ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/2487/21 (1-кс/621/665/21)
Провадження № 11-сс/818/2208/21 Суддя доповідач ОСОБА_1
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000308 від 17.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20 серпня 2021 року задоволено клопотання слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000308 від 17.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно оскаржуваної ухвали накладено арешт, який полягає у забороні користування, відчуження та розпорядження, на строк три місяці, на вилучені під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 17.08.2021:
- автомобіль "Skoda-Octavia", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 ;
- велосипед "Україна", гумові черевики сірого кольору, кепку сірого кольору, власником яких є ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20 серпня 2021 року, який ним пропущений у зв`язку з тим, що про наявність вказаної ухвали довірителю взагалі відомо не було та її копію не отримували, а також просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою арешт на зазначене в оскаржуваній ухвалі майно накласти без встановлення строку такого арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги представник потерпілої посилається на те, що рішення слідчим суддею постановлено з порушення вимог КПК України. Зазначає, що слідчий суддя не мав жодних підстав для того, щоб визначати часові межі арешту майна.

Прокурор, відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, був належним чином повідомлений засобами телефонного зв`язку про дату та час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилися. Надав до суду заяв, в які просить провести судове засідання за відсутністю прокурора.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, колегія суддів визнає поважними причини пропуску представником потерпілої строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, передбачений п.3 ч.2 ст. 395 КПК України, у зв`язку з чим, строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні ВП№2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000308 від 17.08.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.
20.08.2021 слідчий відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: автомобіль "Skoda-Octavia", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 ; велосипед "Україна", гумові черевики сірого кольору, кепку сірого кольору, що належать ОСОБА_10 .
В обґрунтування клопотання зазначив, що 17.08.2021 близько 18:30 години на 19 км-350 м автомобільної дороги "Харків-Мерефа-Павлоград" від с. Першотравневе в бік с. Безпалівка Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_9 рухалася на автомобілі "Skoda-Octavia", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в той час ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухався на велосипеді "Україна" у попутному напрямку, де не впорався з керуванням і виїхав на проїжджу частину, в результаті чого виникла дорожньо-транспортна пригода, а ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження.
Даними первинної реєстрації пацієнтів КНП "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова" ХМР №115/29853 від 17.08.2021, підтверджується, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була доставлена до лікарні з попереднім діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, множинні садна на обличчі, кома.
17.08.2021 під час огляду відкритої ділянки на 19 км-350 м автомобільної дороги "Харків-Мерефа-Павлоград", було виявлено та вилучено транспортні засоби, гумові черевики та кепку, щодо яких в клопотанні вимагається арешт.
Крім того, вони були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий вважав, що для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, належного проведення судових експертиз з метою встановлення наявності або відсутності ознак складу кримінального правопорушення, необхідно накладення арешту на зазначені транспортні засоби, гумові черевики та кепку.
Крім того, слідчий зазначив, що тимчасово вилучені транспортні засоби та речі можуть зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тому необхідно вжити заходів до їх збереження шляхом накладення на них арешту.
Постановляючи рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя суду першої інстанції таке рішення мотивував тим, що в матеріалах кримінального провадження є достатньо відомостей вважати тимчасово вилучене майно у вигляді транспортних засобів та речей доказами у кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на нормах чинного КПК України.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна, як зазначено в ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії", при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" , рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Виявлені та вилучені 17.08.2021 під час огляду відкритої ділянки на 19 км-350 м автомобільної дороги "Харків-Мерефа-Павлоград" транспортні засоби, гумові черевики та кепка,підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується рішенням суду в частині визначення строку арештованого майна виходячи з наступного.
Накладаючи арешт на автомобіль "Skoda-Octavia", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипед "Україна", гумові черевики сірого кольору, кепку сірого кольору, на строк три місяці, слідчий суддя суду першої інстанції не обґрунтував чому саме такий строк, не звернувши увагу на вимоги ст. 219 КПК України.
Колегія суддів зауважує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.
У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власники майна мають право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно їм може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20 серпня 2021 року в частині визначення строку арешту майна підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали в цій частині. Відповідно апеляційна скарга представника потерпілої підлягає частковому задоволенню.
П О С Т А Н О В И Л А :
Поновити представнику потерпілої ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20 серпня 2021 року.
Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20 серпня 2021 року в частині визначення строку арешту майна скасувати та в цій частині постановити нову ухвалу.
Визначити строк арешту вилученого майна до його скасування у встановленому порядку КПК України.
В решті ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20 серпня 2021 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, але в частині поновлення строку на апеляційне оскарження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді