Справа № 203/1319/20
Провадження № 1-кп/0203/905/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001872 28.07.2019 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2019 року приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись на пр. Олександра Поля в місті Дніпрі побачив на землі, на зупинці громадського транспорту скляну колбу ємністю 5 мл., заповнену до відмітки 2,5 мл. прозорою рідиною, яку визначив для себе як наркотичний засіб «метадон».
Після чого, ОСОБА_3 , діючи з раптово виниклим злочинним умислом, направленим на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, порушуючи вимоги Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року, підняв зазначену скляну колбу з землі, таким чином, скоюючи злочин, незаконно придбав наркотичний засіб, який поклав до сумки, яка знаходилась при ньому та став незаконно зберігати при собі, пересуваючись вулицями міста Дніпра.
Далі, 27 липня 2019 року о 20.00 годині ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будинку 96-Г розташованому по пр. О. Поля в м. Дніпрі, продовжуючи незаконно зберігати при собі наркотичний засіб, палив у невстановленому місці. За паління тютюнових виробів в невстановленому місці ОСОБА_3 був притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, про що винесено постанову серії АА № 138276. На запитання працівників поліції чи маються у ОСОБА_3 заборонені для зберігання предмети, останній відповів, що він зберігає при собі скляну колбу з наркотичним засобом «метадон», у зв`язку із чим було викликано слідчо-оперативну групу ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Далі, в цей же день в період часу з 20.10 до 21.00 години, біля будинку №96-Г, по пр. О. Поля в м. Дніпрі, в присутності двох понятих ОСОБА_3 , надав для огляду та вилучення слідчому СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з сумки, яка знаходилась при ньому, скляну колбу номінальною ємністю 5 мл., заповнену до відмітки 2,5 мл. прозорою рідиною, яку він незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту.
Згідно висновку експерта № 1/8.6/3202 від 04.09.2019 надана на експертизу безбарвна рідина з осадом білого кольору масою 5,0107 г, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Маса мета дону складає 1,3113 г.
Таким чином, ОСОБА_3 , незаконно придбав, зберігав наркотичний засіб без мети збуту, тобто скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.
Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України не було, право на захист підозрюваного було роз`яснено та дотримано, сумнівів у суду щодо добровільності відповідної заяви підозрюваного не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України судом визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадженняна підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, враховує наявність пом`якшуючої обставини щирого каяття та відсутність обтяжуючих покарання обставин, матеріальний та сімейний стан особи.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є проступком, а також те, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під наглядом лікаря-нарколога з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання легких розчинників. Синдром залежності», вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, своїми діями сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу. При цьому суд виходить з положень ст.ст.4, 5 КК України, відповідно до яких кримінальна караність визначається законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Закон про кримінальну відповідальність, що, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Встановлено, що на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, санкція ч.1 ст.309 КК України в редакції від 15.04.2008 року передбачала покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 22.11.2018 року редакція ч.1ст.309 КК України в частині кримінальної караності змінилася, та посилена в частині штрафу, який становить від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а отже закон про кримінальну відповідальність в цій частині не має зворотної дії у часі.
За таких обставин, міру покарання у виді штрафу суд визначає в межах санкції ч.1 ст.309 КК України в редакції від 15.04.2008 року, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення.
І таке покарання на переконання суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винного.
Долю речових доказів та судових витрат необхідно вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100, ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: скляну колбу з наркотичним засобом метадон, яка зберігається у камері схову Дніпровського ВП і - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 1/8.6/3202 від 04.09.2019 року в сумі 1256,08 гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1