Справа № 487/7591/21
Провадження № 1-кп/487/727/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0000036 від 10.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв, громадянина України, українця, маючого середню-спеціальну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у період часу з 19:00 годин 18.01.2021 року по 01:00 годин 19.01.2021 року знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживає із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Переслідуючи кримінально-протиправний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, викрав кавоварку «NCHIBO CAFISSIMO CLASSIC 304820» вартістю 1083,00 грн., яка знаходилися у приміщенні кухні у квартирі АДРЕСА_3 . В подальшому, утримуючи вказане майно при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.

19.01.2021 року біля 16 30 год. ОСОБА_4 діючи у групі осіб з «Особою 1», матеріали відносно якої виділені в матеріали іншого кримінального провадження, знаходився біля загальноосвітньої школи № 17, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Крилова, 12/6, коли у нього раптово виник злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, ОСОБА_4 діючи у групі осіб з «Особою 1», реалізовуючи свій корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, скориставшись відсутністю уваги з боку пересічних осіб, з метою усунення можливих перешкоди щодо вчинення кримінального правопорушення зі сторони потерпілого ОСОБА_8 , підійшов до останнього та наніс йому один удар ногою по його ногам, внаслідок чого ОСОБА_8 не втримавшись, впав на землю. В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна шляхом усунення перешкод зі сторони ОСОБА_8 наніс не менше 4 ударів, як руками так і ногами, в область голови та обличчя останнього. В цей час «Особа 1» діючи у групі осіб з ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 , який на той час перебував на землі, та розстібнувши праву, зовнішню кишеню куртки останнього, відкрито викрав належні йому грошові кошти у сумі 1100,00 грн.

Після чого утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 разом з «Особою 1» з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 разом з «Особою 1» заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 1100,00 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння кримінальних правопорушень, свою вину в скоєному визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 18.01.2021 року у нічний час знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживає із батьками викрав, належну потерпілому кавоварку, яка знаходилися у приміщенні кухні, якою розпорядився на власний розсуд. Також додав, що 19.01.2021 у вечірній час діючи у групі з «Особою 1» знаходився біля загальноосвітньої школи № 17, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Крилова, підійшов до ОСОБА_8 та з метою заволодіння його майном наніс останньому тілесні ушкодження в цей же час «Особа 1» підійшов до потерпілого, який на той час перебував на землі та відкрито викрав належні йому грошові кошти, після чого утримуючи викрадене майно при собі вони з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. У вчиненому щиро кається та визнає вину

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надано заяву ОСОБА_9 , в якій зазначено, що останній не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого. Також стороною захисту надано квитанцію про компенсацію потерпілому ОСОБА_6 , спричиненої матеріальної шкоди. З урахуванням положень ст.325 КПК України, суд вважає можливим з`ясування всіх обставин справи під час судового розгляду проводити без потерпілих.

Крім визнання вини ОСОБА_4 , вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами дослідженими в суді.
Заявою про вчинення кримінального правопорушення від 09.02.2021 року від ОСОБА_6 по факту події що сталася 18.01.2021 року по АДРЕСА_4 за участю ОСОБА_4 .

Інформацією за вих.№195/02 від 11.02.2021 року, наданої ТОВ «Ломбард «Гроші тут» згідно якої громадянин ОСОБА_4 19.01.2021 року о 01-12 год. здав до ломбарду за адресою: м. Миколаїв, вул.. Червоних Майовщиків, 2 кавоварку «NCHIBO CAFISSIMO CLASSIC 304820».

Постановою про проведення товарознавчої експертизи від 11.02.2021 року, щодо встановлення середньо ринкової вартості кавоварки «NCHIBO CAFISSIMO CLASSIC 304820».

Висновком експерта № СЕ-19/115-21/3481-ТВ від 18.03.2021 року Миколаївського НДЕКЦ МВС України з додатками, згідно якого вартість кавоварки «NCHIBO CAFISSIMO CLASSIC 304820» становить 1083,00 грн.

Заявою про вчинення кримінального правопорушення від 19.01.2021 року від ОСОБА_9 по факту події що сталася 19.01.2021 року біля загальноосвітньої школи № 17, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Крилова, 12/6 за участю ОСОБА_4 .

Висновком експерта № 72 від 25.01.2021 року згідно якого потерпілому ОСОБА_9 нанесені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, голови, синців в ділянці лівого ока, саден в ділянці спинки носу, які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне). Дані тілесні пошкодження утворились від не менш ніж чотирьох ударів дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, з давністю утворення біля тижня до часу огляду.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме як таємне викраденні чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчиненому групою осіб.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря психолога та нарколога не перебуває, раніше не судимий. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, відшкодування завданого збитку.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.185 КК України та у виді позбавлення волі у розмірі, визначеному санкцією ч.2 ст.186 КК України.

При цьому з урахування положень ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначивши покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
В даному випадку, за переконанням суду, такий вид покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди завданої потерпілим, дані про особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому в силу ст.75 КК України останнього можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Долю процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 та ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

- по ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік;

- по ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту залишити без змін.
Після вступу вироку в законну силу, запобіжний захід скасувати.
У відбутий термін покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати час знаходження під вартою з 06.10.2021 року по 09.11.2021 року включно.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення Миколаївським НДЕКЦ МВС України експертизи № СЕ-19/115-21/3481-ТВ від 18.03.2021 року в сумі 1307,60 грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Дата складання вироку 18.11.2021 року.

Суддя ОСОБА_1