Справа № 369/8583/20
Провадження № 1-кп/369/1121/21
В И Р О К
іменем України
21.10.21 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004968 від 12.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

встановив:
11.08.2017 близько 11.30 ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на парковці ТРК «МегаМаркет», який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Київська, 2в, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу себе, таємно викрав належний ОСОБА_5 велосипед марки «Raleigh RS 950», номер рами - НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку експерта № 2724/20 від 26.09.2017 року, становить 4900 грн.
З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 4900 грн.

При цьому органом досудового розслідування за вказаних обставин дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознакою повторності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у крадіжці визнав, підтвердив обставини вчиненого злочину, у вчиненому щиро розкаявся, по суті справи вказав, що йому було далеко добиратися з роботи, тому він на парковці вкрав велосипед та поїхав на ньому додому, наступного дня викрадений велосипед здав в ломбард, проте під час досудового розслідування вартість велосипеду відшкодував потерпілій.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, на адресу суду направила заяву, в якій вказала, що прибувати до суду не буде, претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання поклалась на розсуд суду.
Враховуючи позицію обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і що відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, та обвинуваченому та прокурору роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
Тому судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які характеризують його особу, в тому числі документів про попередні судимості.
На підставі викладеного суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена за ч. 1 ст. 185 КК України, без ознак повторності, тому кваліфікує його дії за вказаною статтею як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При виключенні з обвинувачення ОСОБА_4 ознаки повторності суд звертає увагу на наступне.
Так, вироком від 04.07.2014 року Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки.
Ухвалою від 21.09.2020 року Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 звільнений від відбування, призначеного вироком від 04.07.2014 року Святошинського районного суду м. Києва у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі у зв`язку із закінченням іспитового строку, оскільки такий строк у ОСОБА_4 закінчився 04.07.2016 року.
Звільнення ОСОБА_4 від покарання по закінченню іспитового відбулось лише у 2020 році у зв`язку з розглядом кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.
Разом з тим, вироком від 31.10.2017 року Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_4 у висунутому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України виправданий. Вирок першої інстанції ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01.02.2018 року та ухвалою від 20.11.2018 року Верховного суду України залишено без змін.
Отже, станом на 11.08.2017 року на день вчинення даного кримінального правопорушення судимість у ОСОБА_4 була погашена.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним діяння, а також те, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до кримінальних проступків, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.08.2015 року з діагнозом розлад психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, синдром залежності, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 304 від 08.07.2020 року осудний.
Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, а тому, з урахуванням викладеного, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає доцільним призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в межах санкції статті, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, оскільки вважає, що ОСОБА_4 зробив належні висновки, потерпіла до обвинуваченого претензій не має, тому покарання у виді штрафу буде достатнім покарання для недопущенням ОСОБА_4 порушень Закону.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя ОСОБА_1