Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/401/2021 Справа № 641/9614/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова , громадянина України , який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , за ознаками ч. 2 , ч. 3 ст. 185 КК України суд,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться вказане кримінальне провадження.
До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , який спливає 10.10.2021 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в якому вказує про відсутність підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу відносно обвинуваченого , та зазначає , що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений , не заперечував проти клопотання прокурора.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку:

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
При розгляді питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд враховує тяжкість скоєних кримінальних правопорушень , наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, строк покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується. Крім того, наявні ризики переховування від суду на території України так і за її межами , та тиску з боку ОСОБА_5 на потерпілого ОСОБА_4 , який є батьком обвинуваченого.
Крім того , ОСОБА_5 раніше неодноразово вчиняв корисливі злочини, офіційно не працює , немає постійного джерела доходу , немає стійких соціальних зв`язків.
Приймаючи до уваги, що термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 спливає 10.10.2021 року, а судове слідство не завершене , враховуючи те , що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні не тяжких кримінальних правопорушень , раніше неодноразово судимий за корисливі злочини , не з`являвся до суду , є підстави вважати, що він може переховуватись від суду, а також впливати на потерпілого , а тому суд дійшов до висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177 , 183 , КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Продовжити строк тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень злочинів , передбачених ч. 2 , ч. 3 ст. 185 КК України, строком на 60 днів, тобто до 28 листопада 2021 року.

Ухвалапро продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя- ОСОБА_1