Справа № 159/1298/21
Номер провадження 1-кп/167/112/21
У Х В А Л А

24 листопада 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000713, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п.1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в :

У провадженні Рожищенського районного суду Волинської області перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 листопада 2021 року включно з підстав наявності ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих, продовження вчинення кримінальних правопорушень.
До суду від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів із підстав існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих, продовження вчинення кримінальних правопорушень, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказує, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам. Крім цього з огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину до нього не може бути застосовано домашній арешт та особисте зобов`язання. Також до обвинуваченого не може бути застосовано й особисту поруку через відсутність особи, яка б заслуговувала на довіру та яка змогла б поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Враховуючи, що інкримінований ОСОБА_6 злочин пов`язаний із застосуванням насильства до потерпілих, до нього не може бути застосовано й запобіжний захід у вигляді застави.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів. Зазначив, що ризики, які стали підставами для застосування до останнього запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти продовження строку тримання під вартою та зазначали, що до обвинуваченого ОСОБА_6 вже застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у іншому кримінальному провадженні. Обвинувачений ОСОБА_6 вказував на недоведеність прокурором зазначених у клопотанні ризиків та зазначав про свою непричетність до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Нормою ч. 3 ст. 331 КПК передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Рожищенським районний судом Волинської області проводиться судовий розгляд даного кримінального провадження, не заслухано показань обвинуваченого, потерпілих. Тобто в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд визнає, що прокурором доведено наявність істотного ризику продовження обвинуваченим вчинення кримінальних правопорушень, оскільки такий висновок ґрунтується на наявності у ОСОБА_6 непогашеної судимості за вчинення корисливих злочинів, за які він відбував покарання у виді позбавлення волі, і знову обвинувачується у вчиненні умисних злочинів корисливого характеру. Така обставина, в сукупності із відсутністю в обвинуваченого легальних джерел доходу, свідчить про обґрунтованість ризику можливості продовження обвинуваченим вчинення нових кримінальних правопорушень. Суд також враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК, які, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а тому, в разі визнання його винуватим, може бути призначено покарання зокрема й у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Такі обставини можуть спонукати обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду та планувати втечу.

Також, судом не заслухано показань потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , тому є необхідність врахування й ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілих у даному кримінальному провадженні, показання яких є необхідними для його розгляду в суді.

Водночас у судовому засіданні прокурором не доведено існування ризику знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання прокурор довів, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, застава, особиста порука та особисте зобов`язання) не буде дієвим для запобігання вищезазначених ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викликане інтересами дієвості кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуального обов`язку явки до суду за судовим викликом та запобігання можливостям обвинуваченого переховуватися від суду і продовжувати вчинення кримінальних правопорушень.

Доводи сторони захисту про неможливість продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки такий вже застосований, суд не приймає до уваги, так як цей запобіжний захід обраний в іншому кримінальному провадженні і не впливає на вирішення цього питання Рожищенським районним судом Волинської області.
Суд не приймає до уваги також подану стороною захисту копію ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2021 року, оскільки така не має будь-якого значення при вирішенні даного питання. Більше того, з її змісту слідує, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 залишено без розгляду через його фактичне відкликання ініціатором такого питання.
Не свідчать також про неможливість продовження строку дії запобіжного заходу й подані обвинуваченим копії медичних документи, зокрема й листа філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області від 12 липня 2021 року та виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААА №763608, а наявність постійного місця проживання в обвинуваченого не є визначальним чинником у формуванні поведінки ОСОБА_6 .
Отже, враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, ступінь тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до норми п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК є підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесятиденний строк.

При цьому, беручи до уваги пункти 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства та які спричинили загибель людини, тому суд, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК, одночасно із продовженням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави.
Керуючись статтями 110, 177, 178, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст. 369 КПК, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів до 22 січня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3