ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/326/21 Справа № 693/1546/14-к Категорія: ч.2 ст.286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року 09 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 11 лютого 2021 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та виправдано у з?язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Запобіжний захід ОСОБА_11 не обирався.

Цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишені без розгляду.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Як убачається з вироку, згідно обвинувального акту ОСОБА_11 обвинувачувався в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що заподіяли тілесні ушкодження та спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_11 04 березня 2012 року близько 18 год. 00 хв. на 84 км + 150 м автодороги ОрадівкаЖашківМошни, поблизу с. Тетерівка Жашківського району Черкаської області, в порушення вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Опель-Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючиcь в напряму с. Тетерівка, Жашківського району Черкаської області, в порушення вимог п.п.2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням вказаного транспортного засобу, з`їхав з проїжджої частини дороги в кювет за правим по напрямку руху узбіччям, де здійснив наїзд на дерево.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Опель-Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 :

ОСОБА_13 , 1981 року народження, отримав тілесні ушкодження небезпечні для життя від яких настала смерть;

ОСОБА_10 , 1981 року народження, отримав тілесні ушкодження які небезпечні для життя.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Опель-Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , а саме вимог п.п.2.3 б), 2.9 а) та 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 та спричинення смерті потерпілого ОСОБА_13 .

За результатами судового розгляду Ломачинського судом першої інстанції виправдано та визнано невинуватим, у зв`язку з недоведеністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції в апеляційній скарзі прокурор порушує питання про його скасування у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Просить провести часткове дослідження доказів та ухвалити новий обвинувальний вирок, яким засудити Ломачинського за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції упереджено підійшов до оцінки доказів на яких ґрунтується обвинувачення, а рішення про недоведеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_14 кримінального правопорушення побудував на суперечливих та належно не перевірених доводах сторони захисту. В обгрунтування свого рішення про виправдання, районний суд поклав показання обвинуваченого ОСОБА_11 , який вини в інкримінованому йому злочині не визнав, наполягав на тому, що він взагалі не перебував за кермом автомобіля, показання свідків про те, що за деякий час перед дорожньо-транспортною пригодою вони бачили за кермом автомобіля ОСОБА_10 , які є лише припущенням, оскільки не підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Жоден із вказаних свідків об`єктивно та достовірно не підтвердив, хто саме в момент дорожньо-транспортної пригоди був за кермом автомобіля.

Крім того, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, належним чином не проаналізовано окремо та в сукупності докази обвинувачення, зокрема висновок комісійної судово-медичної експертизи №1к від 20.01.2014 року, згідно якого в момент зіткнення легкового автомобіля «Опель-Вектра» з деревом, на місці пасажира заднього сидіння знаходився ОСОБА_10 , а на місці водія знаходився ОСОБА_11 , а оцінив цей висновок критично належним чином не мотивувавши свою позицію.

Районним судом не надано належної оцінки показанням експерта ОСОБА_15 , який в суді категорично стверджував, що ОСОБА_10 , перебуваючи на місці водія за кермом автомобіля, не отримав би таких тілесних ушкоджень в результаті ДТП. Також суд першої інстанції не проаналізував та не оцінив як доказ у провадженні висновок комплексної судової медико-автотехнічної експертизи №26385/19-52/14731/20-52/131/К від 17.06.2020 року, згідно якої на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_13 перебував на місці переднього пасажира, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 могли бути, як на місці водія так і на місці пасажира заднього сидіння.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілих, які підтримали апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили рішення суду першої інстанції залишити в силі, дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Цих вимог закону районним судом дотримано не було.

Провівши у кримінальній справі стосовно ОСОБА_11 за клопотанням прокурора повторне часткове дослідження доказів, колегія суддів приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та надана невірна оцінка доказам на яких побудований виправдувальний вирок, а обвинувачений ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України при наступних обставинах.

ОСОБА_11 04 березня 2012 року близько 18 год. 00 хв. на 84 км + 150 м автодороги ОрадівкаЖашківМошни, поблизу с. Тетерівка Жашківського району Черкаської області, в порушення вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Опель-Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючиcь в напряму с. Тетерівка, Жашківського району Черкаської області, в порушення вимог п.п.2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням вказаного транспортного засобу, з`їхав з проїжджої частини дороги в кювет за правим по напрямку руху узбіччям, де здійснив наїзд на дерево.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Опель-Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 :

ОСОБА_13 , 1981 року народження, отримав тілесні ушкодження небезпечні для життя у вигляді поєднаної травми голови, шиї, грудної клітки та черевної порожнини: крововиливів під м`які мозкові оболонки, двосторонніх переломів ребер, відкритого перелому кісток правого передпліччя у верхній третині, розривів печінки та селезінки, що ускладнилась розвитком двостороннього гемотораксу (накопичення крові у плевральних порожнинах) та гемоперітонеумом (накопичення крові у черевній порожнині), забоєм - розмізченням головного мозку, травматичним та геморагічним неоном, від яких настала смерть;

ОСОБА_10 , 1981 року народження, отримав тілесні ушкодження які небезпечні для життя у вигляді закритого подвійного перелому дужок другого шийного хребця без зміщення уламків, забій правої лобної долі головного мозку з астено-вегетативним та астено-невротичними синдромами, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Опель-Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , а саме вимог п.п.2.3 б), 2.9 а) та 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 та спричинення смерті потерпілого ОСОБА_13 .

Допитаний в суді першої та апеляційної інстанції Ломачинський свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що 04 березня 2012 року він разом із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_13 зустрілися в ресторані «Арарат», щоб відпочити. Пізніше ОСОБА_13 зателефонував до ОСОБА_10 і запропонував йому приїхати до них у ресторан. ОСОБА_10 приїхав до них на своєму автомобілі, будучи вже напідпитку, і привіз із собою пляшку горілки. Вони всі вживали горілку і випили близько двох пляшок. Потім всі вирішили розходитися по домах. ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_11 і ОСОБА_13 підвезти їх. Дорогою ОСОБА_10 запропонував заїхати пограти у більярд, який знаходиться у магазині «Комфорт». Вони приїхали туди приблизно о 14-15 годині. ОСОБА_10 з ОСОБА_13 пограли у більярд і після цього вони втрьох поїхали додому. По дорозі додому вони під?їхали до магазину, що на вул. Пархоменка, де купили цигарки і пиво, яке випили біля магазину. Потім ще купили пляшку коньяку і теж випили. Тоді ОСОБА_10 повіз їх додому. Вони всі були дуже п?яні. ОСОБА_13 попросив: «Сєрьога, дай я сяду за руль», а ОСОБА_10 відповів, що кермо нікому ніколи не дає і їде сам. ОСОБА_10 підвіз їх до контори колгоспу «Щорса» у м. Жашків і ОСОБА_13 запропонував поїхати ще до його товариша у с. Баштечки Жашківського району і всі погодилися. ОСОБА_11 сидів позаду, ОСОБА_13 сидів спереду на пасажирському сидінні, а ОСОБА_10 за кермом. Коли їхали в центрі міста, ОСОБА_10 почав «гнати» машину і ОСОБА_11 йому сказав: «Не лети!». ОСОБА_11 у центрі міста на світлофорі, коли автомобіль стояв на червоне світло, хотів вийти через задню дверку, але ОСОБА_10 «рвонув» різко машиною і поїхав. Це було близько 17 год. 00 хв. Вони виїхали за місто і ОСОБА_10 почав сильно «гнати» машину, близько 80 км/год. На трасі і на обочині була крига, видимість була нормальна. ОСОБА_10 перед с. Тетерівка Жашківського району пішов на підйом, машиною почало крутити. На дворі було видно (18.00-18.30 год.). ОСОБА_11 сидів ззаду на сидінні посередині. Коли побачив, що машину несе, він ліг на сидінні. Машина злетіла правою стороною в кювет і вдарилася об дерево. ОСОБА_11 втратив свідомість на деякий час. Коли він прийшов до тями, то побачив, що ОСОБА_10 сидів за кермом трохи нахилений до пасажира теж без свідомості. Пасажирське сидіння з правої сторони було розвернуте в ліву сторону. ОСОБА_13 лежав на сидінні. ОСОБА_11 виліз через заднє праве вікно, воно було розбите. Йому ніхто не допомагав вилазити з машини. Після цього зателефонував ОСОБА_16 і повідомив про те, що сталася ДТП. Потім приїхала «швидка допомога». Працівники «швидкої допомоги» не могли відкрити водійські двері, тому що вони були заблоковані. Права передня частина автомобіля була ввігнута і пасажирів хотіли витягнути лівою стороною. ОСОБА_13 лежав з правої сторони, а його голова була на задньому сидінні. Відірвали задні двері і витягли ОСОБА_13 , а потім через передні двері витягли ОСОБА_10 . Їх повезли в лікарню. Під`їхали ОСОБА_18 і ОСОБА_19 ОСОБА_10 і ОСОБА_13 були без свідомості. За допомогою до «швидкої допомоги» ОСОБА_11 не звертався, так як у нього тілесних ушкоджень не було. На проведення за його участі експертизи його не запрошували. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнає.

Колегія суддів критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_11 , що саме ОСОБА_10 знаходився за кермом автомобіля під час ДТП, оскільки вони не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та спростовуються сукупністю наявних у провадженні доказів.

Висновок колегії апеляційного суду про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, зроблений з дотриманням вимог ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування обставин підтверджених доказами, які було ретельно досліджено і перевірено під час апеляційного розгляду.

Не визнання винуватості ОСОБА_11 , колегія суддів розцінює, як спосіб захисту та намагання уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_14 його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджується наступними доказами.

- показами потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що дійсно 04 березня 2012 року вдень він приїхав в кафе «Арарат», де разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та ОСОБА_17 відпочивали, при цьому вживали горілку. Після кафе разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_20 на його ( ОСОБА_10 ) автомобілі вони заїжджали в більярдну, що біля автостанції. Потерпілий не заперечує, що саме він їздив по м. Жашків за кермом. ОСОБА_13 зідзвонився зі своїм товаришем із с.Баштечки і вони домовилися, що приїдуть до останнього. За кермо сів він ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_13 збоку на пасажирське сидіння, а ОСОБА_11 на заднє сидіння. На виїзді з ОСОБА_21 в напрямку с.Тетерівка вони заїжджали до ОСОБА_22 , який на хімскладах ремонтує автомобілі. ОСОБА_11 не хотів з ними їхати і мав намір із ОСОБА_23 повернутися додому. Але ОСОБА_24 не було на місці і тоді, оскільки він та ОСОБА_13 були в стані сильного сп`яніння, а ОСОБА_11 ні, то ОСОБА_13 впросив останнього сісти за кермо, тому що він не хотів з ними їхати, після чого ОСОБА_14 сів за кермо і вони поїхали. Він ОСОБА_25 сів на заднє сидіння і вони поїхали в напрямку с.Тетерівка у с.Баштечки, як сталася ДТП він не пам`ятає.

- показами свідка ОСОБА_18 , яка показала, що 04 березня 2012 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_26 на власному автомобілі повертались з м. Жашків в с. Королівка Жашківського району. Їх обігнала машина червоного кольору, яка їхала на великій швидкості і яку розвернуло і знесло з траси. Коли вони з чоловіком під`їхали ближче, то побачили вказану машину вже біля дерева, вона була побита, вікна були закриті, крім одного пасажирського. Чоловік зупинився, а вона пішла вперед до машини. Біля передніх дверей пасажирського місця машини стояв чоловік, то був ОСОБА_11 . Як ОСОБА_11 вийшов з машини - вона не бачила. Бачила як він відходив від машини і весь час телефонував, але не тікав. У машині на передньому пасажирському сидінні лежав чоловік, голова якого була нахилена до водійського місця, вся рука і рукав у крові. ЇЇ чоловік ОСОБА_26 перевірив у цього пасажира пульс. На задньому пасажирському сидінні свідок побачила ще одну людину, то був ОСОБА_27 . Він знаходився у сидячому положенні, нахилений вперед, напевно без свідомості. ОСОБА_18 викликала швидку і поліцію. Під`їхали люди і почали через вікна витягувати хлопців, які були в машині. При цьому заднє пасажирське вікно розбили. ОСОБА_18 наголосила, що покази на даний час в суді вона дає правдиві і як такі, що відповідають дійсності.

- показами свідка ОСОБА_26 в суді показав, що 04 березня 2012 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_18 на власному автомобілі зі швидкістю близько 60 км/год їхали з м. Жашків в с. Королівка Жашківського району. Дорога була слизька, без переметів снігу. Їх обігнала «іномарка» червоного кольору, яка їхала на великій швидкості близько 100 км/год. Пасажир цього автомобіля, який сидів спереду, витягнув у вікно руку і показ непристойний жест. Автомобіль випередив вперед їх на відстань близько 300-500 метрів і стрімко зник. Проїхавши цю відстань ОСОБА_26 помітив автомобіль на узбіччі праворуч біля дерева. Автомобіль передом був розташований в напрямку м. Жашків. Свідок зупинився, щоб допомогти. Побачив, що біля машини стоїть хлопець, як він пізніше дізнався, то був ОСОБА_11 . Що робив останній - він не пам`ятає. Підійшовши до автомобіля, побачив, що спереду біля пасажира було розбите скло. Він поміряв йому пульс, пульс був, пасажир був весь в крові, рука була в склі і в крові. Капот в автомобілі не відкривався, двері всі були заблоковані і відкрити їх ні ззовні, ні з середини не можна було. Спочатку він не бачив пасажира на задньому сидінні. Побачив вже тоді, коли приїхали інші люди. Так як двері не відкривалися, верхню частину дверей виломили, щоб легше було витягувати пасажирів. Приїхала «швидка допомога» і почали витягувати пасажирів. Першим дістали ОСОБА_10 , який сидів на задньому сидінні, а ОСОБА_13 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, витягнули другим. ОСОБА_13 він тримав на руках, підклавши під голову ногу, щоб той лежав на боку і не захлинувся, так як він «харчав» кров`ю. Відрізок шляху, де відбулася ДТП, був прямий. Самого ДТП свідок не бачив. Крім водія «швидкої» свідок нікого на той час не знав. «Швидка» приїхала через 15-20 хв після події. Ні з ким з учасників ДТП він не спілкувався. Людей зібралося приблизно десять чоловік. На момент ДТП було видно. Свідок підтвердив, що його покази, які надав у суді, є правдиві.

- показами свідка ОСОБА_28 також пояснив, що 04 березня 2012 року, ближче до вечора, до відділення «швидкої допомоги», де він працює водієм, надійшов виклик про ДТП з постраждалими. Коли він з фельдшером «швидкою допомогою» приїхали на місце події, то там було багато людей і стояли машини. Фельдшер пішов до місця ДТП, подивився і гукнув, щоб принесли носілки. Пасажирів з машини витягнути не могли, так як двері були «заклинені». Один пасажир лежав на задньому сидінні на боку. Спочатку витягли потерпілого, який був на задньому сидінні, поклали на носилки і занесли в автомобіль «швидкої допомоги». Свідок дав другі носилки, а сам залишився чекати в автомобілі. Потім принесли другого потерпілого, якого теж помістили у карету «швидкої» і поїхали до лікарні. Коли свідок підходив до машини зазначив, що спереду був потерпілий ОСОБА_13 , а ззаду лежав головою до правих дверей потерпілий ОСОБА_10 і його витягували через ліву дверку машини.

- показами свідка ОСОБА_29 , який показав, що ввечері 04 березня 2012 року надійшов виклик про ДТП у с. Тетерівка Жашківського району Черкаської області на «швидку допомогу», де він працює фельдшером. У той день була ожеледиця. Коли приїхали на місце ДТП, то на дорозі стояли машини, а автомобіль з потерпілими стояв розвернутий в сторону м. Жашків. На правому крилі і правій передній дверці були значні вм`ятини. У водійських дверках скла не було. ОСОБА_29 підійшов і запитав, де потерпілі. Вони були в машині. Попробували відкрити передні дверки, але вони були заклинені. Відкрили задні дверки і між переднім і заднім сидіннями лежав головою до лівої дверки ОСОБА_30 було зрушене і потерпілого було зажато між переднім і заднім сидіннями. Вони його витягли і відразу поклали на носилки та занесли до машини швидкої допомоги. Потім намагалися витягнути пасажира на передньому сидінні. Потерпілий був нахилений вперед на панель до правої стійки, ноги були зажаті. Витягли потерпілого через водійську дверку. У нього стан був важкий, він був без свідомості, була черепно-мозкова травма, тиск визначити було неможливо. Занесли його у машину «швидкої допомоги» і намагалися якнайшвидше довести його до лікарні. Потерпілі були весь час без свідомості і нічого не повідомляли. ОСОБА_11 на місці ДТП свідок особисто не бачив.

- показами експерта ОСОБА_31 , який працює медичним експертом з 1997 року та який пояснив, що у висновку № 1к від 20.01.2014 року експерти вважали, що за кермом транспортного засобу був ОСОБА_11 , оскільки в нього було найменше тілесних ушкоджень. При проведенні експертизи враховували механізм ДТП, характер ушкоджень усіх осіб, хто був під час ДТП у машині, та покази свідків. Експертам було відомо, що в автомобілі перебувало троє осіб. Якщо ОСОБА_11 лежав на задньому сидінні автомобіля, то тоді б на передніх сидіннях пасажира і водія перебували інші особи, а саме: ОСОБА_10 і ОСОБА_13 . Під час проведення експертизи експерти аналізували ушкодження всіх трьох осіб. Якби ОСОБА_11 за таких обставин лежав, а ОСОБА_10 і ОСОБА_13 перебували на передніх сидіннях, то вони не змогли б отримати ті тілесні ушкодження, які отримали, і ОСОБА_11 також отримав би якісь тілесні ушкодження. Покази свідків не є підставою для тих чи інших висновків, враховуючи лише тілесні ушкодження з урахуванням механічних пошкоджень авто. Моделювання було проведено шляхом розміщення людини у транспортному засобі в різних частинах, з метою з?ясування, в яких частинах автомобіля отримано тілесні ушкодження. Під час моделювання береться середній пересічний громадянин України і розміщується в різних частинах автомобіля, щоб зрозуміти якими частинами автомобіля на будь-якому з місць розташування громадянина було отримано тілесні ушкодження. Принципового значення з ким проводиться моделювання не має. Покази в особи на момент моделювання експерт не вправі відбирати. Особа, з якою проводилося моделювання, володіє навиком статиста. Вирішальним при проведенні експертизи щодо визначення місця перебування в автомобілі осіб, є тілесні ушкодження, а покази експерти оцінюють критично. Також вирішальним є пошкодження автомобіля, які переносяться на тілесні ушкодження, які має особа. Приймається до уваги й той факт, хто і де лежав, але це має другорядне значення. Експерту невідомо про те, що особа, яка перебуває в стані алкогольного сп?яніння за кермом, отримує менші тілесні ушкодження ніж твереза особа за кермом. Тілесне ушкодження таке як забій грудної клітки являється суб?єктивним, не має жодних об?єктивних ознак і перевірити це не має можливості. Сприймати це потрібно критично. Завдяки керму, особа на місці водія являється найбільш зафіксованою і не зміщується вперед завдяки цьому. Коли особа тримається руками за кермо, також не зміщується. Особа, яка перебуває за кермом, навіть при його втраті, буде найбільш зафіксованою, так як попереду кермо, а позаду сидіння.

- показами судово-медичного експерта ОСОБА_32 , який пояснив, що входив в комісію під час проведення судово-медичної експертизи №1к від 20.01.2014 року. Висновок даної експертизи підтримав в повному обсязі та надав аналогічні покази, які узгоджуються з показами експерта ОСОБА_33

- показами судово-медичного експерта ОСОБА_15 , якій працює на даній посаді з 2001 року, також підтримав висновок судово-медичної експертизи №1к від 20.01.2014 року та надав покази, аналогічні попередньому експерту і які узгоджуються з показами попередніх експертів. Також пояснив, що якщо б Ломачинський , як він стверджує сидів на задньому сидінні за водієм, та схилився до правої сторони то з урахуванням механічних ушкоджень, Ломачинський не міг отримати тілесні ушкодження, які у нього виявлені.

- показами експерта ОСОБА_34 , який пояснив у суді, що він виконував експертизу щодо визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_10 . Експертиза проводилася з медичної картки стаціонарного хворого Жашківської ЦРЛ, в якій зазначено, що потерпілий скаржився на біль в області шиї, забій шийного відділу хребта, струс головного мозку. Відповідно хворий на момент лікування в Жашківській ЦРЛ скаржився на болі в шиї. На рентгенограмі не було видно перелому хребта та шийного відділу хребта. Їх не завжди можна побачити на рентгенограмі. Тому пізніше було проведено повторне дослідження за іншою методикою та принципом дії, де було видно перелом шийного відділу хребта. У висновку написано, що травми отримані під час ДТП. У медичній карті стаціонарного хворого є щоденник лікаря від 07.03.2012р., у якому зазначено - скарги на біль в шиї.

Крім того, винуватість Ломачинського у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами та досліджені судом, а саме:

- даними протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 04 березня 2012 року, план-схемою до протоколу та таблицею зображень (Т.1, а.м.к.п.13-23), у яких зафіксована обстановка після ДТП, розташування у кюветі автомобіля «Опель-Вектра»;

- даними протоколу огляду транспорту від 04.03.2012р. (Т.1 а.м.к.п.24), в якому зафіксовано наявні на автомобілі механічні пошкодження;

- даними висновку судово-медичної експертизи №107/236 від 08.06.2012р. (Т.1 а.м.к.п.83-85), в якому зафіксовано виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_13 , визначено ступінь їх тяжкості та причини настання смерті останнього;

- даними висновку судово-медичної експертизи №74 мд від 12.06.2012р. (Т.1 а.м.к.п.89-91) із зазначенням отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ступеню їх тяжкості;

- даними протоколу огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу від 20.06.2012 р. (Т.1 а.м.к.п.118-120), в якому зафіксовано результати перевірки технічного стану автомобіля «Опель-Вектра», д,н НОМЕР_1 , а також вилучення частини обшивки заднього сидіння із плямою бурого кольору, схожою на кров;

- даними протоколу огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу від 03.07.2012 р. (Т.1 а.м.к.п.125-129), в якому зафіксовано результат виявлення та вилучення з салону автомобіля «Опель-Вектра», д,н НОМЕР_1 , чохла з рульового керма, чохла з сидіння водія (нижня частина), лівого переднього чохла (водійського) з сидіння, правого підголівника заднього, лівого підголівника заднього;

- даними висновку судово-медичної експертизи №243 від 14 серпня 2012 року 2-х чохлів водійського сидіння, 2-х підголівників, чохла рульового керма, частини обшивки заднього пасажирського сидіння (Т.1, а.м.к.п. 139-145), згідно якого походження крові на досліджуваних об`єктах «від потерпілого ОСОБА_13 і підозрюваного ОСОБА_10 не виключається. Даних за походження крові від свідка ОСОБА_11 немає»;

- даними висновку комісійної судово-медичної експертизи №1к від 20.01.2014р. (Т.1 а.м.к.п.173-191), згідно якого комісія експертів дійшла висновку, що в момент зіткнення легкового автомобіля «Опель-Вектра», д/н НОМЕР_1 , з стаціонарним об`єктом (деревом), на місці пасажира переднього сидіння знаходився ОСОБА_13 , на місці пасажира заднього сидіння знаходився ОСОБА_10 , на місці водія знаходився ОСОБА_11 ;

- даними висновку судової автотехнічної експертизи №4/301 від 14.07.2014р. (Т.2 а.м.к.п.21-24), згідно якого в дорожній обстановці, що склалась, водій автомобіля «Опель-Вектра», д/ НОМЕР_1 , ОСОБА_11 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України. За обставин зазначених у постанові, спеціальних (технічних пізнань в галузі автотехнічних досліджень не потрібно, тому слідчий або суд самостійно в змозі оцінити дії водія автомобіля у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України;

Як свідчать матеріали кримінального провадження за заявою захисника обвинуваченого було заявлено клопотання про призначення комплексної судової медико-автотехнічної експертизи від 17.06.2020р. №26385/19-52/14731/20-52/131/К (експертизу призначено судом у ході судового розгляду за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 ) (Т.3 а.м.к.п. 82-94), згідно якого з урахуванням механізму розвитку пригоди та її наслідків, механічних пошкоджень транспортного засобу, утвореної слідової інформації у обстановці, яка зафіксована на місці пригоди, отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та ОСОБА_10 слід вважати, що в момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_13 перебував на місці пасажира переднього сидіння. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 могли бути як на місці водія, так і пасажира заднього сидіння. Показання обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що на момент ДТП він перебував на задньому сидінні автомобіля в лежачому положенні є технічно спроможними за умови, що ОСОБА_10 перебував на місці водія даного транспортного засобу.

Таким чином з висновку експерта від 17.06.2020 року вбачається, що експерти не можуть ствердно вказати хто саме був за кермом транспортного засобу.

Дослідивши висновок судово-медичної експертизи №1к від 20.01.2014 року та висновок комплексної судової медико-автотехнічної експертизи від 17.06.2020року, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, який при постановленні виправдувального вироку взяв до уваги лише дані медико-автотехнічної експертизи від 17.06.2020року при цьому в контексті на користь обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що з висновку експерта від 20.01.2014 року вбачається, що експерти ствердно вказують, що на місці водія транспортного засобу в момент ДТП був саме ОСОБА_14 .

Суд, який здійснює розгляд справи, керуючись законом, оцінює висновок за своїм внутрішнім переконанням, заснованим на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Висновок експерта не є особливим доказом і оцінюється за загальними правилами оцінки доказів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів при оцінці доказів, а саме висновків експертів від 17.06.2020 року та від 20.01.2014 року віддає перевагу останньому, оскільки він є більш мотивований та експерти прийшли до категоричного висновку, що за кермом транспортного засобу в момент ДТП був ОСОБА_14 , при цьому висновки експертів від 17.06.2020 року такої категоричної відповіді не дають, а вказують про декілька варіантів знаходження за кермом того чи іншого водія.

Оцінюючи дані висновки експертів, колегія суддів враховує також те, що експерти, які проводили експертизу 20.01.2014 року були допитані в судовому засіданні, в тому числі в ході апеляційного розгляду та надали послідовні, мотивовані, ствердні покази, що за кермом транспортного засобу був саме ОСОБА_14 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про невинуватість Ломачинського, оскільки виправдовуючи останнього, суд першої інстанції в основу такого рішення поклав лише висновки медико-автотехнічної експертизи від 17.06.2020року, які зроблені через вісім років, при цьому зазначивши, що ОСОБА_10 і ОСОБА_11 могли бути як на місці водія, так і пасажира заднього сидіння, однак сукупність доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження свідчить, що саме ОСОБА_14 перебував за кермом автомобіля під час ДТП, тому у останнього вбачається наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Колегія суддів вважає, що при проведенні судово-медичної експертизи №1к від 20.01.2014 додержані всі вимоги закону при призначенні експертизи, дотримані права учасників процесу при призначенні і проведенні експертизи і висновки експертів достатньо мотивовані. Тому колегія суддів не може ставити під сумнів достовірність та об`єктивність висновків вказаної експертизи, відповідно до якої в момент зіткнення легкового автомобіля «Опель-Вектра», д/н НОМЕР_1 , з стаціонарним об`єктом (деревом), на місці пасажира переднього сидіння знаходився ОСОБА_13 , на місці пасажира заднього сидіння знаходився ОСОБА_10 , на місці водія знаходився ОСОБА_11 ..

Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи №1к від 20.01.2014, при зіткненні легкового автомобіля «Опель-Вектра», д/н НОМЕР_1 зі стаціонарним об`єктом (деревом), із найбільшим місцем прикладання сили і ділянку передніх правих дверей у пасажира заднього сидіння тілесні ушкодження виникають частіше і вони тяжчі, ніж у водія, оскільки пасажир заднього сидіння більш зафіксований. Стосовно пасажира переднього сидіння, то в даному випадку тілесні ушкодження виникають частіше ніж у водія та пасажира заднього сидіння, він отримує їх у більшій кількості та вони є тяжчими.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не виявлено, тоді як ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму у вигляді забою правої лобної частки, подвійного перелому дужки 2-го шийного хребця, які відносяться до середнього та тяжких тілесних ушкоджень. Потерпілий ОСОБА_13 отримав сполучену травму голови, шиї, грудної клітки, пошкодження внутрішніх органів (двосторонні переломи ребер, розрив печінки та селезінки), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили настання смерті останнього.

Для встановлення істини по справі, для об`єктивного розгляду матеріалів кримінального провадження, в суді апеляційної інстанції були також допитані медичні експерти: ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_15 .

Експерт ОСОБА_31 показав, що працює медичним експертом з 1997 року. У висновку № 1к від 20.01.2014 року експерти вважали, що за кермом транспортного засобу був ОСОБА_11 , оскільки в нього було найменше тілесних ушкоджень. При проведенні експертизи враховували механізм ДТП, характер ушкоджень усіх осіб, хто був під час ДТП у машині, та покази свідків. Експертам було відомо, що в автомобілі перебувало троє осіб. Якщо ОСОБА_11 лежав на задньому сидінні автомобіля, то тоді б на передніх сидіннях пасажира і водія перебували інші особи, а саме: ОСОБА_10 і ОСОБА_13 . Під час проведення експертизи експерти аналізували ушкодження всіх трьох осіб. Якби ОСОБА_11 за таких обставин лежав, а ОСОБА_10 і ОСОБА_13 перебували на передніх сидіннях, то вони не змогли б отримати ті тілесні ушкодження, які отримали, і ОСОБА_11 також отримав би якісь тілесні ушкодження. Покази свідків не є підставою для тих чи інших висновків, враховуючи лише тілесні ушкодження з урахуванням механічних пошкоджень авто. Моделювання було проведено шляхом розміщення людини у транспортному засобі в різних частинах, з метою з?ясування, в яких частинах автомобіля отримано тілесні ушкодження. Під час моделювання береться середній пересічний громадянин України і розміщується в різних частинах автомобіля, щоб зрозуміти якими частинами автомобіля на будь-якому з місць розташування громадянина було отримано тілесні ушкодження. Принципового значення з ким проводиться моделювання не має. Покази в особи на момент моделювання експерт не вправі відбирати. Особа, з якою проводилося моделювання, володіє навиком статиста. Вирішальним при проведенні експертизи щодо визначення місця перебування в автомобілі осіб, є тілесні ушкодження, а покази експерти оцінюють критично. Також вирішальним є пошкодження автомобіля, які переносяться на тілесні ушкодження, які має особа. Приймається до уваги й той факт, хто і де лежав, але це має другорядне значення. Експерту невідомо про те, що особа, яка перебуває в стані алкогольного сп?яніння за кермом, отримує менші тілесні ушкодження ніж твереза особа за кермом. Тілесне ушкодження таке як забій грудної клітки являється суб?єктивним, не має жодних об?єктивних ознак і перевірити це не має можливості. Сприймати це потрібно критично. Завдяки керму, особа на місці водія являється найбільш зафіксованою і не зміщується вперед завдяки цьому. Коли особа тримається руками за кермо, також не зміщується. Особа, яка перебуває за кермом, навіть при його втраті, буде найбільш зафіксованою, так як попереду кермо, а позаду сидіння.

Судово-медичний експерт ОСОБА_32 в суді апеляційної інстанції пояснив, що входив в комісію під час проведення судово-медичної експертизи №1к від 20.01.2014 року. Висновок даної експертизи підтримав в повному обсязі та надав аналогічні покази, які узгоджуються з показами експерта ОСОБА_35 .

Судово-медичний експерт ОСОБА_15 , якій працює на даній посаді з 2001 року також підтримав висновок судово-медичної експертизи №1к від 20.01.2014 року та надав покази, аналогічні попередньому експерту і які узгоджуються з показами попередніх експертів. Також пояснив, що якщо б Ломачинський , як він стверджує сидів на задньому сидінні за водієм, та схилився до правої сторони то з урахуванням механічних ушкоджень, ОСОБА_14 не міг отримати тілесні ушкодження, які у нього виявлені.

Дані покази судово-медичних експертів узгоджуються між собою та підтверджують зроблений ними висновок експертизи №1к від 20.01.2014 року відповідно до якого в момент зіткнення легкового автомобіля «Опель-Вектра», д/н НОМЕР_1 , з стаціонарним об`єктом (деревом), на місці пасажира переднього сидіння знаходився ОСОБА_13 , на місці пасажира заднього сидіння знаходився ОСОБА_10 , на місці водія знаходився ОСОБА_11 ..

Доводи Ломачинського про те, що висновки експерта №74 від 12.06.2012 року підтверджують, що за кермом був ОСОБА_25 , так як у останнього при огляді травматолог поставив діагноз «забій грудної клітки», є необґрунтованими.

Так, жодна з проведених експертиз ствердно не вказала, що за кермом знаходився саме ОСОБА_25 , а в експертизі №74 від 12.06.2012 року щодо тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_25 , експерт лише при викладенні обставин справи посилається на скарги ОСОБА_25 на біль в передній поверхні грудної клітини і ставить діагноз «забій грудної клітки».

Колегія суддів вважає, що така позиція обвинуваченого протерічить доказам покладеним в основу обвинувачення визнаного судом доведеним, в тому числі висновку експерта від 20.01.2014 року, якому судом апеляційної інстанції дана відповідна оцінка.

Крім того колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин ДТП, механічних ушкоджень транспортного засобу та знаходження ОСОБА_25 на задньому пасажирському сидінні, останній міг отримати тілесні ушкодження поверхні грудної клітки.

Також, як на підставу виправдання Ломачинського, суд першої інстанції посилається на покази свідків, які в той день до ДТП бачили за кермом авто ОСОБА_25 ; після ДТП свідки ОСОБА_36 , які підійшли до транспортного засобу бачили ОСОБА_11 за межами автомобіля, хто був за кермом не вказують; експерти у висновку від 20.01.2014 року вказали на ймовірне розташування осіб в салоні авто, але стверджувати про це не змогли.

Вищевказані доводи суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, і доказам дослідженим в тому числі в суді апеляційної інстанції.

Так, потерпілий ОСОБА_25 і сам не заперечував, що в той день до ДТП керував транспортним засобом, однак по причині алкогольного сп`яніння він помінявся з Ломачинським місцями, після чого ОСОБА_14 сів за кермо, а він пересів на заднє пасажирське сидіння, тому покази даних свідків не можуть ані підтверджувать, ані спростовувати, що за кермом транспортного засобу в момент ДТП був саме ОСОБА_25 .

Факт того, що свідки ОСОБА_36 бачили ОСОБА_11 не за кермом транспортного засобу, а за межами автомобіля, також не підтверджують його невинуватість, так як свідки не бачили моменту ДТП і не бачили подій відразу після ДТП, так як побачили автомобіль на узбіччі вже через деякий час після ДТП, тому їм не відомо про розташування осіб в салоні автомобіля в момент ДТП. При цьому свідки: ОСОБА_37 і ОСОБА_38 показали, що коли підійшли до автомобіля, то на задньому пасажирському сидінні був ОСОБА_25 .

З висновку експертів від 20.01.2014 року та їх показів в суді, в тому числі апеляційної інстанції вбачається, що експерти ствердно вказали, що в момент ДТП за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_14 , тому зазначення судом першої інстанції про те, що експерти зазначили на ймовірне розташування осіб в салоні авто, не відповідають дійсності.

Колегія суддів перевіривши та дослідивши докази відповідно до вимог ст.94 КПК України приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Дії ОСОБА_11 колегія суддів кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Аналізуючи та оцінюючи у своїй сукупності докази, надані сторонами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_39 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд апеляційної інстанції враховує покази потерпілого, свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , покази судово медичних експертів, які надані під час апеляційного розгляду, досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зокрема дані висновки комісійної судово-медичної експертизи №1к від 20.01.2014р., дані висновку судової автотехнічної експертизи №4/301 від 14.07.2014р., які встановили факт перебування ОСОБА_11 за кермом автомобіля під час ДТП та порушення останнім ПДР України, який і призвів до дороджньо-транспортної пригоди та як наслідок спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_25 та тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 від яких настала смерть.

Порушення правил дорожнього руху, а саме п.п.2.9 а), 2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху Ломачинським перебуває в причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням вказаного транспортного засобу, з`їхав з проїжджої частини в кювет за правим по напрямку руху узбіччя, де здійснив наїзд на дерево, що спричинило потерпілому ОСОБА_40 тяжких тілесних ушкоджень від яких останній помер та тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_25 , які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 01 1978 року та «Коробов проти України» від 21 10 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

На підставі досліджених матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що обвинувачення ОСОБА_11 поза розумним сумнівом доведено.

Колегія суддів вважає, що достатньо доказів, які в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять, що саме ОСОБА_14 перебував за кермом автомобіля під час ДТП.

Відповідно до вимог ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, вимоги ст.407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про скасування вироку місцевого суду з ухваленням нового обвинувального вироку.

При призначенні покарання ОСОБА_14 , суд враховує в якості пом`якшуючої обставини, знаходження на утриманні малолітньої дитини, в якості обтяжуючої, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_14 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину за ч.2 ст.286 КК України, який відносяться до тяжких злочинів, який вчинений з необережності, в стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, вину не визнав, шкоду взагалі не відшкодував, що свідчить про його відношення до скоєного, на спеціальних обліках не перебуває, наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, позицію потерпілих, які підтримали апеляційну скаргу, колегія суддів вважає необхідним призначити ОСОБА_14 основне покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України з реальним його відбуттям.

Вирішуючи питання про призначення виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , колегія суддів враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого і приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання Ломачинського призначивши йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, яке ближче до мінімальної межі санкції, передбаченої ч.2 ст.286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами.

Призначаючи Ломачинському основне покарання ближче до мінімальної межі санкції статті обвинувачення, колегія суддів враховує обставину, що пом`якшує покарання, а саме знаходження на утриманні малолітньої дитини, а також інші дані про особу обвинуваченого наявність сім`ї, відсутність судимостей, вчинив один епізод злочинної діяльності, а також ту обставину, що з моменту вчинення злочину пройшло більше 9 років.

Колегія суддів вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілим їх право звернення з позовом в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, суд повторно досліджує докази за клопотанням учасників судового провадження.

При цьому в ході апеляційного розгляду учасники судового провадження не заявляли клопотання з приводу повторного дослідження доказів підтверджуючих заподіяння потерпілим шкоди, а з власної ініціативи суд законодавчо позбавлений можливості повторно дослідити докази.

Враховуючи дані обставини та положення ст.23 КПК України щодо безпосередності дослідження доказів, колегія суддів позбавлена можливості дати свою оцінку доказам, що стосуються відшкодування шкоди і як наслідок не може з цього приводу прийняти рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про достатність аргументів наведених в апеляційній скарзі прокурора, які слід задовольнити частково, а вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий вирок.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 17342 грн. стягнути з ОСОБА_11 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог: ст. 100 КПК України, а саме: автомобіль «Опель-Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було повернуто ОСОБА_10 залишити у користуванні ОСОБА_10 .

Керуючись статтями 367, 369, 370,378 КПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 11 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_11 - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 три роки.

Строк покарання обчислювати з дати приведення вироку до виконання та затримання засудженого ОСОБА_11 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши їх право звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Стягнути із засудженого ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати у справі в сумі 17342 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «Опель-Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було повернуто ОСОБА_10 залишити у користуванні ОСОБА_10 .

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді