Справа № 732/143/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/545/21
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2021 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Півнівщина Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання відповідає зареєстрованому, українця, не одруженого, дітей не має, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:

1) 21.12.1992 року Городнянським районним судом за ч.3 ст.140 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку строком 2 роки;

2) 19.01.1994 року Городнянським районним судом за ч.2 ст.140, ст.43 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 14.02.1997 року Городнянським районним судом за ч.3 ст.140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 15.12.2000 року Городнянським районним судом за ч.2 ст. 196-1 КК України до 2 років позбавлення волі;

5) 13.03.2002 року Городнянським районним судом за ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 17.05.2005 року Городнянським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

7) 20.10.2011 року Городнянським районним судом за ч.3, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

8) 31.08.2015 року Городнянським районним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

9) 21.12.2017 року Городнянським районним судом за ч.1 ст.162, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, КК України до 4 років позбавлення волі (звільнений 09.11.2020 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 21 день)

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2021 року:

- визнано ОСОБА_8 винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, і призначено покарання по цій статті у виді 1 року обмеження волі.

- визнано ОСОБА_8 винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено покарання по цій статті у виді 1 року позбавлення волі.

- визнано ОСОБА_8 винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, і призначено покарання по цій статті у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_8 за цим вироком, частково приєднано не відбуте кримінальне покарання за вироком Городнянського районного суду від 21.12.2017 року, призначивши остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_8 , постановлено рахувати з моменту його затримання, з 01.03.2021 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_8 відповідно до ухвали Городнянського районного суду Чернігівської області від 01.03.2021 року та продовжений ухвалою суду від 20.04.2021 року - залишено без змін до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж 60 днів з моменту проголошення вироку по 12 липня 2021 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 3595 грн. 90 коп. за проведення товарознавчих експертиз.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , будучи раніше судимим, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, судимість за вчинення яких не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і знову вчинив ряд умисних кримінальних правопорушень за наступних обставин.

20 грудня 2020 року, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 , умисно та повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав саморобний електричний подовжувач, який належить ОСОБА_9 та складається з електричного кабелю довжиною 20м ТМ «Electro cable group» ООО «ЗЗЦМ» ПВС 4x1,5, вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/125-21/33ТВ від 18.01.2021 року 402,60 гривень, електричної розетки марки «VICO», вартістю згідно довідки ТОВ «Городнянський ринок» 15 гривень, електричної розетки марки «ІР54» моделі «РА16-296», вартістю згідно довідки ТОВ «Городнянський ринок» 20 гривень, дерев`яної дошки дерева породи сосни довжиною 23 см, шириною 7,5 см, товщиною 1,5 см, вартістю згідно довідки ТОВ «Городнянський ринок» 10 гривень та електричної вилки марки «TSE», вартістю згідно довідки ТОВ «Городнянський ринок» 15 гривень, чим завдав ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 462,60 гривень.

21 грудня 2020 року, близько 08 години 00 хвилин, ОСОБА_8 пройшов на територію господарства ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , де діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом відкриття зачинених на гачок вхідних дверей, проник в середину будинку, звідки таємно викрав електричну плитку марки «Domotec» моделі DТ-1011, вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/125-21/15-ТВ від 05.01.2021 року 308,96 гривень, чим завдав ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.

24 грудня 2020 в ранковий час, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 пройшов на територію господарства ОСОБА_11 , по АДРЕСА_3 , де діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом зриву навісного замку, проник в середину будинку, звідки таємно викрав електропилу марки «Тайга» моделі ТПЦ-3200, вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/125-21/14-ТВ від 05.01.2021 року 1459,85 гривень, чим завдав ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.

16 січня 2021 року, близько 11 години, ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна пройшов на територію господарства ОСОБА_12 , по АДРЕСА_1 , де шляхом розбиття віконного скла та відкриття з середини будинку замку вхідних дверей, проник до будинку, звідки таємно викрав чоловічу курточку HOUSE INDEX YT540-99X-M, вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/125-21/465-ТВ від 22.01.2021 року 839,30 гривень, закриту упаковку гречаної крупи, ТМ «Людмила», вагою 1000 г, вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/125-21/464-ТВ від 25.01.2021 року 39,90 гривень, закриту упаковку чаю ТМ AT «МОНОМАХ», вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/125-21/464-ТВ від 25.01.2021 року 27,15 гривень, плитку молочного шоколаду «Roshen lacmi milk chokolate», вартістю згідно висновку експерта №СЕ-І5-21/464-ТВ від 25.01.2021 року 23,91 гривень, плитку молочного пористого шоколаду «Roshen premium quality Milk bubble chocolate», вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/125-21/464-ТВ від 25.01.2021 року 21,05 гривень, дві пляшки горілки «Пшенична» ТМ «Nemiroff» місткістю 0,5 л. кожна, вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/125-21/464-ТВ від 25.01.2021 року 193,50 гривень, телевізійний (супутниковий) тюнер марки «Satcom», моделі «4110HD», вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/125-21/464-ТВ 25.01.2021 року 198,33 гривень, закриту упаковку желе зі смаком суниці ТМ «ІВА-ПАК», вартістю згідно довідки ТОВ «Городнянський ринок» 7 гривень, закриту упаковку желе зі смаком тропіку ТМ «ІВА-ПАК», вартістю згідно довідки ТОВ «Городнянський ринок» 7 гривень, пляшку вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Fragolino Semisweet Rosso», вартістю згідно довідки ТОВ «Городнянський ринок» 70 гривень, чим завдав ОСОБА_12 матеріальних збитків на загальну суму 1427,14 гривень.

Окрім цього, 08 січня 2021 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , прибув до житлового будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_13 , де з метою незаконного проникнення до житла, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи ст. 30 Конституції України, якою кожному гарантується недоторканість житла, без будь-якого дозволу та всупереч волі власниці, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях, проник в середину вказаного будинку, де перебував приблизно до 13 години 10 хвилин 09 січня 2021 року, а саме до моменту його виявлення власницею будинку ОСОБА_13 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду відносно нього змінити шляхом перекваліфікації його дій за двома епізодами за ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України. Виражає незгоду з кваліфікацією двох крадіжок, а саме, 21.12.2020 року з будинку ОСОБА_10 та 24.12.2020 року з будинку ОСОБА_11 .. Вказує, що в суді першої інстанції він надавав пояснення з приводу цих крадіжок, а саме те, що він не мав наміру скоювати крадіжку, а знаходячись в будинках і побачивши речі, тільки тоді і скоїв крадіжки. Зазначає, що в суді він погодився з кваліфікацією, з урахуванням проникнення, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та наполягав на законності і обґрунтованості вироку суду, позицію захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_8 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 місцевий суд зробив на підставі належно досліджених доказів у встановленому законом порядку і, згідно із ст.ст. 370, 374 КПК України, у вироку навів докладні мотиви прийнятого рішення.

Вирішуючи питання за апеляційними доводами, наведеними в апеляційній скарзі обвинуваченого про неправильність кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів вважає, що суд, приймаючи рішення про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у висунутому обвинуваченні, додержався вимог ст. 84-86 КПК України та повною мірою проаналізував зібрані слідством докази з точки зору їх належності, допустимості та достатності, навівши у вироку переконливі мотиви прийнятого рішення.

Що стосується доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, при зазначених у вироку обставинах, за які його засуджено, то такі відповідають фактичним обставинам і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, наданими стороною обвинувачення, які судом всебічно і повно досліджені і правильно оцінені.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково, не оспорював фактичних обставин та кваліфікації його дій в частині пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні крадіжок з будинку ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , а також у вчиненні незаконного проникнення до житла ОСОБА_13 та в цій частині підтвердив всі фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті. Кваліфікацію його дій по епізодам вчинення крадіжок майна з будинків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачений оспорював, зазначивши, що наміру проникати до будинків цих потерпілих з метою вчинення крадіжок він не мав, вказаний намір у нього виник після того, як він вже знаходився у самих приміщеннях будинків.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що 20.12.2020 року він перебував в будинку свого знайомого ОСОБА_9 , де вживав алкогольні напої. Прокинувшись, він зайшов до господарської будівлі будинку, звідки викрав саморобний подовжувач, який згодом продав. 21.12.2020 року він, проходячи у ранковий час по селу Хрипівка Городнянського району, вирішив зайти до незнайомого будинку з метою запропонувати купити в нього часник та цибулю, які мав з собою. Будинок був зачинений на гачок ззовні. Відкривши двері та потрапивши до будинку, він нікого не зустрів та викрав з цього будинку електричну плиту, яку побачив в коридорі. 24.12.2020 року він перебував у своїх родичів, які проживають неподалік від будинку потерпілого ОСОБА_11 . Побувши у них, він вирішив зайти до ОСОБА_11 з метою запозичити коштів. Виявилося, що ОСОБА_11 не було вдома. Зрозумівши це, він зірвав навісний замок, на який були зачинені вхідні двері, зайшов до будинку та деякий час чекав на ОСОБА_11 в середині будинку. Однак, не дочекавшись та побачивши в кімнаті будинку електропилу, він викрав її та залишив будинок, після чого продав пилу, а гроші використав на спиртне. 08.01.2021 року він, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, йшов по селу Хрипівка Городнянського району. Оскільки йому було важко йти, він зайшов до незнайомого будинку, у якому нікого не виявилося. У цьому будинку він вирішив переночувати, не бажаючи нічого красти з нього. В будинку він випив ще спиртного та спав до прибуття господарів та поліції. 16.01.2021 року він з метою вчинення крадіжки спиртного та продуктів харчування прибув до будинку потерпілої ОСОБА_12 , у якому розбив скло у вікні, проник до будинку та викрав з нього продукти харчування, спиртне та чоловічу куртку. Деякі продукти та частину спиртного він вжив, а решту викрадених речей в нього було вилучено працівниками поліції. Наполягав, що намір вчиняти крадіжки з господарств потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в нього виникав вже після того, як він потрапляв до будинків, тому кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 185 КК України по цим двом епізодам вважає невірною. У скоєному щиро кається.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала, що в будинку АДРЕСА_2 проживала її стара матір, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір проживала сама, була сліпа та глуха, мала слабкий стан здоров`я. 19.12.2020 року вона відвідувала свою матір у вказаному будинку. Виходячи, вона як завжди, вимкнула світло та зачинила двері на гачок ззовні. Наступного дня вона прийшла провідати матір та виявила, що з будинку викрадені електрична плита, туалетний папір, сірники. Вона викликала працівників поліції та повідомила про злочин, в процесі розслідування якого плита їй була повернута.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що з обвинуваченим ОСОБА_8 він бачився одного разу, ніколи не товаришував, останній не входив до кола його спілкування. 24 грудня 2020 року він ночував у своїх родичів, тому в його будинку нікого не було. Будинок був зачинений на навісний замок, однак цей замок тримався не міцно, його легко було пошкодити. Прибувши додому, він виявив, що замок зірваний, з будинку викрадена електропилка. У зв`язку з виявленою крадіжкою він звернувся до поліції. В процесі досудового розслідування викрадена пилка йому була повернута.

Так, судом першої інстанції на вимогу процесуального закону було в повному обсязі з`ясовано обставини кримінального провадження та перевірено їх доказами, якими об`єктивно доведена вина обвинуваченого, а саме:

- протоколами огляду місць подій від 22.12.2020 року, від 23.12.2020 року, від 28.12.2020 року, від 04.01.2021 року, від 09.01.2021 року, від 16.01.2021 року та від 27.01.2021 року;

- протоколами проведення слідчих експериментів від 27.01.2021 року (т.1 а.п. 239-240) та від 29.01.2021 року (т. 2 а.п. 76-77);

- висновками експертиз №СЕ-19/125-21/33ТВ від 18.01.2021 року, №СЕ-19/125-21/15-ТВ від 05.01.2021 року, №СЕ-19/125-21/14-ТВ від 05.01.2021 року, №СЕ-19/125-21/465-ТВ від 22.01.2021 року, №СЕ-І5-21/464-ТВ від 25.01.2021 року, якими підтверджена вартість майна, викраденого у потерпілих;

- довідками директора ТОВ «Городнянський ринок», якими підтверджена вартість майна.(т.2 а.п. 24).

У сукупності із зібраними у справі доказами, суд належно оцінив показання обвинуваченого щодо часткового визнання вини і при повному, всебічному розгляді всіх обставин справи, дійшов вірного висновку, що його вина у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, доведена.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що місцевий суд дослідив всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, а тому наведені обвинуваченим у апеляційній скарзі доводи про незаконність вироку є необґрунтованими.

Дослідивши в судовому засіданні усі докази у справі та оцінивши їх у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що у діях ОСОБА_8 є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла, за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

У відповідності до п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України до загальних засад кримінального провадження відноситься в тому числі здійснення провадження із дотриманням принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, який полягає, зокрема, в самостійному обстоюванні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд дійшов висновку, з яким погодилась колегія суддів апеляційного суду, що цей принцип у повній мірі був реалізованим при розгляді даної справи.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо перекваліфікації його дій за двома епізодами з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України є необґрунтованими та такими, що повністю спростовані дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами та відповідно підстави для зміни вироку суду відсутні.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги обвинуваченого щодо перекваліфікації його дій за двома епізодами з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, а саме про те, що він не мав наміру скоювати крадіжки 21.12.2020 року з будинку ОСОБА_10 та 24.12.2020 року з будинку ОСОБА_11 , а знаходячись в цих будинках і побачивши речі, лише тоді і скоїв крадіжки, суд розцінює їх як об`єктивно неспроможні та спрямовані на покращення свого становища, адже про наявність наміру вчинення крадіжок при проникненні до вказаних будинків свідчить саме спосіб проникнення, зокрема по епізоду від 21.12.2020 року шляхом відкриття зачинених на гачок вхідних дверей, по епізоду від 24.12.2020 року шляхом зриву навісного замка,тобто подолання перешкоди на шляху до викраденого майна, відсутність будь-яких відносин з потерпілими, а також дії обвинуваченого після проникнення до вказаних будинків.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінив зібрані у кримінальному провадженні докази і надав у вироку аналіз усіх доказів.

Усі докази, на яких ґрунтується вирок, ретельно перевірені судом і підставно покладені в обґрунтування вироку. З таким процесуальним рішенням колегія суддів погоджується.

Дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за сукупністю кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла, за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання звертається увага суддів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити із кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, зокрема, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України є кримінальним проступком, вчинений ОСОБА_8 злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, є нетяжким, злочини, вчинені ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України є тяжкими, врахував особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, про що свідчить характеристика старости Хрипівського старостинського округу Городнянської міської ради від 04.01.2021 року, з якої встановлено, що ОСОБА_8 схильний до крадіжок та вживання спиртних напоїв, у лікаря психіатра обвинувачений на обліку не перебуває, у лікаря нарколога перебуває з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, не працює, на обліку як безробітний не перебуває, не має стійких соціальних зв`язків, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, судимість не знято і не погашено у встановленому законом порядку, обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 21.12.2017 року, врахував обставину, що пом`якшує покарання, а саме, визнання вини обвинуваченим, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого - рецидиви злочинів, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, з урахуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 71 КК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується та вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого та даним про особу обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінально-караних діянь.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ст. 65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів не знаходить порушення місцевим судом вимог ст. 65 КК України, ст. 370 КПК України і вважає вирок законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду у вироку та були підставою для його скасування або зміни при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування або зміну судового рішення у кримінальному провадженні, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2021 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4