Ухвала
Іменем України
14 грудня 2021 року
м. Київ
Провадження № 51-5812 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000418 щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 5 серпня 2021 року ОСОБА_4 , звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрито.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року залишено без змін ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 5 серпня 2021 року.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, органами досудового слідства встановлено, що ОСОБА_4 10 березня 2021 року о 14 год. 55 хв., перебуваючи в приміщенні торгової зали гіпермаркету «Ашан» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, взяла з поличок чуже майно, яке належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», помістила до своєї сумки та направилася до виходу, виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення проступку до кінця, проте не змогла його закінчити з причин, що не залежали від її волі, оскільки після перетину касової зони з неоплаченим товаром була затримана працівниками охорони вказаного гіпермаркету. Внаслідок вчинення кримінального проступку, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_4 могла спричинити ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріальної шкоди на загальну суму 560,33 гривень.
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Свої вимоги мотивує тим, що суд апеляційної інстанції не навів достатніх підстав, які б вказували про можливість застосування ст. 45 КК України. Вказує, що судом не зазначено, у чому полягало активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та стверджує, що відсутня обов`язкова умова звільнення від кримінальної відповідальності повне відшкодування шкоди. Зазначає, що в порушення вимог ст. 419 КПК України судом апеляційної інстанції не наведено достатніх, переконливих та обґрунтованих доводів на спростування апеляційної скарги прокурора.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
За правилами ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 2 ст. 286 КПК України визначено, що встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.
За змістом статей 284 - 288 КПК України умовами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність визначених законом підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення та згода підозрюваного, обвинуваченого. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, звільнення від кримінальної відповідальності є обов`язком суду.
Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, прокурор звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, так як ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальний проступок, щиро кається та активно сприяла встановленню всіх обставин вчиненого нею кримінального проступку, відшкодувала матеріальну шкоду в повному обсязі, по місцю проживання характеризується позитивно.
В судовому засіданні суду першої інстанції прокурором підтримане зазначене клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям. ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненому кримінальному проступку та щиро покаялася, підтримала клопотання прокурора та просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, звільненняОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у повній мірі дотримався вимог закону.
Переглянувши ухвалу районного суду в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційної скарги прокурора, які є аналогічними доводам касаційної скарги, та, вказавши відповідні мотиви, залишив її без зміни.
Всі складові ст. 45 КК України знайшли своє підтвердження в судах, а тому доводи прокурора про відсутність умов для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, є безпідставними.
Ухвала апеляційного суду належним чином обґрунтована, вмотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК України,а тому Суд не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою прокурора необхідно відмовити, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5