Справа № 944/695/22
Провадження №1-кс/944/143/22
16.02.2022 рокум.Яворів
В обґрунтування клопотання зазначає, що 14.02.2022 до Яворівського РВП ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , під час перетину державного кордону при в`їзді в Україну на пункті пропуску «Шегині» запропонував неправомірну вигоду у розмірі 100 Євро за безперешкодний перетин кордону.
Слічий зазначає, на даний час є достатні підстави вважати, що вилучені гроші, а саме дві банкноти номіналом по п`ятдесят Євро, визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, є предметом вчинення кримінального правопорушення, на якому можуть міститись відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, такі підпадають під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України, а саме є об`єктом кримінально протиправних дій. У разі зволікання з накладенням арешту на грошові кошти, сліди на таких можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування по кримінальному провадженні. Просить клопотання задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду клопотання була належним чином повідомлена та подала заяву якою підтримує клопотання та просить проводити розгляд такого без її участі.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання слідчого, вважаю, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Судом встановлено, що 14.02.2022 до Яворівського РВП ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , під час перетину державного кордону при вїзді в Україну на пункті пропуску «Шегині» запропонував неправомірну вигоду у розмірі 100 Євро за безперешкодний перетин кордону.
Таким чином внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України.
З доводів, викладених у клопотанні, вбачається, що арешт грошових коштів є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, у даному кримінальному провадженні. А тому з метою запобігання можливості знищення чи приховування слідів, а також для запобігання можливості пошкодження, зникнення, втрати, знищення чи відчуження речових доказів в кримінальному провадженні, є всі підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно.
Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, слідчий суддя переконаний, що для ефективного проведення слідства орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна, що є предметом вчинення кримінального правопорушення, до встановлення фактичних обставин його вчинення. Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження щодо майна будь-якої особи є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків. Слідчим суддею враховується, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
З метою збереження майна, яке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого про арешт майна .
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню визначеною в ст. 175 КПК України стороною кримінального провадження.
Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати заінтересованим особам.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника/ володільця майна, що не був присутнім під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя ОСОБА_1