Справа № 395/242/21
Провадження №1-кп/390/140/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2022 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000018 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманськ, Мурманської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, середня освіта, непрацюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений і його захисник у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважають його безпідставним і необгрунтованим, а тому просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що строк тримання обвинуваченого під вартою підлягає продовженню, виходячи з таких підстав.

Відповідно ст.331 ч.ч.1,2 КПК України: під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст.183 ч.2 п.4 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, раніше не судимий, не має стійких соціальних зв`язків, не працює, громадянин іншої держави, проживає без реєстрації, постійного місця проживання не має. Розгляд кримінального провадження по суті не проведено. За таких обставин, суд вважає, що застосування інших більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту про який вказує сторона захисту, на даній стадії процесу не забезпечить попередження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити нові злочини, зникнути від суду з метою уникнення покарання, отже строк тримання обвинуваченого під вартою підлягає продовженню.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Враховуючи вищевикладене та обставини провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому.

Доводи захисту щодо відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає необгрунтованими, оскільки вони спростовуються наведеним вище.

Відповідно ст.183 ч.4 п.1 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 12.00 год. 08.04.2022 року.

Копію ухвали вручити учасникам провадження для відома та направити до ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Кропивницького апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1