМР ЖЕК №7 міста Біла Церква для відпрацювання встановленого судом строку громадських робіт та роз`яснено, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України та роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а саме: він зобов`язаний додержуватись встановлених законодавством порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, без дозволу інспекції не виїжджати за межі України, про що останній дав письмову підписку.

Відповідно до наказу № 3-АК КП БМР ЖЕК № 7 від 06.02.2017 ОСОБА_4 прийнятий для виконання робіт по благоустрою території КП БМР ЖЕК № 7 для проходження громадських робіт строком на 240 годин безоплатно з 06.02.2017 з режимом роботи 4 години в день, згідно з графіком роботи. Цього ж дня ОСОБА_4 склав графік відбування громадських робіт.

21.02.2017 року до Білоцерківського МРВ з питань пробації надійшов лист № 322 КП БМР ЖЕК №7, де вказано, що ОСОБА_4 15.02.2017 та 16.02.2017 без поважних причин не з`явився для відбування призначеного судом покарання.

21.02.2017 року, до Білоцерківського МРВ з питань пробації з`явився ОСОБА_4 і пояснив, що напередодні отримав травму (перелом кисті правої руки) та звернувся за медичною допомогою. На що останній зобов`язався надати лікарський лист не пізніше 22.02.2017 року.

20.02.2017 ОСОБА_4 було винесено застереження у вигляді письмового попередження за неявку на реєстрацію без поважної причини та невихід до об`єкту відбування покарання та повторно роз`яснений порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт, роз`яснені наслідки не виконання вироку суду та ухилення від відбування покарання.

22.02.2017 року, ОСОБА_4 до Білоцерківського МРВ з питань пробації не з`явився, лікарський лист не надав.

28.02.2017 року, до Білоцерківського МРВ з питань пробації з КП БМР ЖЕК №7 за №601 надійшло повідомлення, про те, що ОСОБА_4 , без поважних причин не з`явився для відпрацювання громадських робіт 22.02.2017 та 23.02.2017 року.

01.03.2017 року Білоцерківським МРВ з питань пробації за № 25/1030 ОСОБА_4 , направлено виклик на 10.03.2017 року, за місцем його проживання для з`ясування причин неявки до КП БМР ЖЕК №7 м. Біла Церква для відбування громадських робіт.

09.03.2017 року, до Білоцерківського МРВ з питань пробації з КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» за №704 надійшло повідомлення, про те, що ОСОБА_4 , в період з 15.02.2017 по даний час за медичною допомогою не звертався та на стаціонарному лікуванні не знаходився.

10.03.2017 року, до уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 , не з`явився.

Згідно з довідкою Білоцерківського МРВ з питань пробації № 3-/3343 від 27.06.2017 року засуджений ОСОБА_4 відпрацював лише 8 годин в лютому 2017, тобто фактично не відпрацював згідно з рішенням суду 232 години громадських робіт. З 15.02.2017 до об`єкту не з`являється без поважних причин, що підтверджується табелем виходу на роботу.

На підставі ч.3 ст.40 КВК України ОСОБА_4 допустив порушення порядку та умов відбування покарання, що виразилося в невиході більше двох разів протягом місяця до об`єкту відбування покарання у виді громадських робіт, без поважних причин, а саме: з 15.02.2017 по 23.02.2017 року допустив прогули в кількості 8 годин громадських робіт та з 24.02.2017 не відбуває покарання по теперішній час.

Отже, починаючи з 15.02.2017 року ОСОБА_4 , діючи з мотивів зневаги до судового вироку, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, без поважних причин на роботу до КП ЖЕК №7 м Біла Церква не з`являється і таким чином, не відбув покарання у виді 232 годин громадських робіт.

Крім того, 17 червня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Турчанінова в м. Біла Церква Київської області, з корисливих мотивів, маючи намір незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , під час розмови з останнім попросив у ОСОБА_5 його мобільний телефон марки «FLY» моделі DS107D чорного кольору, який перебував в користуванні останнього та належить матері ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , вартістю 261 гривня та в якому була сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень, не маючи при цьому наміру телефонувати та повертати телефон.

Після цього, ОСОБА_5 , добросовісно помиляючись в намірах останнього, передав ОСОБА_4 вказаний мобільний телефон.

В послідуючому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, умисно, повторно, з метою збагачення за рахунок чужого майна, повідомивши неправдиві відомості ОСОБА_5 про те, що вказаний мобільний телефон забрали в нього працівники поліції та що повернуть його на наступний день, заволодів вищевказаним майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 286 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень. Зазначив, що на виконання вироку, яким його було засуджено до 240 годин громадських робіт він був прийнятий на роботу до КП БМР ЖЕК №7. Відпрацювавши деякий час, його не влаштували умови роботи і він припинив з`являтись для відбування покарання. Однак в подальшому після кримінального провадження він все ж відбув покарання повністю. 17 червня 2017 року перебуваючи на вулиці Турчанінова в м. Біла Церква Київської області, зустрів свого однокласника ОСОБА_5 , та побачичвши у нього мобільний телефон вирішив ним заволодіти. Під приводом зробити дзвінок він попросив у ОСОБА_5 його мобільний телефон марки «FLY» чорного кольору та відразу пішов з місця злочину. Телефон здав до ломбарду отримавши за нього 150 грн. Щиро розкаявся у вчиненому злочині, запевнив суд, що зробив для себе належні висновки. Цивільний позов визнав повністю. Наразі займається виховання малолітньої дочки яка проживає з ним, так як матір позбавлена батьківських прав. Отримує доходи від тимчасових джерел заробітків.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив закінчені умисні кримінальний проступок та нетяжкий злочин. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення у виді матеріальної шкоди. На час ухвалення вироку обвинувачений повністю відбув покарання за вироком суду у виді 240 год. громадських робіт, що підтверджується довідкою Білоцерківського РВ №1 ДУ Центр пробації у м. Києві та Київській області від 01.02.2022 №32/2/1127-22.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше судимий, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Не одружений, має на утриманні малолітню дочку Трасківську ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати якої позбавлена материнських прав.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд приходить до висновку, що обвинувачений є особою, який намагається вести соціальний спосіб життя, хоча і існує ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого в суді, який негативно поставився до своїх вчинків, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання перебування на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до п.1 ч. 1ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 389 КК України, розмір якого повинен бути ближчим до мінімального.

З огляду на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 на час ухвалення вироку повністю відбув покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2016 за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 240 годин громадських робіт суд не вбачає підстав застосування положень ст. 71 КК України для призначення покарання за сукупністю вироків.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, правову позицію сторони обвинувачення та потерпілої, особу винного та інші вищевказані обставини, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 2 роки.

Процесуальні витрати відсутні.

При вирішенні питання щодо заявленого цивільного позову до ОСОБА_4 потерпілою ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 286 грн. то він підлягає задоволенню з наступних підстав.
Цивільний відповідач в судовому визнав позовні вимоги.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала майнової шкоди діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд повністю погоджується з наведеними в позові обставинами, які обґрунтовують позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.389, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст.389 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік
На підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання у виді обмеження волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених до п. 1, 2 ч.1 п.2 ч. 3 ст. 76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 286 (двісті вісімдесят шість ) грн.

Речові докази у справі: копії договору з ломбарду «Найкращий ломбард» та копія квитанції, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1