Справа № 598/1485/21
провадження № 1-кп/598/186/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2021 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження №598/1485/21 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, непрацюючої, раніше не судимої,

за ст.254 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 року),-

встановив:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що маючи у користуванні земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0088, площею 0,3697 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належить їй на праві приватної власності, та розташована за адресою: с.Залужжя, Тернопільського району Тернопільської області, в грудні 2017 року, діючи умисно, ігноруючи вимоги ст.ст.96, 20, 186-1 Земельного кодексу України, достовірно знаючи про вид цільового призначення земельної ділянки, без відповідних дозвільних документів на проведення робіт та без проведення змін цільового призначення земельної ділянки, зняла верхній шар ґрунту, утворивши заглиблення, яке заповнила водою, чим створила штучну водойму площею 0,02 га. Дії ОСОБА_4 призвели до зміни рельєфу та утворення штучної водойми, внаслідок чого частина земельної ділянки площею 0,02 га виведена з сільськогосподарського обороту та подальше використання її за цільовим призначенням, а саме для ведення особистого селянського господарства, неможливе.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.254 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 року), як за ознаками безгосподарського використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України у зв`язку і закінченням строків давності, а порушене кримінальне провадження закрити.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечила щодо задоволення вищевказаного клопотання та вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.254 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи думку прокурора, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання та звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Така ж позиція висловлена і Верховним Судом України у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, відповідно до якої особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину.

Тобто, суд вважає, що положення ч.4 ст.286 КПК України, як і положення ст.49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Дана позиція суду також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах: від 04.06.2020 року, винесеній у справі за №127/26665/16-к; від 19.11.2019 року, винесеній у справі за №345/2618/16-к.

Судом враховується те, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.254 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 року), як за ознаками безгосподарського використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. №2617-VIII.
Зазначеним Законом внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень. Так, згідно ст.12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Таким чином, ст.254 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 року), з 01 липня 2020 року визначена як кримінальний проступок, за який було передбачене покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Обвинуваченою ОСОБА_4 вищевказане кримінальне правопорушення скоєно в грудні 2017 року, тобто з дня його вчинення минуло понад три роки.

Судом також враховується, що від дня скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.254 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 року), і по даний час обвинувачена ОСОБА_4 не ухилялася від слідства або суду та не вчинила будь-якого нового кримінального правопорушення, а, відтак, обвинувачена підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, п.2 ч.1 ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд,-

постановив :

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.254 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 року), у зв`язку із закінченням строків давності на підстав п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Закрити кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 03.07.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.254 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 року), у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд на протязі 7 днів з дня її оголошення.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя: ОСОБА_1

.