УХВАЛА

22 жовтня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000236 від 20.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на майно, яке вилучене в ході проведення 19.10.2021 обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: в приміщенні квартири АДРЕСА_1 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що у жовтні 2020 року на території м. Рівне відбулось зібрання (сходка) кримінальних авторитетів, які впливають на криміногенну обстановку в Рівненській області, з приводу з`ясування відносин по «сферах впливу» між так званими «кримінальними авторитетами».
До СУ ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Рівненській області ДСР НП України майора поліції ОСОБА_6 , про те, що на вказаному зібранні були присутні: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

19.10.2021 за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , було проведено обшук в ході якого вилучено:

1) виріб з бурштину;

2) 2 мобільні телефони «Nokia»;

3) 5 зошитів з чорновими записами;

4) записник з записами;

5) 2 аркуші з записами;

6) 5 тримачів сім-карт «Київстар» два з яких з сім-картами;

7) 2 тримачі сім-карти «Vodafone»;

8) 1 тримач сім-карти «Lifecell»;

9) 1 тримач сім-карти «Travelsim»;

10) 1 тримач сім-карти «Lucamobile»;

11) посвідчення водія на імя ОСОБА_14 NBBT НОМЕР_1 ;

12) 2 ключі до автомобіля «Mercedes» та «Volkswagen»;

13) флеш-карта на 16 GB з написом «GoodRam»;

14) карта памяті «Transcend» на 64 GB із камери «GOPKO»;

15) тримач сім-карти «PLAY»;

16) три тримачі сім карти «Київстар»;

17) три тримачі сім-карти «Vodafone»;

18) сім-карта «Vodafone»;

19) упаковка від сім-карти «АТАТ»;

20) тримач сім-карти «Travelsim» з сім-картою;

21) флеш-карта «VERICO»;

22) паспорт гр. України ОСОБА_15 , серії НОМЕР_2 ;

23) довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_15 ;

24) свідоцтво про реєстрацію «Volkswagen LT 35» НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_16 ;

25) свідоцтво про реєстрацію «Mitsubishi Lanser», НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_17 .

Вищевказані речі визнані речовими доказами у порядку ст. 98 КПК України і мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказами злочину щодо якого триває досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Під час обшуку встановлено, що дані матеріальні об`єкти були знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та задоволити клопотання з викладених у ньому підстав.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000236 від 20.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255-2 КК України.

19.10.2021 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , було вивлено та вилучено вищевказане майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні постановою слідчого.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, а решт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході проведення 19.10.2021 обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , яке є доказом та предметом злочину, з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження предмету, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході обшуку 19.10.2021 за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: в приміщенні квартири АДРЕСА_1 :

1) виріб з бурштину;

2) 2 мобільні телефони «Nokia»;

3) 5 зошитів з чорновими записами;

4) записник з записами;

5) 2 аркуші з записами;

6) 5 тримачів сім-карт «Київстар» два з яких з сім-картами;

7) 2 тримачі сім-карти «Vodafone»;

8) 1 тримач сім-карти «Lifecell»;

9) 1 тримач сім-карти «Travelsim»;

10) 1 тримач сім-карти «Lucamobile»;

11) посвідчення водія на імя ОСОБА_14 NBBT НОМЕР_1 ;

12) 2 ключі до автомобіля «Mercedes» та «Volkswagen»;

13) флеш-карта на 16 GB з написом «GoodRam»;

14) карта памяті «Transcend» на 64 GB із камери «GOPKO»;

15) тримач сім-карти «PLAY»;

16) три тримачі сім карти «Київстар»;

17) три тримачі сім-карти «Vodafone»;

18) сім-карта «Vodafone»;

19) упаковка від сім-карти «АТАТ»;

20) тримач сім-карти «Travelsim» з сім-картою;

21) флеш-карта «VERICO»;

22) паспорт гр. України ОСОБА_15 , серії НОМЕР_2 ;

23) довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_15 ;

24) свідоцтво про реєстрацію «Volkswagen LT 35» НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_16 ;

25) свідоцтво про реєстрацію «Mitsubishi Lanser», НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_17 та позбавити всіх осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1