Справа №766/3237/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и л а:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме: упаковку з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 ;- коробку з під мобільного телефону АЙФОН 13 PRO Imeil: НОМЕР_2 ; - флешку micro sd Adapter на 2gb. - коробку з під мобільного телефону ZTEL8; вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання та прописки гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.12.2021 року о 03:00 год.

Обґрунтування клопотання:

Основну частина клопотання складає детальний виклад обставин вчинення кримінального правопорушення та цитування статей КПК України, що регулюють питання накладення арешту на майно.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, якої визначено вимоги до клопотання про арешт майна, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, серед іншого, повинно бути зазначено:

1)підстави і мету відповідно до положень стаття 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання взагалі не містить підстави, мети та відповідного обґрунтування для накладення цього арешту, лише містить цитування змісту статей КПК України, що не є необхідним, виходячи зі змісту ч.2 ст.171 КПК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що «відповідно до ч.2 ст.170КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167КПК України , тобто якщо вони зберегли на собі сліди учинення кримінального правопорушення та були предметом його вчинення».

Слідчий суддя зазначає, що частина 2 ст.170КПК України має не такий зміст, як його визначає слідчий. Частина 2 статті 170КПК України визначає з якою метою може бути накладено арешт.

Слідчому у клопотанні не треба цитувати норми КПК України, які регулюють питання накладення арешту на майно, оскільки цього ст.171КПК України не вимагається.

Слідчому у клопотанні необхідно обґрунтувати необхідність накладення арешту на майно, підстави для арешту, мету та завдання.

З клопотання вбачається, що арешт на майно необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів(п.1 ч.2 ст.170КПК), а відповідно до ч.3 ст.170КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Основним документом, де мали б бути викладені такі критерії, є постанова слідчого про визнання речовим доказом, але в постанові, доданій до клопотання, такого визначення не міститься, а тому ч.3 ст.170КПК України надає слідчому з прокурором додаткову можливість викласти критерії відповідності вилученого майна, яке пропонується арештувати, речовим доказам.

Вилучені речі «мають не силу речових доказів», як вказує слідчий у постанові, а повинні містити ознаки на відповідність критеріям, визначеним у ст.98КПК України.

Слідчий з прокурором має не цитувати статтю 98КПК, а конкретно вказати критерії речового доказу коробок з-під мобільного телефону, флешки, упаковки з-під сім-карти.

Незрозуміло яке завдання кримінального провадження арештом вказаних речей має бути виконано.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.171КПК України клопотання має містити документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

В порушення вказаних вимог клопотання не містить відповідного обґрунтування належності майна .

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Оскільки клопотання про арешт майна не відповідає вимогам, визначеним ст.171 КПК України, то відповідно до ч.3 ст.172 КПК України підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання повернути прокурору ОСОБА_4 .

Встановити строк у 72 години з моменту отримання вказаної ухвали прокурором ОСОБА_4 для усунення наявних у клопотанні недоліків.

Копію ухвали направити слідчому ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1