Справа № 561/958/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року смт Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 02 вересня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною середньою освітою, одруженої, засудженої вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 04.11.2020 року за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , будучи засудженою 04 листопада 2020 року Зарічненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України, повторно скоїла умисне таємне викрадення чужого майна, при наступних обставинах.
Так, 27 серпня 2021 року біля 12-ї години ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_2 , будучи обізнаною про можливе знаходження грошових коштів, усвідомлюючи в повній мірі протиправний мотив на особисте збагачення, переконавшись, що її дії будуть непоміченими власником, знайшла в шухляді тумбочки гаманець з грошима. ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, витягнула з гаманця грошові кошти в сумі 3000 гривень та 205 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ, на час вчинення злочину становило 5473,5 гривень. А всього, ОСОБА_5 заподіяла ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 8473,5 гривень.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала повністю. Суду показала, що дійсно, при зазначених у вироку обставинах, вона 27 серпня 2021 року біля 12 години прийшла в будинок ОСОБА_4 , щоб придбати спиртне. Побачивши, що ОСОБА_4 спить, знайшла в тумбочці гаманець з грошима. Пересвідчилась, що власник будинку ОСОБА_4 за нею не спостерігає, витягнула з гаманця 3000 гривень та 205 доларів США. Викраденими коштами розпорядилась на власний розсуд. Викрадені кошти в повному розмірі повернула потерпілому ОСОБА_4 . В скоєному щиро кається.
Крім повного визнання свої вини, винність ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, встановлена та доведена зібраними по справі та перевіреними в ході судового розгляду доказами та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_5 неодноразово перебувала в його будинку, з приводу придбання бензину та спиртних напоїв. Виявивши відсутність коштів у гаманці, у нього виникла підозра, що саме ОСОБА_5 скоїла крадіжку. Він звернувся в поліцію. Шкода йому відшкодована в повному обсязі. Просив обрати обвинуваченій покарання на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що обвинувачена є її дочкою, яка ніде не працює, вихованням дітей не займається. Протягом останніх декілька років, дочка зловживає спиртними напоями, у зв`язку з чим неодноразово у жителів села вчиняла крадіжки. 27.08.2021 року її дочка ОСОБА_5 повернулась додому в нетверезому стані. Вона виявила в спідній білизні дочки дві купюри по 100 доларів США, а під ліжком гривні, які вона не перераховувала, а тому точний розмір вона не перераховувала. Дочка їй зізналась, що саме вона викрала вказані кошти у ОСОБА_4 .. Всі кошти вона з повернула потерпілому ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він 28.08.2021 року, точного часу не пам`ятає, ОСОБА_5 надала йому 50 гривень та попросила придбати в магазині пляшку горілки, яку вони пізніше розпивали.
Вина ОСОБА_5 також підтверджується дослідженим в судовому засіданні протоколом проведення слідчого експерименту, проведеного 25.10.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваної ОСОБА_5 , хід якого зафіксований на відеозапис. В ході слідчого експерименту ОСОБА_5 показала та розказала, як саме і при яких обставинах вона 27 серпня 2021 року, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_2 , умисно, таємно викрала грошові кошти в розмірі 205 доларів США та 3000 гривень. (а.с.53-55).
Згідно протоколу слідчого експерименту від 25.10.2021 року, проведеного зі свідком ОСОБА_6 , вбачається, що остання показала та розказала, як саме 27.08.2021 року вона виявила в спідній білизні ОСОБА_5 200 доларів США та купюри в національній валюті гривні виявила під ліжком. Вилучені кошти повернула ОСОБА_4 (а.с. 42-44).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.09.2021 року, під час огляду житлового будинку потерпілого ОСОБА_4 , по АДРЕСА_2 , останній видав поліцейським дві купюри по 100 доларів США, які йому повернула мати ОСОБА_5 (а.с.16-24).
Оцінивши докази в їх сукупності, суд рахує, що своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як особа, ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, скоїла кримінальне правопорушення протягом іспитового строку під час відбування покарання, призначеного вироком Зарічненського районного суду від 04 листопада 2020 року.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої у відповідності до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Отже, суд дійшов висновку, що таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце і це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. ОСОБА_5 винна у його вчиненні та підлягає покаранню за вчинення цього кримінального правопорушення.
Такого висновку суд дійшов з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, застосувавши критерій «поза розумним сумнівом», викладений в п.65 Рішення у справі «Коробов проти України» (заява №39598/03).
У відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Судом встановлено, що 04.11.2020 року вироком Зарічненського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 засуджена за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку один рік.
Зважаючи на те, що після постановлення вищевказаного вироку ОСОБА_5 на шлях виправлення не стала та скоїла кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, суд приходить до висновку про призначення остаточного покарання обвинуваченій, відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків у виді позбавлення волі.
Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженню нових злочинів.
Згідно положень ст. 75 КК України, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України випливає, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, розцінюється як порушення умов застосування ст. 75 КК України. А тому, остаточне покарання призначається у відповідності до ст.71 КК України у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду у справі №752/2269/18 від 12.03.2020 року.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Вирішуючи питання речових доказів, суд у відповідності до пунктів 4 та 5 ч.9 ст.100 КПК України враховує, що майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, підлягає знищенню, а яке має цінність - повертається власнику (законному володільцю), а тому, речові докази, дві купюри по 100 доларів США, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 , слід залишити останньому, як власнику.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_5 завершився 28.12.2021 року.
Клопотань про обрання запобіжного заходу сторона обвинувачення не заявила.
На підставі наведеного, керуючись ст.374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 04.11.2020 року і остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили.
Речові докази: дві купюри по 100 доларів США, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 , залишити останньому, як власнику.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд, обвинуваченою з моменту вручення копії вироку, іншими учасниками з моменту його проголошення.
Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1