Справа № 333/7340/18
Провадження № 1-кп/333/59/21
ВИРОК
Іменем України

31 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Харкові, українця, громадянина України, освіта неповна середня, до затримання працював водієм-кур`єром у ТОВ «Релальянс», одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 25.06.2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі,
за обвинуваченням його у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.345 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого та тяжкого злочинів, у т.ч. корисливого, у ранковий час 24.07.2018 року незаконно заволодів транспортним засобом, після чого, цього ж дня, з метою уникнення затримання та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, умисно завдав працівникам правоохоронних органів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням останніми службових обов`язків за таких обставин.

В ніч на 24.07.2018 року, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, прибув до Комунарського району м. Запоріжжя, для визначення об`єкта злочинного посягання.
У період часу, приблизно з 02-00 до 04-00 годин 24.07.2018 року, ОСОБА_8 , шляхом обходу дворів багатоповерхових будинків, біля будинку АДРЕСА_3 , виявив автомобіль «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_11 , який знаходився навпроти під`їзду №2 вказаного будинку, після чого, прийняв рішення про незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , приблизно о 04 год. 10 хв., діючи з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, невстановленим під час судового розгляду шляхом проник до автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого, завів його двигун і привів його в рух, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом.
Після цього, ОСОБА_8 , приблизно в період часу з 04 год. 10 хв. до 04 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по напрямку з Південного мікрорайону району Комунарського району м. Запоріжжя по ґрунтовій дорозі в напрямку залізничного мосту по вул. Запорізькій у м. Запоріжжя, розташованого неподалік від в`їзду до смт. Балабине Запорізького району Запорізької області. Під час наближення до вказаного мосту, практично перед безпосереднім в`їздом у цю споруду, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем, яким незаконно заволодів, проігнорував законні вимоги працівників поліції про зупинення транспортного засобу. В результаті вчинення активного опору працівникам поліції, ОСОБА_8 на автомобілі «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , втік із вищевказаного місця подій, продовжуючи рух у напрямку виїзду з м. Запоріжжя.
Після цього, ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного умислу, перебуваючи за кермом зазначеного транспортного засобу, виїхав за межі м. Запоріжжя та продовжив рухатися по автодорозі сполученням «Харків Сімферополь Ялта» у напряму м. Василівка, Запорізької області.
У подальшому, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вказаній автодорозі, не доїжджаючи до м. Василівка Запорізької області, повернув ліворуч, де допустив виїзд за межі автотранспортного шляху та в`їзд у лісосмугу. Керований ОСОБА_12 транспортний засіб в результаті отриманих пошкоджень зупинився на правому узбіччі, на відстані приблизно 4,5 км від автодороги «Харків Сімферополь - Ялта» у напрямку с. Грозове Василівського району Запорізькою області. Після зупинки керованого автомобіля, ОСОБА_8 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, ОСОБА_8 , діючи повторно та всупереч волі власника транспортного засобу, заволодів автомобілем ОСОБА_11 , вартість якого складає 337 543 грн. 14 коп., але зазначені незаконні дії не призвели до завдання потерпілому збитків на вказану суму, у зв`язку із тим, що цього ж дня в результаті переслідування транспортний засіб «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було розшукано співробітниками поліції і у подальшому повернуто власнику. Водночас, в результаті незаконних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 було завдано матеріальну шкоду у зв`язку із відновленням попереднього стану автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, 24.07.2018 року, приблизно в період з 04 год. 10 хв. до 04 год. 20 хв. до керівництва УКР ГУНП в Запорізькій області надійшла інформація про наближення по ґрунтовій дорозі в напрямку залізничного мосту по вул. Запорізькій у м. Запоріжжя, розташованого неподалік від в`їзду до смт. Балабине Запорізького району Запорізької області автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_7 , який незаконного заволодів транспортним засобом за вищевикладених обставин.
З метою виявлення, запобігання, припинення та розкриття кримінального правопорушення, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року, старший оперуповноважений в ОВС УКР ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , призначений на посаду наказом ГУНП в Запорізькій області №430 о/с від 01.09.2017 та оперуповноважений сектору кримінальної поліції Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , призначений на посаду наказом ГУНП в Запорізькій області №147 о/с від 24.03.2017, разом з іншими співробітниками поліції, виконуючи свої службові обв`язки, прибули до вказаного залізничного мосту.
Після цього, приблизно в період часу з 04 год. 10 хв. до 04 год. 30 хв., ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким незаконно заволодів, рухаючись по ґрунтовій дорозі з Південного мікрорайону Комунарського району м. Запоріжжя під`їхав до залізничного мосту по вул. Запорізькій у м. Запоріжжя, розташованого неподалік від в`їзду до смт. Балабине Запорізького району Запорізької області. Враховуючи часткове блокування автомобілем працівників поліції проїзду через вказаний міст, ОСОБА_8 зупинив рух керованого ним транспортного засобу. Після цього, працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , наблизившись до керованого ОСОБА_12 автомобіля, виконуючи службові обов`язки, повідомили останньому, що вони є працівниками поліції та висунули законну вимогу про повну зупинку транспортного засобу та залишення його салону.
У подальшому, враховуючи відсутність відповідних дій з боку ОСОБА_7 , під час спроби затримання останнього ОСОБА_9 були відчинені ліві передні двері автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
ОСОБА_8 , продовжуючи ігнорувати законні вимоги працівників поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою уникнення свого затримання та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, закрив ліві передні двері керованого ним автомобіля, при цьому спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_9 , який намагався утримувати двері автомобіля відкритими, натиснув на педаль акселератора, чим привів до різкого руху автомобіль «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що призвело до контакту переднього бамперу вказаного транспортного засобу з працівником поліції ОСОБА_10 .
В результаті незаконних дій ОСОБА_7 старшому оперуповноваженому в ОВС УКР ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 було спричинені легкі тілесні ушкодження, у вигляді рани в області середньої фаланги третього пальця правої кісті, через затиснення правої руки ОСОБА_9 між передніми лівими дверима та кузовом керованого обвинуваченим автомобіля, а оперуповноваженому СКР Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 - легкі тілесні ушкодження у вигляді гематоми в області правого стегна та садна в ділянці правого ліктьового суглобу, через наїзд автомобіля на останнього.
Після спричинення тілесних ушкоджень працівникам поліції, ОСОБА_8 в результаті вчинення активного опору останнім на автомобілі «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , втік із вищевказаного місця подій, продовжуючи рух у напрямку виїзду з м. Запоріжжя.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 та ч.2 ст.345 КК України, він не визнає у повному обсязі. При цьому пояснив, що автомобіль «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_11 , він бачив вперше в ході огляду транспортного засобу під час судового розгляду. Тому, жодним чином він не причетний до незаконного заволодіння зазначеного автомобіля та спричинення працівникам поліції тілесних ушкоджень. Чому працівники поліції надали показання, які фактично його обвинувачують у скоєнні злочинів, йому невідомо.
У ніч на 24.07.2018 року він знаходився вдома, разом із дружиною та дитиною, так як по іншому кримінальному провадженню у нього був застосований домашній арешт з 20-00 год. по 08-00 год. наступного дня.
23.07.2018 року, приблизно о 09-00 або 10-00 год. він вийшов з квартири та біля під`їзду поспілкувався із сусідкою ОСОБА_13 . Потім, цілий день він їздив по м. Мелітополю по своїх справах. Додому 23.07.2018 року повернувся, приблизно о 18-00 або 19-00 годині. Коли заходив додому, його бачили біля під`їзду ОСОБА_13 та її співмешканець ОСОБА_14 . Після цього, він, приблизно о 21-00 год. виходив з квартири та спілкувався зі своїм знайомим ОСОБА_15 , який під`їжджав прямо до його під`їзду. Спілкувалися вони з останнім не більше 15 хвилин, як прізвище ОСОБА_15 , він не знає. У подальшому, до ранку він був у квартирі, де проживав. Затримали його працівники поліції 24.07.2018 року, приблизно о 19-00 год. у м. Мелітополі Запорізької області, коли він гуляв із дружиною по парку, неподалік будинку, де він мешкає.
У м. Запоріжжі, перед його затриманням був останнім раз, приблизно у червні 2018 року. ОСОБА_16 є його знайомим, але жодних відносин він з останнім не підтримує. Автомобілем керувати може, має відповідне посвідчення, водійський стаж, приблизно з 2002 року. Заперечує, що на досліджених аудіозаписах телефонних розмов мається його голос. Свою дружину ОСОБА_17 в судове засідання з метою підтвердження його показань не запрошував через незадовільний стан здоров`я останньої.

Водночас, незважаючи на невизнання ОСОБА_12 своєї вини, суд вважає, що вина останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.345 КК України, повністю підтверджується показаннями потерпілих, допитаних безпосередньо судом під час судового розгляду, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що він у власності має автомобіль «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору, 2008 року випуску. Ввечері 23.07.2018 року він залишив вказаний автомобіль біля під`їзду, де проживає, а саме: біля під`їзду №2 будинку №36 по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі.
24.07.2018 року, приблизно о 06 год. 50 хв. він виявив відсутність свого автомобіля. Після цього зателефонував до поліції і на місце викрадення приїхали співробітники поліції, які провели огляд. У подальшому, приблизно о 09-00 год. цього ж дня, йому повідомили, що знайшли його автомобіль покинутим у районі с. Грозове, Василівського району, Запорізької області, куди він також їздив на огляд місця події.
Приблизно у жовтні 2018 році, йому віддали працівники поліції автомобіль, у якому були пошкоджені передній бампер, пороги та інші деталі, а також було розбите скло у двох передніх дверях транспортного засобу.
У подальшому, він провів оцінку пошкоджень автомобіля, де виявилося, що спричинена йому шкода становить 66 828 грн. 35 коп., тому саме на цю суму і був заявлений цивільний позов.
Його автомобіль мав заводську сигналізацію і вікна були затоновані плівкою чорного кольору. Лобове скло має антиблікову плівку «хамелеон», через яку видимість різна, враховуючи погодні умови та освітлення;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що він працює на посаді старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Запорізькій області. 23.07.2018 року до нього підійшов ОСОБА_18 , який є начальником відділу УКР по розкриттю незаконних заволодінь транспортних засобів та зазначив, що необхідна його допомога у затриманні осіб, які викрадають автомобілі на території м. Запоріжжя. Ввечері того ж дня, приблизно о 21-00 год. ОСОБА_18 зібрав окремих працівників УКР та провів інструктаж щодо затримання вказаних осіб. При цьому, останній зазначив, що мається інформація стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , які можуть у ніч на 24.07.2018 року виїхати з м. Мелітополя до м. Запоріжжя з метою заволодіння автомобілем, тому попередив, щоб усі працівники перебували на телефонному зв`язку. Під час інструктажу, ОСОБА_18 показав фотознімки ОСОБА_7 та ОСОБА_20 . Саме тоді, він вперше і побачив обличчя обвинуваченого.
У подальшому, приблизно у період з 00-00 год. по 01-00 год. вже 24.07.18 року їх групу знову зібрали на інструктаж у приміщенні УКР ГУНП в Запорізькій області, де повідомили, що мається оперативна інформація, про приїзд ОСОБА_7 та ОСОБА_19 на автомобілі «Volvo» з м. Мелітополя у м. Запоріжжя. Після цього, працівники, яких інструктували на двох автомобілях виїхали до Комунарського району м. Запоріжжя. Він перебував в автомобілі «Mitsubishi Lancer» з державними номерами на синьому фоні разом із ОСОБА_21 , під керуванням останнього. На іншому автомобілі «Daewoo Sens» виїхав ОСОБА_22 . У Комунарському районі м. Запоріжжя вони зустрілися з працівниками Комунарського ВП, які також перебували на автомобілі «Daewoo Lanos», в салоні якого знаходилися ОСОБА_23 та ОСОБА_18 . В якому саме перебував автомобілі ОСОБА_10 , він не пам`ятає.
Після того, як обговорили усі можливі виїзди з м. Запоріжжя, він та інші працівники поліції виїхали до залізничного мосту, розташованого неподалік від в`їзду до смт. Балабине Запорізького району Запорізької області. Окремі працівники поліції поїхали в інші місця виїзду з м. Запоріжжі. Приблизно о 02-00 год. вони вже були біля вказаного мосту, визначили роль кожного із працівників поліції, у разі, якщо на викраденому автомобілі поїдуть у їх бік та розташували так автомобілі, щоб загородити проїзд з моста.
Приблизно о 04-00 год., їм повідомили, що у Південному мікрорайоні Комунарського району м. Запоріжжя незаконно заволоділи транспортним засобом автомобілем «Honda Accord», сірого кольору, і рухаються у їх бік. Після цього усі працівники поліції зайняли визначені раніше місця, а водії автомобілів залишилися за кермом з метою блокування руху викраденого автомобіля.
Стосовно моста, біля якого вони перебували потерпілий зазначив, що міст знаходиться поверху земляної насипи і для того, щоб виїхати на автодорогу необхідно проїхати через тунель, шириною та висотою, приблизно по 3 м. Умови проїзду цього тунелю були такими, що автомобіль, який буде там їхати обов`язково буде пригальмовувати.
Він разом з ОСОБА_10 розташувалися ліворуч при виїзді з тунелю у траві.
У подальшому до тунелю приблизилися два автомобіля. Перший з них проїхав без зупинки і ним виявився автомобіль «Volvo», в якому було відкрито вікно водійської двері і по загальним рисам він у водії вказаного транспортного засобу впізнав ОСОБА_24 .
Після того, як до тунелю заїхав автомобіль «Honda Accord», автомобіль «Daewoo Lanos», під керуванням ОСОБА_23 та з пасажиром ОСОБА_18 перекрив виїзд з тунелю. А автомобіль «Daewoo Sens» під керуванням ОСОБА_22 перегородив шлях назад автомобілю «Honda Accord», щоб останній заднім рухом не виїхав з тунелю.
Коли автомобіль «Honda Accord» загальмував він разом із ОСОБА_10 закричали: «Стій! Зупиніться! Поліція! Вийдіть з автомобіля!». При цьому, він підбіг до дверей водія і відкрив їх, повторивши: «Поліція! Не рухайтесь! Заглушить двигун!». У цей момент він побачив за кремом викраденого автомобіля ОСОБА_7 , який намагався закрити водійські двері, що йому врешті і вдалося. Але коли ОСОБА_8 закривав свої двері, двічі його права рука була затиснена між дверима та кузовом автомобіля і обвинувачений при закритті фактично наносив удари по його руці дверима.
Після того, як ОСОБА_8 закрив двері, автомобіль «Honda Accord», різко поїхав вперед та вдарив ОСОБА_10 , який у цей момент стояв біля капоту вказаного транспорту. Враховуючи, що автомобіль «Daewoo Lanos», який перекривав рух спереду нещільно блокував викрадений автомобіль, обвинуваченому вдалося вивернути кермо ліворуч та фактично через річку і комиші виїхати на дорогу, об`їхавши та вдаривши при цьому автомобіль «Daewoo Lanos».
У подальшому, він сів в автомобіль «Daewoo Sens» під керуванням ОСОБА_22 та почали переслідувати автомобіль «Honda Accord». У цьому автомобілі ще був ОСОБА_21 та ОСОБА_18 , а ОСОБА_10 залишився на місці подій.
Викрадений автомобіль поїхав по автодорозі «Харків Сімферополь» у бік м. Василівки Запорізької області. Крім їхнього автомобіля, до переслідування приєдналися і автомобілі патрульної поліції. Не доїжджаючи до м. Василівки, їм повідомили, що автомобіль «Honda Accord» повернув ліворуч у бік с. Грозове. Через деякий час, приблизно через 4 км від автодороги, вони виявили викрадений автомобіль, який зупинився, фактично заїхавши у лісосмугу.
Коли вони приїхали, біля автомобіля «Honda Accord» вже знаходилися працівники патрульної поліції на автомобілі «Mitsubishi Outlander», у викраденому автомобілі нікого не було. Усе скло в автомобілі «Honda Accord» було тоноване плівкою чорного кольору, а лобове скло плівкою, через яке важко було побачити когось.
Після повернення у м. Запоріжжя, він поїхав у 5-ту міську лікарню та звернувся за медичною допомогою, так як у нього рука була у крові.
Обвинуваченого ОСОБА_7 за кермом викраденого автомобіля бачив чітко і впевнений у цьому. В той момент на вулиці вже було світло, так як був літній період. Чи загорілося освітлення у салоні автомобіля «Honda Accord», коли відкрилися двері водія, він не пам`ятає;

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що він працює на посаді оперуповноваженого СКР Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Приблизно у кінці липня 2018 року у приміщенні Комунарського ВП начальник СКР ОСОБА_23 зібрав оперативну нараду, на якій були присутні він, а також оперуповноважені ОСОБА_25 і ОСОБА_26 . Під час наради, ОСОБА_23 повідомив, що вночі у Комунарському районі м. Запоріжжя можливо прибуде з м. Мелітополя група осіб, яка займається незаконним заволодінням транспорту та продемонстрував фотографії ОСОБА_27 та ОСОБА_20 . Крім того, було повідомлено, що силами СКР Комунарського ВП у разі вчинення зазначеного злочину, необхідно буде блокувати виїзд викраденого автомобіля за межі м. Запоріжжя. Після закінчення наради, їх відпустили.
Через деякий час вони усі разом знову зібралися, сіли в автомобіль «Daewoo Lanos», в районі вокзалу «Запоріжжя-1» зустрілися з працівниками УКР ГУНП в Запорізькій області і виїхали до мосту, розташованого неподалік від в`їзду до смт. Балабине Запорізького району Запорізької області. Там був розташований тунель, через який повинен був проїжджати викрадений автомобіль.
Ліворуч при виїзді з тунелю у траві розташувалися ОСОБА_9 , він та ОСОБА_25 , при чому ОСОБА_9 був ближче усіх до тунелю.
Приблизно о 04 год. 30 хв. від ОСОБА_23 поступила інформація, що у їх бік їдуть два автомобіля «Volvo» та «Honda Accord». Дійсно, через деякий час вони побачили, що наближаються два автомобіля, які їхали без включених фар, тому що на вулиці вже було видно. Тунель був шириною, приблизно 3 м., але у ньому лежала плита, яка заважали швидкому проїзду по тунелю, тому проїжджаючи цей тунель автомобіль повинен був зупинитися.
Першим тунель проїхала «Volvo», а коли у тунель заїхала «Honda Accord», їхній службовий автомобіль «Daewoo Lanos» попереду заблокував проїзд.
ОСОБА_9 в цей момент підбіг до дверей водія автомобіля «Honda Accord». Хто саме відкрив ці двері він не бачив, але коли він знаходився попереду автомобіля, то ОСОБА_9 вже утримував водійські двері у положенні «відкрито». Він у проміжку між лобовим склом автомобіля та відкритими дверями побачив, що за кермом автомобіля перебуває ОСОБА_28 . В якийсь момент він побачив, що автомобіль «Honda Accord» їде прямо на нього і відразу відчув удар від переднього бамперу вказаного автомобіля, після якого він впав спочатку на капот, а потім землю. У подальшому, окремі працівники поліції сіли в автомобіль та почали переслідувати викрадений автомобіль.
Коли вони з ОСОБА_9 бігли до автомобіля «Honda Accord», то кричали: «Поліція! Стій!». Яка роль і які дії були у ОСОБА_29 , він не пам`ятає. Хто саме ще був із працівників поліції і на яких автомобілях, він не пам`ятає через давність подій. Від удару він отримав пошкодження правої ноги та руки. Він стовідсотково може зазначити, що за кермом автомобіля «Honda Accord» перебував ОСОБА_28 .

Правдивість вказаних показань потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не викликає у суду сумнівів, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду, а саме:

- даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 24.07.2018 року, згідно яким потерпілий просить притягти до кримінальної відповідальності невідому йому особу, яка у період з 19-00 год. 23.07.2018 року по 06-00 год. 24.07.2018 року біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 незаконно заволоділа його транспортним засобом - «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору, 2008 року випуску (т.1 а.с. 123);

- даними протоколу огляду місця події від 24.07.2018 року з фотознімками, згідно яких слідчим було оглянуто ділянку місцевості біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , під час якого встановлена наявність паркувальних міст для транспортних засобів, відсутність відеореєстраторів на припаркованих автомобілях та відеоспостереження на вказаному будинку (т.1 а.с. 124-126);

- даними протоколу огляду місця події від 24.07.2018 року з фотознімками, згідно яких слідчим було оглянуто ділянку місцевості, розташованої біля вул. Запорізькій у м. Запоріжжі неподалік від в`їзду до смт. Балабине Запорізького району Запорізької області. Під час огляду встановлені пошкодження службового автомобіля «Daewoo Lanos» на передніх лівих дверях та на капоті з державними номерами 1823 на синьому фоні, а також виявлено осип скла та тонованій плівці чорного кольору та фрагмент від рамки державного номерного знаку (т.1 а.с. 132-138);

- даними протоколу огляду місця події від 24.07.2018 року з фотознімками, згідно яких слідчим було оглянуто ділянку місцевості, розташованої на відстані 4,5 км від автодороги «Харків - Сімферополь - Ялта» у бік с. Грозове Василівського району Запорізької області. Під час огляду виявлено автомобіль «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору, з пошкодженнями: переднього та заднього бамперів, передніх лівих дверей (скло має пошкодження у вигляді двох наскрізних отворів), передніх лівих дверей (відсутнє скло); лакофарбного покриття правої та лівої боків автомобіля та вилучені 22 змиви та 15 фрагментів плівки з мікрооб`єктами (т.1 а.с. 144-149);

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту 31.08.2018 року за його участю, під час якого останній пояснив та показав на місці скоєння кримінальних правопорушень розташування працівників поліції 24.07.2018 року перед та під час затримання ОСОБА_7 на автомобілі «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кількість спричинених йому ударів, механізм їх нанесення та локалізацію (т.1 а.с. 160-162);

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту 05.09.2018 року за його участю, під час якого останній пояснив та показав на місці скоєння кримінальних правопорушень розташування працівників поліції 24.07.2018 року перед та під час затримання ОСОБА_7 на автомобілі «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кількість спричинених йому ударів, механізм їх нанесення та локалізацію (т.1 а.с. 163-165);

- показання свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що він працює начальником відділу УКР ГУНП в Запорізькій області. Зі слідчого управління поступило доручення відносно ОСОБА_7 , а саме: здійснення НСРД відносно останнього.
23.07.2018 року поступила інформація, що ОСОБА_30 та ОСОБА_8 виїхали у м. Запоріжжя з м. Мелітополя на автомобілі Браташа Є. «Volvo». По ходу їх руху у своєму автомобілі ОСОБА_30 та ОСОБА_8 двічі змінювали державні номера. Останні прибули до одного з будинків по АДРЕСА_3 , де перебували працівники УКР ГУНП в Запорізькій області і здійснювали НСРД, а саме: ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 .
Приблизно о 02-00 год. вже 24.07.2018 року, група працівників карного розшуку, яка перебувала на вул. Новокузнецькій, повідомила, що ОСОБА_30 та ОСОБА_8 вийшли з автомобіля, на якому приїхали та обходять двори будинків, оглядаючи припарковані там автомобілі. У подальшому, приблизно о 04-00 год. працівники карного розшуку повідомили йому, що ОСОБА_30 повернувся у свій автомобіль і відразу почав рух припаркований автомобіль, який стояв біля одного з під`їздів по вул. Новокузнецькій. Потім, йому повідомили, що при виїзді з Південного мікрорайону Комунарського району м. Запоріжжя два автомобіля їдуть один за одним, спочатку «Volvo», а потім викрадений автомобіль «Honda Accord».
Інформація про дії ОСОБА_19 та ОСОБА_7 передавалася через працівників карного розшуку, які перебували по АДРЕСА_3 та через працівників оперативної служби, яка допомагала виконувати НСРД.
Він особисто з іншими працівниками карного розшуку ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували біля мосту неподалік від в`їзду до смт. Балабине Запорізького району Запорізької області. Спочатку до цього місця під`їхав автомобіль «Volvo», за кермом якого перебував ОСОБА_30 , він зупинився, приблизно на 5 секунд, зрозумів, що буде затримання, тому проїхав через тунель не зупиняючись. У подальшому, його переслідували автомобілі патрульної поліції, але не наздогнали, так як він повернув праворуч та поїхав у бік с. Кушугум.
Після автомобіля «Volvo» до них під`їхав викрадений транспортний засіб «Honda Accord», який зупинився під мостом. Службовим автомобілем «Daewoo Lanos» вони перекрили виїзд з тунелю. Він знаходився на вулиці і стояв напроти викраденого автомобіля, неподалік від автомобіля «Daewoo Lanos». У цей час з чотирьох сторін вибігли працівники карного розшуку, які кричали: «Стій! Поліція!». До передніх водійських дверей підбіг ОСОБА_9 . Хто ще був безпосередньо із працівників карного розшуку біля вказаного автомобіля, він не пам`ятає. Спочатку двері водія відкрили, але водій намагався їх закрити, що йому в кінці і вдалося зробити. Після цього, він побачив, як автомобіль почав рухатися і від нього відскакувати працівники карного розшуку. У подальшому, автомобіль «Honda Accord» шляхом удару відтиснув зі свого руху їхній автомобіль «Daewoo Lanos» і виїхав на дорогу.
Коли він стояв напроти автомобіля «Honda Accord», то через відчинені двері побачив, що за кермом вказаного автомобіля знаходиться ОСОБА_28 . У подальшому, коли викрадений автомобіль проїжджав мимо нього правим боком, він також побачив, що автомобілем керував ОСОБА_8 , так як скло на передніх пасажирських дверях вже було відсутнє. Яким чином було розбито скло водійських дверей в автомобілі «Honda Accord», він не знає. Таким чином, обвинуваченого він бачив саме через незачинені двері, а не через лобове скло.
У подальшому, почали переслідувати автомобіль «Honda Accord» на службовому автомобілі «Daewoo Sens», але швидкість викраденого транспортного засобу була до 200 км/год., тому догнати не вони, не інші поліцейські автомобілі, у т.ч. патрульні, не змогли.
Викрадений автомобіль поїхав по автодорозі «Харків Сімферополь» у бік м. Василівки Запорізької області, але не доїжджаючи до м. Василівки, йому повідомили, що автомобіль «Honda Accord» повернув ліворуч, приблизно через 5-7 км від автодороги, вони виявили вказаний автомобіль, який зупинився, фактично заїхавши у лісосмугу. В автомобілі «Honda Accord» вже нікого не було, тому були застосовані значні сили для розшуку ОСОБА_7 і його блокування: багато працівників поліції, кінологи з собаками, квадрокоптери. Але на той час врожай соняшника не було зібрано, тому було легко переховуватися на полях або у лісосмугах.
У подальшому, він дізнався, що своїми діями ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження працівникам поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Фотокартки ОСОБА_7 були ще за півроку до проведення НСРД, тому з ними були знайомі працівники карного розшуку;

- показаннями свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_22 і ОСОБА_34 , які надали аналогічні з потерпілим ОСОБА_9 і свідком ОСОБА_18 показання з приводу отримання оперативної інформації відносно приїзду ОСОБА_7 та ОСОБА_19 до м. Запоріжжя, розташування однієї групи працівників карного розшуку біля мосту неподалік від в`їзду до смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, а іншої групи в Південому мікрорайоні Комунарського району м. Запоріжжя, а також подій, які відбувалися з 04-00 год. 24.07.2018 року, а саме, намаганням затримати автомобіль «Honda Accord». Також, свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_22 і ОСОБА_35 повідомили про обставини отримання потерпілим ОСОБА_9 тілесних ушкоджень при затриманні зазначеного автомобіля, а саме: при відкритті передніх водійських дверей автомобіля «Honda Accord» та намаганням обвинуваченого ОСОБА_7 їх закрити.
Додатково свідок ОСОБА_23 пояснив, що його завданням при затриманні автомобіля «Honda Accord» було блокування зазначеного автомобіля спереду, після того як викрадений автомобіль в`їде до тунелю, що він і зробив на службовому автомобілі «Daewoo Lanos». Водночас, автомобіль «Honda Accord» шляхом зіткнення здвинуло з місця його транспортний засіб (розвернуло його) і таким чином, звільнилось місце для проїзду викраденого автомобіля. У його автомобілі був пошкоджений лівий бік. Коли перед ним проїжджав автомобіль «Volvo», то через відкрите вікно він побачив за кермом ОСОБА_20 . У подальшому, він пересів до автомобіля за кермом якого знаходився ОСОБА_22 і вони намагалися переслідувати автомобіль «Honda Accord».
Додатково свідок ОСОБА_22 пояснив, що його завданням при затриманні автомобіля «Honda Accord» було блокування зазначеного автомобіля позаду, після того як викрадений автомобіль в`їде до тунелю, що він і зробив на службовому автомобілі «Daewoo Sens». Він один з працівників карного розшуку розташовувався перед тунелем, а всі інші - за тунелем. Коли перед ним проїжджав автомобіль «Вольво», то через відкрите вікно він побачив за кермом ОСОБА_20 . Також, за кермом автомобіля «Honda Accord» він чітко бачив ОСОБА_7 , коли ОСОБА_9 відкрив двері викраденого автомобіля. Обвинуваченого він впізнав по фотознімку, який показували працівникам карного розшуку перед зазначеними подіями.
Додатково свідок ОСОБА_35 пояснив, що він розташувався зверху на тунелі, коли очікували автомобілі «Volvo» і «Honda Accord». За кермом викраденого автомобіля він побачив ОСОБА_7 тільки тоді, коли ОСОБА_9 відкрив водійські двері автомобіля «Honda Accord» і в цей момент він знаходився, приблизно в 10 метрах від вказаного автомобіля. Обвинуваченого він впізнав по фотознімку, який показували працівникам карного розшуку перед зазначеними подіями. У переслідуванні він участі не приймав, а залишився на місці подій, допомагав ОСОБА_10 піднятися з землі, враховуючи, що останній отримав тілесні ушкодження та викликав «швидку» допомогу потерпілому;

- показання свідка ОСОБА_36 , який пояснив, що працює оперуповноваженим УКР ГУНП в Запорізькій області. 23.07.2018 року, приблизно 22-00 год., була отримана інформація, що обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_30 направляються до м. Запоріжжя з можливою метою незаконного заволодіння транспортним засобом.
Він разом з іншими працівниками карного розшуку ОСОБА_37 та ОСОБА_38 направилися у бік Південного мікрорайону Комунарського району м. Запоріжжя на автомобілі «Daewoo ZAZ Lanos» для фіксування незаконної діяльності вказаних осіб. Вікна у їхньому автомобілі були тонованими.
Приблизно о 01-00 год. 24.07.2018 року від оперативної служби отримали інформацію, що автомобіль ОСОБА_19 «Volvo» зупинився біля будинку Автозаводська, 54, а потім переїхав до останнього під`їзду будинку №60 вказаної вулиці. Вони перебували в автомобілі біля будинку №25 по вул. Стешенка. Тому, коли автомобіль ОСОБА_19 переїхав у вказане місце, він значно скоротив відстань між їхніми автомобілями. Вони це місце обрали випадково і безпосередньо так вийшло, що автомобіль «Volvo» сам до них приблизився, а саме на відстань 20-30 метрів.
Приблизно о 02-00 год., з автомобілю «Volvo» вийшли ОСОБА_30 та ОСОБА_8 , які направилися у бік будинку №36 вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі, де почали оглядати автомобіль «Honda Accord». У подальшому, приблизно о 04-00 год. ОСОБА_30 повернувся до свого автомобіля «Volvo» та почав рух автомобіля. Після цього, вони побачили рух іншого автомобіля на відстані 40-50 метрів. В одному місці ці два автомобіля з`їхалися та разом поїхали у бік ґрунтової дороги с. Балабине Запорізького району Запорізької області. У той час, вже світало, але ще горіли ліхтарі.
У подальшому, їм поступила інформація, що біля мосту автомобілі не зупинилися, тому вони виїхала на автодорогу «Харків Сімферополь» та почали переслідування. Приїхавши на місце, де обвинувачений залишив автомобіль «Honda Accord», їм поступило завдання на перекриття траси у м. Василівки, тому відразу вони виїхали до вказаного місця.
Окрема інформація під час вказаних подій їм передавалася також від працівників оперативних служб, які були залучені для проведення НСРД.
До цього він знав в обличчя і ОСОБА_19 і обвинуваченого ОСОБА_7 , так як бачив їхні фотознімки.

- показаннями свідка ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , які надали аналогічні зі свідком ОСОБА_41 показання з приводу подій, які відбувалися 23-24.07.2018 року. Свідок ОСОБА_32 додатково пояснив, що ОСОБА_30 та ОСОБА_8 були у ніч на 24.07.2018 року у темній одежі. Увесь двір, в якому знаходився автомобіль «Volvo» був освітлений ліхтарями, тому видимість була гарною. Про те, що ОСОБА_8 сів в автомобіль «Honda Accord» і про рух цього транспортного засобу їм повідомили працівники оперативних служб;

- даними висновку судово-медичного експерта ОСОБА_42 КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» №1000 від 09.08.2018 року, згідно яких: рани в області середньої фаланги третього пальця правої кисті у ОСОБА_9 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; дані ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предметів та могли утворитися за обставин, які вказує ОСОБА_9 ; давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному ОСОБА_9 (т.1 а.с. 221-222);

- даними висновку судово-медичного експерта ОСОБА_43 КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» №1093 від 27.08.2018 року, згідно яких: гематома в області правого стегна, садно в ділянці правого ліктьового суглоба у ОСОБА_10 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предметів та могли утворитися за обставин, які вказує ОСОБА_10 ; давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному оглянутим (т.1 а.с. 226-227).

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).
В даному випадку, на думку суду, вказані досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.345 КК України.
Вищевказані показання потерпілих, свідків, письмові докази по справі, висновки експертів узгоджуються між собою, не містять істотних суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

Крім того, під час судового розгляду судом були допитані й інші працівники поліції, показання яких, на думку суду не є інформативними з точки зору встановлення обставин, передбачених ст.91 КПК України.
Так, допитаний свідком ОСОБА_21 , пояснив, що він працює оперуповноваженим УКР ГУНП в Запорізькій області і приймав участь у затриманні автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та у подальшому його переслідуванні 24.07.2021 року. Водночас, він перебував за кермом службового автомобіля «Mitsubishi Lancer» і не бачив, які саме події відбувалися під мостом, і яким чином травмувалися потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Також, він не бачив, хто саме знаходився за кермом викраденого автомобіля та автомобіля «Volvo». Під час переслідування його автомобіль приїхав другим на місце, де зупинився автомобіль потерпілого. Першим приїхав автомобіль ГРПП Василівського ВП. На той час, коли він приїхав, в автомобілі «Honda Accord» вже нікого не було.
Допитані свідками працівники патрульної поліції УПП в Запорізькій області ОСОБА_44 та ОСОБА_45 , які пояснили, що у ніч на 24.07.2018 року перебували на службі. Ще ввечері 23.07.2018 року з ними працівники карного розшуку провели інструктаж, де обговорювалося питання звернути особливу увагу при патрулюванні на Комунарський район м. Запоріжжя. У подальшому, приймали участь у переслідуванні спочатку автомобіля «Volvo», а потім - «Honda Accord». У переслідуванні було задіяно декілька екіпажів патрульної поліції. Свідок ОСОБА_44 додатково пояснив, що він перебував за кермом службового автомобіля «Mitsubishi Outlander», також були інші службові автомобілі. Під час переслідування вказаних автомобілів включали маячки та по гучномовцю вимагали водіїв автомобілів зупинитися, але останні не підкорилися на їх вимоги. Врешті автомобіль «Honda Accord» був ними виявленим кинутим неподалік автодороги «Харків Сімферополь Ялта». Вони першими під`їхали до викраденого автомобіля, в якому вже нікого не було, а двері були закриті, вікно у передніх пасажирських дверях було розбите.

Також, під час судового розгляду було досліджено:
- висновок молекулярно-генетичної експертизи №04/2/4-128818 від 12.11.2018 року, згідно висновків якої на наданих на експертизу 22 змивах, зубній щітці, станку для гоління встановлена наявність клітин з ядрами. Встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами на змивах з керма, важеля коробки перемикання передач, важеля ручного гальма, на футболці та зубній щітці. Генетичні ознаки клітин з ядрами на 19 змивах та станку для гоління не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК.
Генетичні ознаки клітин з ядрами на змиві з керма є змішаними, тобто походять більш ніж від однієї особи, та містять домінуючі генетичні ознаки, які належать особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки, які містяться у вказаних об`єктах в якості домішку, не підлягають ідентифікації.
Генетичні ознаки клітин з ядрами на змивах важеля коробки перемикання передач і важеля ручного гальма належать особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки клітин з ядрами на футболці є змішаними, тобто походять більш ніж від однієї особи, містять домінуючі генетичні ознаки, які належать особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки, які містяться у вказаному об`єкту в якості домішку, не підлягають ідентифікації.
Генетичні ознаки клітин з ядрами на зубній щітці належать особі жіночої генетичної статі.
Генетичні ознаки клітин з ядрами на змивах з важеля коробки перемикання передач і важеля ручного гальма співпадають між собою та з домінуючими генетичними ознаками клітин з ядрами на змиві з керма.
Домінуючі генетичні ознаки клітин з ядрами на футболці не співпадають з домінуючими генетичними ознаками клітин з ядрами, виявлених на змиві з керма та генетичними ознаками клітин з ядрами на змивах з важеля коробки перемикання передач і важеля ручного гальма. Генетичні ознаки клітин з ядрами на зубній щітці не співпадають з домінуючими генетичними ознаками клітин з ядрами, виявлених на змивi з керма, генетичними ознаками клітин з ядрами на змивах с важеля коробки перемикання передач і важеля ручного гальма та домінуючими генетичними ознаками клітин з ядрами, виявлених на футболці (т.3 а.с. 127-156);
- протокол затримання ОСОБА_7 від 24.07.2018 року у порядку ст. 208 КПК України, згідно якого у обвинуваченого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Alcatel one touch» з номером НОМЕР_2 ; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_3 , грошові кошти у сумі 424 грн.; синтетичну футболку чорного кольору з написом «Adidas» та з білими смугами (т.2 а.с. 59-61);
- протокол огляду «DVD-R» диску «Axent» з двома відеофайлами, вилученими з відеокамер у мешканців будинків, розташованими біля ґрунтової дороги від залізничного моста у смт. Балабине Запорізького району Запорізької області та вказані відеофайли були оглянуті у судовому засіданні.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_23 в частині того, що він бачив за кермом автомобіля «Honda Accord» обвинуваченого ОСОБА_7 , у той момент, коли їх автомобілі стояли напроти один одного і він у своєму транспортному засобі включив дальнє світло, щоб «осліпити» водія викраденого автомобіля. Так, під час огляду судом транспортного засобу «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , наданого потерпілим ОСОБА_11 було встановлено, що лобове скло вказаного автомобіля має захисну плівку (антиблікову плівку «хамелеон» або атермальну плівку), яка не дає можливості чітко встановити обличчя особи, яка керує транспортним засобом.
Водночас, твердження сторони захисту стосовно того, що працівники поліції під час подій 24.07.2018 року фізично не могли бачити ОСОБА_7 за кермом автомобіля «Honda Accord» через вказану причину не приймається судом до уваги, так як потерпілий ОСОБА_9 безпосередньо побачив обвинуваченого за кермом автомобіля, коли відкрив передні водійські двері зазначеного автомобіля, а потерпілий ОСОБА_10 та свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_22 і ОСОБА_35 побачили ОСОБА_7 коли потерпілий ОСОБА_9 утримував відкритими водійські двері автомобіля «Honda Accord».
Крім того, свідок ОСОБА_18 зазначив, що бачив обвинуваченого ОСОБА_7 за кермом автомобіля «Honda Accord» через переднє праве вікно у той момент, коли цей транспортний засіб об`їжджав службовий автомобіль працівників поліції за яким він стояв. Факт відсутності вікна у передніх правих дверях автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , підтверджується даними огляду місця події від 24.07.2018 року біля с. Грозове Василівського району Запорізької області.
Посилання захисника ОСОБА_6 , що працівники поліції впізнали ОСОБА_7 через лобове скло не відповідає наданим потерпілими та свідками показаннями у судовому засіданні (крім свідка ОСОБА_23 ).
Доводи захисника ОСОБА_6 , що суд під час огляду автомобіля потерпілого не здійснив відповідного фіксування, вважаю, такими, що не відповідають дійсності, так як відповідна дія була проведена у присутності усіх учасників процесу та зафіксована у журналі судового засідання. Висновки, які зробив суд після цього огляду співпадають з твердженням сторони захисту, що видимість через лобове скло автомобіля потерпілого є обмеженою і такою, що неможливо однозначно розпізнати особу водія, навіть коли його знаєш в обличчя.

Також, суд не приймає до уваги твердження сторони захисту, що працівники поліції під час своїх показань у суді не зазначили, що ОСОБА_8 24.07.2018 року перебував у футболці з великим написом номеру «15», який неможливо було помітити та зі смугами. Затримання обвинуваченого ОСОБА_7 ввечері 24.07.2018 року у м. Мелітополі Запорізької області у вказаній футболці ще не свідчить про те, що саме в ній він перебував вночі на 24.07.2021 року під час скоєння злочинів.

Стосовно доводів сторони захисту, що під час судового розгляду не були допитані окремі свідки, які б могли надати показання, що свідчили про непричетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд виходить з такого.
Так, дійсно у реєстрі матеріалів досудового розслідування були вказані як свідки ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_13 ОСОБА_49 . Прокурор під час висловлення своєї думки щодо визначення обсягу дослідження доказів пояснив, що дійсно вказані особи були допитані свідками під час досудового розслідування, але відомості, які вони надали не є інформативними, тому він відмовляється від їх допиту.
У подальшому, сторона захисту у серпні 2020 року заявила клопотання про допит зазначених свідків, яке суд задовольнив у повному обсязі та враховуючи карантинні заходи усіма можливими способами намагався їх допитати. Крім того, суд дозволив стороні захисту особисто повідомити зазначених свідків про час, дату та місце розгляду кримінального провадження і не заперечував, щоб саме сторона захисту забезпечила їх явку у судове засідання. Натомість, жодних активних дій з боку сторони захисту стосовно забезпечення явки цих свідків здійснено не було. Суд неодноразово викликав свідків повістками і телефонограмами, чотири рази приймав рішення про привід зазначених свідків до приміщення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а також намагався провести судові засідання в режимі відеоконференції, враховуючи, що усі свідки мешкають у м. Мелітополі та прийняті у державі карантині заходи (т.3 а.с. 193-200, 222).
Водночас, під час судового розгляду вдалося допитати лише свідка ОСОБА_50 , який дійсно не повідомив жодної інформації, яка б мала значення для встановлення обставин, передбачених у ст.91 КПК України. Так, останній пояснив, що біля його будинку АДРЕСА_4 працівники поліції знайшли технічний паспорт з якогось викраденого автомобіля, тому був проведений у нього обшуку, але більше нічого не вилучалося. ОСОБА_7 він не знає. Одного разу з цього приводу його допитували працівники поліції, жодних фотознімків йому не пред`являли.
Свідок ОСОБА_13 є сусідкою обвинуваченого. Аналіз показань ОСОБА_7 свідчить про те, що ввечері 23.07.2018 року ОСОБА_13 бачила як обвинувачений вранці виходив з будинку за місцем мешкання та, приблизно о 18-00 год. чи 19-00 год., повертався додому. Навіть підтвердження цих відомостей не дає підстави суду дійти до висновку про перебування ОСОБА_7 вдома у ніч на 24.07.2018 року. З показань останнього він, 23.07.2018 року, приблизно о 21-00 години ще виходив з квартири та спілкувався зі своїм знайомим ОСОБА_15 , тим самим порушуючи процесуальні обов`язки, покладені на нього судом під час судового розгляду іншого кримінального провадження в частині застосування домашнього арешту у період з 20-00 год. по 08-00 год. наступного дня. Під час своїх показань ОСОБА_8 не зазначає, що його бачила якась особа, у т.ч. ОСОБА_13 , коли він повертався додому після спілкування з ОСОБА_15 .
Долучений до матеріалів кримінального провадження протокол допиту свідка ОСОБА_51 (т.2 а.с. 130-131 ) також не містить відомостей, що частково або повністю виправдовують ОСОБА_7 або на його користь свідчать певні факти чи обставини.
Свідок ОСОБА_46 це батько ОСОБА_24 , тобто близька особа, яка відповідно до чинного законодавства має право не свідчити проти своїх родичів.
До матеріалів кримінального провадження долучено протокол впізнання по фотознімках свідка ОСОБА_52 , яка впізнала ОСОБА_7 як особу, яка неодноразово приїжджала на автомийку «Симбел» з метою миття свого автомобіля «Daewoo Lanos». Крім того, ОСОБА_48 у протоколі впізнання зазначила, що декілька разів невідомий чоловік залишав на мийці рюкзак, який у подальшому забирав ОСОБА_8 , коли мив свою машину. Аналіз вказаних свідком показань на стадії досудового розслідування жодним чином не впливає на рішення суду щодо винуватості ОСОБА_7 і на думку суду, зазначені ОСОБА_53 відомості жодним чином не стосуються обставин, передбачених у ст. 91 КПК України.
Крім того, сторона захисту не зазначила у клопотанні на підтвердження чи спростування яких саме обставин необхідно було допитати вказаних свідків.

Враховуючи досліджені під час судового розгляду дані, суд дійшов до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині перебування його вдома за місцем проживання у ніч на 24.07.2018 року судом жодними доказами не підтверджуються, тому до них він ставиться критично.

Також суд критично ставиться до посилання сторони захисту, що працівники поліції як потерпілі, так і свідки надали показання, які мають суперечності, тому є сумніви в їх достовірності. Так дійсно, у показаннях потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та інших працівників поліції, які були допитані свідками є певні розбіжності. Проте, вони стосуються окремих деталей, які у цілому не впливають на встановлення обставин, передбачених ст.91 КПК України. Крім того, враховую, що події затримання ОСОБА_7 на автомобілі потерпілого ОСОБА_11 у тунелі відбувалися дуже стрімко, дії останнього носили агресивний та небезпечний характер, тому можливо окремі факти і були згадані учасниками процесу по різному. Також, потерпілі та свідки допитувалися судом після спливу шести місяців з моменту скоєння злочинів.
У тому числі саме з цих причин (через відсутність суттєвих протиріч, через великий період часу з моменту подій майже 3 роки) судом було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 додатково допитати потерпілих та свідків з числа працівників поліції. Крім того, вони були ретельно допитані під час судового розгляду, за участю і обвинуваченого і його захисника ОСОБА_5 , який весь судовий розгляд здійснював захист ОСОБА_7 .

Посилання захисника ОСОБА_6 , що судом був порушений порядок допиту учасників провадження (відсутні окремі розписки про попередження учасників провадження про кримінальну відповідальність) не є спроможними.
Відповідно до ч.1 ст. 352 КПК України перед допитом свідка головуючий встановлює відомості про його особу та з`ясовує стосунки свідка з обвинуваченим і потерпілим. Крім того, головуючий з`ясовує чи отримав свідок пам`ятку про права та обов`язки свідка, чи зрозумілі вони йому, і в разі необхідності роз`яснює їх, а також з`ясовує, чи не відмовляється він з підстав, встановлених цим Кодексом, від давання показань, і попереджає його про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.
Таким чином, долучення до матеріалів кримінального провадження розписок про попередження про кримінальну відповідальність не є обов`язковим. А перед допитом кожного з учасників процесу, суд попереджував їх про кримінальну відповідальність та приводив до відповідної присяги, що підтверджується аудіозаписами судових засідань.

Надуманими є посилання захисника ОСОБА_6 , що судом проігноровано факт «проходження по кримінальному правопорушенню» ще однією людини, та розглянуто справу з очевидною неповнотою та упередженістю.
Водночас, суду не зрозуміло вислів захисника щодо «проходження по кримінальному правопорушенню ще однією людини», так як цей вислів позбавлений будь-якого юридичного змісту, та незрозуміло про яку особу вказує захисник.
Обвинувальний акт до суду надійшов відносно однієї особи ОСОБА_7 . Вимоги КПК України, а саме ч.1 ст.337 забороняють проводити судовий розгляд відносно іншої особи, ніж тій якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Крім того, ОСОБА_6 взагалі не конкретизує у чому все-таки полягає очевидна неповнота судового розгляду та упередженість суду. Під час судового розгляду жодного разу сторона захисту (обвинувачений та двоє його захисників) не вказували про упередженість та не висловлювали відводів головуючому з цього приводу. Не було заявлено з боку ОСОБА_6 і клопотання про допит іншої особи, яка з її слів «проходить по кримінальному правопорушенню».

Також, суд вважає, що твердження захисника ОСОБА_6 про те, що протоколи слідчих експериментів за участю потерпілих є недопустимими доказами з тих підстав, що підозрюваний ОСОБА_8 разом із своїм захисником не були залучені до участі у цих слідчих діях, є безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до ст. 240 КПК України метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, до участі в якому можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.
Як убачається з досліджених судом протоколів слідчих експериментів вказані слідчі дії були проведені за участю потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Під час цих слідчих дій потерпілі у присутності двох понятих та спеціаліста пояснили та показали на місці скоєння кримінальних правопорушень розташування працівників поліції 24.07.2018 року перед та під час затримання ОСОБА_7 на автомобілі «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кількість спричинених їм ударів, механізм їх нанесення та локалізацію. За результатами цих слідчих дій були складені відповідні протоколи, зміст яких відповідає положенням статей 104, 105 КПК України, та які без будь-яких зауважень та заперечень були підписані усіма учасниками цих слідчих дій.
Слід зазначити, що під час цих слідчих дій потерпілі не просто дали показання слідчому, а на місці вчинення злочину відтворили його обстановку та події. Тому відсутні підстави вважати дані у вказаних протоколах слідчих дій недопустимими доказами внаслідок порушення вимог ст. 95 КПК України.
При цьому вказані слідчі дії були проведені без участі підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, участь яких у розумінні ст. 240 КПК України не є обов`язковою.
Крім того, ні обвинувачений, ні його захисник не навели обґрунтування, як саме присутність ОСОБА_7 та/або присутність його захисника під час проведення цих слідчих дій могла позначитись на їх результатах.
Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у постанові у справі№367/5021/16-К (провадження №51-5362км20) від 25.03.2021 року.
Щодо посилань захисника ОСОБА_6 на фактичне долучення до матеріалів кримінального провадження диску, на якому відображені слідчі експерименті за участі потерпілих без зазначення місця знаходження оригіналів записів цих слідчих дій, то це порушення не може вважатися істотним та свідчити про наявність підстав для визнання недопустимими даних, отриманих під час слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Водночас, суд погоджується із доводами сторони захисту, а саме захисника ОСОБА_6 , що дані, отримані під час проведення слідчих експериментів за одночасною участю свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_54 , ОСОБА_22 та ОСОБА_34 від 29.11.2018 року та одночасною участю свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 від 30.11.2018 року неможливо визнати допустимими, виходячи з такого.
Метою слідчого експерименту відповідно до ч.1 ст.240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю свідка слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь свідка у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч.1 ст.240 КПК України є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отримання від свідка відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч.2 ст.84 та п.3 ч.2 ст.99 КПК України є документом.

Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч.1 ст.95 КПК України, у системному зв`язку із ч.2 ст.84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.

При проведенні слідчого експерименту участь свідка не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження (адже це є предметом допиту). Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, має розцінюватися як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч.4 ст.95 КПК України, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст.225 КПК України.

Аналіз протоколу слідчого експерименту за одночасної участі свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_54 , ОСОБА_22 та ОСОБА_34 від 29.11.2018 року свідчить про те, що фактично під час проведення вказаної слідчої дії один свідок ОСОБА_22 пояснив та показав на місці скоєння кримінальних правопорушень розташування працівників поліції 24.07.2018 року перед та під час затримання ОСОБА_7 на автомобілі «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а інші свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_55 та ОСОБА_35 лише погодилися із показаннями свідка ОСОБА_22 без відтворення дій, обстановки та обставин події. Навіть фрази зазначених свідків у протоколі слідчого експерименту: «Уважно прослухав пояснення свідка ОСОБА_22 , повністю їх підтверджую» свідчать, що фактично вказані свідки лише надавали показання, які не мають доказового значення, враховуючи вимоги ч.4 ст.95 КПК України. Аналогічна ситуація склалася і під час проведення слідчого експерименту за одночасної участі свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 від 30.11.2018 року, в якому свідки ОСОБА_56 та ОСОБА_32 лише погодилися із показаннями свідка ОСОБА_57 .
Визнати дані, отримані під час слідчого експерименту, допустимими доказами лише в частині показань та відтворення дій одного свідка неможливо, тому вказані дані суд визнає такими, що отримані не у порядку, встановленому КПК України, тобто є недопустимими відповідно до вимог ст.86 КПК України.

Крім того, є слушними доводами захисника ОСОБА_6 щодо визнання недопустимими доказами дані, отримані під час пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участі свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_36 та потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Під час вказаної слідчої дії свідки і потерпілі по фотознімку впізнали ОСОБА_7 , як особу, яка 24.07.2018 року скоїла кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.289 та ч.2 ст.345 КК України.
Положеннями ст. 228 КПК України передбачено порядок пред`явлення особи для впізнання. Зокрема, згідно з частиною шостою вказаної статті за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.
Під час судового розгляду було встановлено, що свідкам, з якими проводилося впізнання, 24.07.2018 року надавалися фотознімки обвинуваченого ОСОБА_7 як особи, яка може займатися незаконним заволодінням транспортних засобів на території м. Запоріжжя. Таким чином, свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_58 , ОСОБА_32 та ОСОБА_31 , а також потерпілі ОСОБА_10 і ОСОБА_9 ще до проведення слідчої дії знали в обличчя ОСОБА_7 , тому така обставина взагалі нівелювала проведення такої слідчої дії як впізнання по фотознімках.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
За таких обставин суд вважає, що дані, отримані під час впізнання по фотознімках є недопустимими доказами.

Під час судового розгляду прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.289 та ч.2 ст.345 КК України були надані і, відповідно досліджені:
- клопотання про дозвіл на проведення НСРД (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж - мобільних телефонів, що використовував ОСОБА_8 ) від 03.03.2018 року (т.2 а.с. 78);
- ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення НСРД (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж - мобільних телефонів, що використовував ОСОБА_8 ) від 05.03.2018 року строком на 60 днів (т.2 а.с. 79);
- клопотання про дозвіл на проведення НСРД (спостереження за особою ОСОБА_12 ) від 03.03.2018 року (т.2 а.с. 78);
- ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення НСРД (спостереження за особою ОСОБА_12 ) від 05.07.2018 року строком на 60 днів (т.2 а.с. 84);
- доручення у порядку ст.40 КПК України про проведення НСРД від 05.03.2018 року про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та спостереження за особою ОСОБА_8 відповідно до ухвал слідчих суддів від 05.03.2018 року (т.2 а.с. 80);
- доручення у порядку ст.40 КПК України про проведення НСРД від 06.07.2018 року про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та спостереження за особою ОСОБА_8 відповідно до ухвал слідчих суддів від 05.07.2018 року (т.2 а.с. 85);
- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 24.07.2018 року (т.2 а.с. 86-87).
Таким чином, прокурор надав до суду матеріали, що стосуються зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж - мобільних телефонів, що використовував ОСОБА_8 у повному обсязі: клопотання слідчого від 03.03.2018 року, ухвала слідчого судді від 05.03.2018 року, доручення від 05.03.2018 року та протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29.05.2018 року, в якому міститься розкриття розмов за 01.04.2018 року та 02.04.2018 року. Враховуючи, що дозвіл на проведення такої НСРД надавався строком на 60 діб, відсутність заяв обвинуваченого та його захисника щодо ненадання цих матеріалів у порядку ст.290 КПК України, то суд не вбачає жодних порушень з боку прокурора у наданні вказаних доказів.
Водночас, зміст протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29.05.2018 року не містить жодних відомостей, які б свідчили про винуватість ОСОБА_7 . Окремі вислови щодо якихсь пристроїв не є належними у розумінні ст. 85 КПК України.
Крім того, прокурором було надано також і матеріали, що стосуються спостереження за ОСОБА_12 , а саме: клопотання слідчого на проведення такої НСРД від 03.03.2018 року, ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення спостереження від 05.07.2018 року строком на 60 днів, два доручення у порядку ст.40 КПК України про проведення НСРД від 05.03.2018 року та від 06.07.2018 року та протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 24.07.2018 року. Тобто, фактично прокурором не було надано клопотання слідчого про надання дозволу на спостереження за ОСОБА_12 на період, за який був складений відповідний протокол, а саме, 24.07.2018 року.
Сторона захисту звернула на це увагу і попрохала прокурора надати таку ухвалу. Ухвалу слідчого про дозвіл на проведення НСРД (спостереження за особою ОСОБА_8 ) від 02.07.2018 року прокурор надав вже під час судового розгляду.
Вказана ухвала не була надана стороні захисту під час виконання ст.290 КПК України, про що зауважував захисник ОСОБА_5 .
Суд, дослідивши реєстр матеріалів досудового розслідування, встановив, що у розділі «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» відсутні відомості щодо наявності клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 02.07.2018 року.
Вказаний процесуальний документ, які і інші, що стосуються проведенню НСРД були розсекречені 07.11.2018 року, тобто до завершення досудового розслідування та виконання слідчим вимог ст.290 КПК України (19.12.2018 року).
Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 16.10.2019 року зазначила, що суд має детально вивчати ситуації, коли процесуальні документи щодо проведених НСРД не були повністю розкриті стороні захисту на етапі завершення досудового розслідування. За таких обставин поряд з перевіркою дотримання умов наданого дозволу на проведення НСРД суд повинен з`ясувати причини, які перешкодили прокурору відкрити їх на більш ранній стадії. Крім того, суд згідно з усталеною практикою ЄСПЛ повинен надати стороні захисту у змагальному процесі належні процесуальні гарантії для забезпечення можливості представити свої аргументи щодо їх допустимості та належності.
В даному випадку суд дійшов до висновку, що у прокурора були відсутні об`єктивні причини ненадання клопотання слідчого про надання дозволу про проведення НСРД від 02.07.2018 року на ознайомлення стороні захисту у порядку ст.290 КПК України.
Згідно з ч.12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Для доведення допустимості результатів НСРД мають бути відкриті не тільки результати цих дій, а й документи, які стали правовою підставою їх проведення (клопотання слідчого, прокурора, їх постанови, доручення, ухвала слідчого судді), оскільки змістом цих документів сторони можуть перевірити дотримання вимог кримінального процесуального закону стосовно негласних слідчих (розшукових) дій.
Невідкриття матеріалів сторонами в порядку ст. 290 КПК України є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. При цьому, відкриттю, окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів.
Положеннями ч.1 ст.86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
На думку суду, слідчим в даному випадку були порушені вимоги ст. 290 КПК України щодо відкриття матеріалів кримінального провадження. Надання стороною обвинувачення у суді матеріалів, до яких не було надано доступ стороні захисту, і долучення їх як доказів на стадіях судового розгляду порушує права обвинуваченого на захист, оскільки змушує його захищатися від так званих нових доказів без надання достатніх можливостей і часу для їх спростування. Тому, відповідно до положень ч.12 ст.290 КПК України дані, що містяться у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 24.07.2018 року, суд визнає недопустимими доказами.

Враховуючи вищевикладені висновки суду, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України з такою кваліфікуючою ознакою як «за попередньою змовою групою осіб» є недоведеним і її необхідно виключити з обвинувачення останнього, виходячи з такого.
Положеннями ч.2 ст.28 КК України встановлено, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.
Домовитись про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії готування до кримінального правопорушення, а також у процесі замаху на кримінальне правопорушення.
Як випливає із положень ч.2 ст.28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення кримінального правопорушення (узгодження об`єкта кримінального правопорушення, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі: усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій - поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети.
Учасники вчинення кримінального правопорушення такою групою діють як співвиконавці. При цьому можливий технічний розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль.
В обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 слідчим зазначено, що останній у невстановленому в ході досудового розслідування часі та місці, але не пізніше 23.07.2018 року, з метою незаконного збагачення, з корисливого мотиву, вступив у попередню змову з невстановленими у ході проведення досудового розслідування особами щодо заволодіння транспортним засобом, з метою його подальшої реалізації особам, що займаються перепродажем транспортних засобів, які перебували у користування.
У подальшому, в тексті обвинувального акту слідчий вказує: «….. ОСОБА_8 маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами…….», «…… ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, які діючи за попередньою змовою між собою……..», «…… ОСОБА_8 діючи повторно, умисно та спільно з невстановленими особами……», «…… ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, діючи з корисливих мотивів, незаконно, повторно та всупереч волі власника, заволодів автомобілем ОСОБА_11 …..».
Водночас, під час судового розгляду прокурор не довів жодним доказом, що разом із ОСОБА_12 спільно діяли якійсь особи. Взагалі відсутні дані щодо часу та місця домовленості обвинуваченого з кимось про вчинення кримінального правопорушення.
Присутність ОСОБА_7 у салоні автомобіля «Volvo», під керуванням ОСОБА_24 , пересування одночасно двох автомобілів, за кермом яких перебували ОСОБА_24 та обвинувачений ОСОБА_8 ще не свідчить про те, що ОСОБА_24 був обізнаний про умисел ОСОБА_7 , а також, що своїми діями допомагав у вчиненні останнім кримінальних правопорушень.
Крім того, під час судового розгляду прокурор на надано суду, що ОСОБА_24 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 та ч.2 ст.345 КК України; останнього через це оголошено у розшук; відносно останнього виділені матеріали в окреме провадження; встановлено автомобіль, на якому у ніч на 24.07.2018 року пересувався ОСОБА_24 . Такі відомості не містяться і у реєстрі матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження. У п.3 розділі ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» вказано, що 17.12.2018 року слідчим прийнято рішення про виділення матеріалів по кримінальному провадженню №0000196, але у суду відсутні відомості щодо підстав виділення таких матеріалів (це стосується певних речей, вилучених під час досудового розслідування чи певних осіб чи стосовно незаконного заволодіння автомобілем «Mitsubishi Lancer» 17.01.2018 року по вул. Автозаводській у м. Запоріжжі, що стало підставою для проведення НСРД).
Зазначення слідчим невстановлених осіб у множині також викликає лише сумніви, тому що під час судового розгляду жоден зі свідків або потерпілих з числа працівників поліції не вказували, що крім ОСОБА_7 і ОСОБА_24 вони когось бачили на місцях скоєння кримінальних правопорушень. Реєстр матеріалів досудового розслідування також не містить рішень слідчого або прокурора з приводу виділення матеріалів кримінального провадження відносно невстановлених осіб в окреме провадження. У клопотаннях слідчого про дозвіл на проведення НСРД вказувалася така особа як ОСОБА_59 , але жодного разу про причетність вказаної особи до незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_11 , прокурор не зазначав.

Також, на думку суду, ні прокурор під час судового розгляду, ні слідчий під час досудового розслідування не довели, що ОСОБА_8 при незаконному заволодінні транспортним засобом діяв з корисливою метою.
Під користю (корисливими спонуканнями, корисливим мотивом) у чинному законодавстві про кримінальну відповідальність розуміється бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе чи інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, досягти іншої матеріальної вигоди.
В обвинувальному акті вказано, що: «... ОСОБА_8 , з метою незаконного збагачення, з корисливого мотиву, вступив у попередню змову з невстановленими в ході проведення досудового розслідування особами щодо заволодіння транспортним засобом, з метою його подальшої реалізації особам, що займаються перепродажем транспортних засобів, які перебували у користуванні….».
Водночас, під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження вказані факти. Суду не було надано жодного доказу, що ОСОБА_8 планував у подальшому реалізувати автомобіль, яким незаконно заволодів особам, що займаються перепродажем транспортних засобів. Також, прокурор суду не надав доказів, що певні особи займаються зазначеним перепродажем і, відповідно вони були допитані під час судового розгляду.
Посилання працівників поліції, що мається оперативна інформація, нібито ОСОБА_8 перед подіями 24.07.2018 року займався незаконним заволодінням транспортних засобів, також не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Встановлено, що раніше ОСОБА_8 був судимий лише за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України. Інформація про незаконне заволодіння ОСОБА_12 автомобілем «Mitsubishi Lancer» 17.01.2018 року по вул. Автозаводській у м. Запоріжжі, що стало підставою для проведення НСРД, так і не підтвердилася належними та допустимими доказами під час судового розгляду цього кримінального провадження. Вилучені предмети під час чисельних обшуків по даному кримінальному провадженню також жодним чином не свідчать про корисливий мотив вчинення ОСОБА_12 незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_11 .

В ході судового розгляду суд також дослідив документи, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
Судом обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_7 , не встановлено.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_60 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_12 злочинів, які відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким (ч.2 ст.345 КК України) та тяжким (ч.2 ст.289 КК України), суспільну небезпечність та характер скоєних злочинів (один із злочинів - із застосуванням фізичного насильства), особу обвинуваченого: раніше судимого за скоєння умисних тяжких, у т.ч. корисливих злочинів, має постійне місце мешкання, одружений, має на утриманні повнолітню дитину ОСОБА_61 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до затримання офіційно працював, його вік та здоров`я (не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра), задовільну характеристику з місця тримання під вартою. Крім того, суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений скоїв злочини через місяць після оголошення йому вироку Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, який ще на той момент не набув законної сили.

Враховуючи особистість ОСОБА_7 , конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_60 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ч.1 ст.70 та ч.1 ст.71 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Враховуючи, що на думку суду, не доведений корисливий мотив скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тому суд призначає покарання ОСОБА_60 без конфіскації його майна.

На цей час до ОСОБА_7 не застосований будь-який запобіжний захід і обвинувачений залишається на утриманні в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на підставі ухвали суду від 05.02.2020 року до набрання рішення законної сили по цьому кримінальному провадженню.
На думку суду, обвинуваченому необхідно зарахувати у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.06.2018 року та по цьому кримінальному провадженню.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_11 заявлений цивільний позов про майнову шкоду у розмірі 66 828 грн. 35 коп., який був уточнений під час судового розгляду до розміру 70 052 грн. 16 коп.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленим КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з п.10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Майнова шкода у сумі 70 052 грн. 16 коп. підтверджується матеріалами автотоварознавчої експертизи №11/1-142 від 18.10.2018 року, згідно висновків якої матеріальний збиток, нанесений власнику транспортного засобу «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску в результаті його пошкодження 24.07.2018 року може складати 66 828 грн. 35 коп. (т.1 а.с. 183-217) та документами, наданими у судовому засіданні потерпілим, а саме: актом здійснених робіт та чеком від 13.08.2019 року на суму 130 грн.; накладними від 15.08.2019 року на суми 508 грн. 08 коп., 553 грн. 32 коп. та 439 грн. 99 коп.; нарядом-замовленням від 28.08.2019 року на суму 1 592 грн. 42 коп., а всього на суму 3 223 грн. 81 коп. Тому, враховуючи вказані докази, суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити повністю, а саме: на суму 70 052 грн. 16 коп. (сума збитків, встановлених експертизою 66 828 грн. 35 коп. + сума вартості відновлення автомобіля 3 223 грн. 81 коп.).

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експертів на проведення:

- судової автотоварознавчої експертизи (висновок №11/1-142 від 18.0.2018 року) складають 1716 грн.;

- судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок №8-966 від 12.11.2018 року) складають 28 006 грн. 92 коп.;

- судової криміналістичної експертизи (висновок №11-94 від 29.08.2018 року) складають 858 грн.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що зазначені процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 витрат на користь держави у розмірі 30 580 грн. 92 коп.

Судом встановлено, що ухвалами слідчих суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2018 року накладено арешт на:
- предмет сірого кольору, який було вилучено під час огляду місця подій 24.07.2018 року біля будинку №36 по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі;
- осип скла, фрагмент пластикової рамки, вилучених під час огляду місця подій 24.07.2018 року на ділянці місцевості, розташованій по вул. Запорізькій у м. Запоріжжі;
- 22 змиви, 15 фрагментів дактилоскопічної плівки з мікрооб`єктами, 4 килимка, 4 сліда структури матеріалу, вилучених з автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та вказаний транспортний засіб під час огляду місця подій 24.07.2018 року на ділянці місцевості, розташованій на відстані 4,5 км від автодороги «Харків Сімферополь Ялта» у бік с. Грозове Василівського району Запорізької області;
- автомобіль «ЗАЗ-Lanos», державний номер НОМЕР_4 .

Крім того, постановами слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області від 24.07.2018 року та 25.07.2018 року визнано речовими доказами:
- предмет сірого кольору, який було вилучено під час огляду місця подій 24.07.2018 року біля будинку №36 по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі;
- осип скла, фрагмент пластикової рамки, вилучених під час огляду місця подій 24.07.2018 року на ділянці місцевості, розташованій по вул. Запорізькій у м. Запоріжжі;
- 22 змиви, 15 фрагментів дактилоскопічної плівки з мікрооб`єктами, 4 килимка, 4 сліда структури матеріалу, осип скла, вилучених з автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та вказаний транспортний засіб під час огляду місця подій 24.07.2018 року на ділянці місцевості, розташованій на відстані 4,5 км від автодороги «Харків Сімферополь Ялта» у бік с. Грозове Василівського району Запорізької області;
- модем абонента «Peoplenet» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон в корпусі білого кольору «Samsung GT-E2152», iмei 1: НОМЕР_5 , iмei 2: НОМЕР_6 ; металевi складові частини від замка запалювання в загальній кількості 6 (шість) штук з маркуванням AM60 HP 4BO905851, вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 ;
- рюкзак з матерії чорного кольору; простирадло салатового кольору; картонну коробку з-під стартового пакету Lifecell №063-438-23-98; картонну коробку з-під стартового пакету Lifecell №063-438-23-98; радіостанцію «AirSoft» з антеною; пластмасову коробку; дверний глазок; свердло 12 діаметру; засувний пристрій; веб-камера без об`єктива; набiр швейцарських інструментів; замок запалювання для автомобіля; фрагмент циліндрового механізму; ключ від автомобіля «Шевроле»; блютуз пристрій; 2 кобури; шестигранний ключ; металевий фрагмент; 2 (два) циліндрових механізми з набором ключів; адаптер з перемикачем; 2 (два) шестигранних ключа; зв`язка з чотирьох ключів; зв`язка з п`яти ключiв; зв`язка з чотирьох ключів; зв`язка з п`яти ключiв; ключ з брелоком; зв`язка з п`яти ключів; вiсiм ключiв; два металевих шестигранника; металевий предмет у формі ключа; полотно від пилки, заточене з однієї сторони; металевий фрагмент з одного боку у вигляді шестигранника, вилучених у ОСОБА_52 25.07.2018 року біля автомойки «Сімбел»;
- рюкзак з матерії зеленого кольору; прилад електричний у пластмасовому корпусі сріблястого кольору з висувною антеною з написом «RF Bug Detection»; 5 пар рукавичок матерчатих будівельних; картонна коробка з автозапчастинами у кількості 4 (чотирьох) штук; пристрій, схожий на рогачку з металевим корпусом та пластиковою ручкою; пристрій з прикурювача, проводів та затискачів, вилучених 25.07.2018 року у гаражі на території гаражного кооперативу «Будівельник», що належать ОСОБА_16 ;
- два ключі з маркуванням «SCAR» та «Lanpai», ключ запалювання від автомобіля «ЗАЗ-Lanos», державний номер « НОМЕР_4 » з брелоком-сигналізацією, вилучених під час обшуку вказаного автомобіля;
- мобільний телефон «Alcatel one touch» з номером НОМЕР_2 ; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_3 , вилучених під час особистого обшуку обвинуваченого при його затриманні у порядку ст.208 КПК України;
- таблички з реєстраційними номерами транспортних засобів: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , М 476 МХ (177 RUS), 1T1 2141, BL 45-33, ВУ 1016 IE, 05 АО 6265, НОМЕР_10 , вилучених за місцем мешкання ОСОБА_62 .

Відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому:
- майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.
Тому, на думку суду, майно яке було вилучено і не має ніякої цінності - його необхідно знищити, а інше майно, яке не підпадає під вимоги ч.9 ст.100 КПК України повернути власникам.

Відносно окремих речей, вилучених під час досудового розслідування судом приймалися рішення (ухвала суду від 23.07.2019 року відносно речей, вилучених за місцем мешкання ОСОБА_16 , ОСОБА_46 та ОСОБА_63 ; ухвала суду від 19.12.2019 року відносно речей, які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 )

Арешт, накладений на вказані речі, крім автомобіля «ЗАЗ-Lanos», державний номер НОМЕР_4 , згідно ч.4 ст.174 КПК України, суд скасовує.
Зазначений транспортний засіб належить ОСОБА_64 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_11 і був придбаний 25.07.2017 року. ОСОБА_17 перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 з 20.10.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_12 . Отже, автомобіль «ЗАЗ-Lanos», державний номер НОМЕР_4 , є спільним сумісним майном подружжя. Враховуючи, що судом прийнято рішення про задоволення цивільного позову ОСОБА_11 , і матеріальна шкода якому на цей час не відшкодована, тому вважаю, що відсутні підстави для скасування арешту із вказаного автомобіля до повного відшкодування завданих збитків ОСОБА_11 .

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.345 КК України.
Призначити ОСОБА_65 покарання:
- за ч.2 ст.345 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.289 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_65 остаточно призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.06.2018 року і остаточно ОСОБА_65 призначити покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_60 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Речові докази:
- предмет сірого кольору, який було вилучено під час огляду місця подій 24.07.2018 року біля будинку №36 по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі; осип скла, фрагмент пластикової рамки, вилучених під час огляду місця подій 24.07.2018 року на ділянці місцевості, розташованій по вул. Запорізькій у м. Запоріжжі; 22 змиви, 15 фрагментів дактилоскопічної плівки з мікрооб`єктами, 4 сліда структури матеріалу, осип скла, вилучених з автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час огляду місця подій 24.07.2018 року на ділянці місцевості, розташованій на відстані 4,5 км від автодороги «Харків Сімферополь Ялта», що знаходяться у камері зберігання речових доказів ГУНП в Запорізькій області знищити (т.1 а.с. 131, 143, а.с.155, 156);
- синтетичну футболку чорного кольору з написом «Adidas» зі смугами білого кольору, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_3 , мобільний телефон «Alcatel one touch» з номером НОМЕР_2 , що знаходяться у камері зберігання речових доказів ГУНП в Запорізькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_65 , а у разі відмови від прийняття знищити (т.2 а.с. 139);
- модем абонента «Peoplenet» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон в корпусі білого кольору «Samsung GT-E2152», iмei 1: НОМЕР_5 , iмei 2: НОМЕР_6 ; металевi складові частини від замка запалювання в загальній кількості 6 (шість) штук з маркуванням AM60 HP 4BO905851, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , два ключі з маркуванням «SCAR» та «Lanpai», ключ запалювання від автомобіля «ЗАЗ-Lanos», державний номер « НОМЕР_4 » з брелоком-сигналізацією, два номерні знаки « НОМЕР_13 », вилучені під час обшуку вказаного автомобіля, що знаходяться у камері зберігання речових доказів ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_64 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а у разі відмовити від прийняття знищити (т.2 а.с. 121, 135, 136);
- 4 килимка, вилучених з автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час огляду місця подій 24.07.2018 року на ділянці місцевості, розташованій на відстані 4,5 км від автодороги «Харків Сімферополь Ялта», що знаходяться у камері зберігання речових доказів ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілому ОСОБА_11 , а у разі відмови від прийняття знищити;
- рюкзак з матерії чорного кольору; простирадло салатового кольору; картонну коробку з-під стартового пакету Lifecell №063-438-23-98; картонну коробку з-під стартового пакету Lifecell №063-438-23-98; радіостанцію «AirSoft» з антеною; пластмасову коробку; дверний глазок; свердло 12 діаметру; засувний пристрій; веб-камера без об`єктива; набiр швейцарських інструментів; замок запалювання для автомобіля; фрагмент циліндрового механізму; ключ від автомобіля «Шевроле»; блютуз пристрій; 2 кобури; шестигранний ключ; металевий фрагмент; 2 (два) циліндрових механізми з набором ключів; адаптер з перемикачем; 2 (два) шестигранних ключа; зв`язка з чотирьох ключів; зв`язка з п`яти ключiв; зв`язка з чотирьох ключів; зв`язка з п`яти ключiв; ключ з брелоком; зв`язка з п`яти ключів; вiсiм ключiв; два металевих шестигранника; металевий предмет у формі ключа; полотно від пилки, заточене з однієї сторони; металевий фрагмент з одного боку у вигляді шестигранника, вилучені у ОСОБА_52 біля автомойки «Сімбел», що знаходяться у камері зберігання речових доказів ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_66 , 1991 року народження, а у разі відмови від прийняття знищити;
- рюкзак з матерії зеленого кольору; прилад електричний у пластмасовому корпусі сріблястого кольору з висувною антеною з написом «RF Bug Detection»; 5 пар рукавичок матерчатих будівельних; картонну коробку з автозапчастинами у кількості 4 (чотирьох) штук; пристрій, схожий на рогачку з металевим корпусом та пластиковою ручкою; пристрій з прикурювача, проводів та затискачів, вилучені 25.07.2018 року у гаражі на території гаражного кооперативу «Будівельник», що знаходяться у камері зберігання речових доказів ГУНП в Запорізькій області - повернути ОСОБА_16 , а у разі відмови від прийняття знищити;
- таблички з реєстраційними номерами транспортних засобів: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , М 476 МХ (177 RUS), 1T1 2141, BL 45-33, ВУ 1016 IE, 05 АО 6265, НОМЕР_10 , що зберігаються у камері речових доказів ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , а у разі відмови від прийняття знищити;
- автомобіль «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений під час огляду місця подій 24.07.2018 року на ділянці місцевості, розташованій на відстані 4,5 км від автодороги «Харків Сімферополь Ялта» , що знаходиться на відповідальному збереженні у потерпілого ОСОБА_11 залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави за залучення експертів на проведення судових експертиз суму у розмірі 30 580 (тридцять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 92 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_7 майнової шкоди у розмірі 70 052 грн. 16 коп. задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 майнову шкоду у розмірі 70 052 (сімдесят тисяч п`ятдесят дві) грн. 16 коп.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 тимчасово залишити в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_65 строк його попереднього ув`язнення:
- з 09.02.2016 року по 20.05.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.06.2018 року);
з 24.07.2018 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Скасувати арешти на:
- предмет сірого кольору, який було вилучено під час огляду місця подій 24.07.2018 року біля будинку №36 по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі;
- осип скла, фрагмент пластикової рамки, вилучених під час огляду місця подій 24.07.2018 року на ділянці місцевості, розташованій по вул. Запорізькій у м. Запоріжжі;
- 22 змиви, 15 фрагментів дактилоскопічної плівки з мікрооб`єктами, 4 килимка, 4 сліда структури матеріалу, вилучених з автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та вказаний транспортний засіб під час огляду місця подій 24.07.2018 року на ділянці місцевості, розташованій на відстані 4,5 км від автодороги «Харків Сімферополь Ялта», накладені ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 26.07.2018 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1