Провадження № 1-кп/643/1231/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001500 від 01.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
01.07.2021 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився неподалік супермаркету «АТБ» по пр. Тракторобудівників, буд. 130 у м. Харкові, де був припаркований легковий автомобіль «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , який зі своєю дружиною ОСОБА_8 перебували у супермаркеті «АТБ» за вказаною адресою. Далі, ОСОБА_4 діючи за раптово виниклим умислом, направленим на проникнення до салону автомобіля «ВАЗ-2016», реєстраційний номер НОМЕР_2 , припускаючи, що в салоні можуть знаходитись цінні речі, з метою подальшого їх викрадення, переслідуючи при цьому корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до транспортного засобу «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та відчинивши його (за допомогою предмета схожого на пристрій (Pandora D-605) для сканування автомобільної сигналізації, вилученого у ОСОБА_4 під час затримання), незаконно проник до вказаного транспортного засобу.

Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 таємно викрав з заднього сидіння автомобіля належні ОСОБА_8 жіночу сумку з натуральної шкіри чорного кольору розміром 336*24*12 см, вартістю згідно висновку експерта № 87 від 08.07.2021 1 455, 00 грн., в якій знаходився гаманець-портмоне червоного кольору TM «Somuch», вартістю згідно висновку експерта № 87 від 08.07.2021 530, 00 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 150, 00 грн., а також інші речі які для потерпілої не представляли матеріальної цінності.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , бажаючи отримати можливість розпоряджатись викраденим майном, утримуючи сумку в руках, та не бажаючи бути застигнутим на місці скоєння злочину, з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 2 125, 00 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Крім того, 01.07.2021 року приблизно о 19 год. 10 хв. ОСОБА_4 знаходився неподалік супермаркету «АТБ» по вул. Загородній, буд. 68 у м. Харкові, де був припаркований легковий автомобіль «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , яка зі своїм чоловіком ОСОБА_10 перебувала у супермаркеті «АТБ» за вказаною адресою.

Далі, ОСОБА_4 діючи повторно з раптово виниклим умислом, направленим на проникнення до салону автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_3 , припускаючи, що в салоні можуть знаходитись цінні речі, з метою подальшого їх викрадення, переслідуючи при цьому корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов з боку багажника транспортного засобу «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та відчинивши його (за допомогою предмета схожого на пристрій (Pandora D-605) для сканування автомобільної сигналізації, вилученого у ОСОБА_4 під час затримання), незаконно проник до вказаного транспортного засобу.

Далі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 таємно викрав з багажнику автомобіля належну ОСОБА_10 сумку ТМ «Giorgio Armani», вартістю згідно висновку експерта № 85 від 08.07.2021 1 225, 00 грн., в якій знаходився мобільний телефон «Xiaomi Redmi» 2/16 GB, що належить ОСОБА_9 , вартістю згідно висновку експерта № 85 від 08.07.2021 1 582, 00 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , бажаючи отримати можливість розпоряджатись викраденим майном, утримуючи сумку в руках, та не бажаючи бути застигнутим на місці скоєння злочину, з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив матеріальний збиток потерпілим ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 85 від 08.07.2021 на суму 1 225, 00 грн., а ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 85 від 08.07.2021 на суму 1 582, 00 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та дав суду показання про обставини вчинення ним вказаних вище кримінальних правопорушень. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені у обвинувальному акті, а також розмір та вартість викраденого майна. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначено спосіб, місце та інші обставини вчинення ним кримінальних правопорушень. Також обвинувачений вказав, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінального провадження і не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. Крім того обвинувачений пояснив, що показання надає добровільно. У вчиненому щиро розкаявся.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує класифікацію кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який є працездатним, але не працює, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України раніше не судимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
В даному випадку, з урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових правопорушень, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції, встановленої ч. 3 ст. 185 КК України.
Разом з тим, відповідно ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї форми реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Під час судового розгляду прокурор вважав, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тобто його можливо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків передбачених статтею 76 КК України.
Враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілих та відшкодування їм завданої шкоди, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, викладену в листі позицію потерпілої ОСОБА_8 , яка просила суд призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане із позбавленням волі, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, раніше в силу ст. 89 Кримінального кодексу України не судимий, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.
Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.07.2021 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строк тримання під вартою визначено рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 19-32 години 01.07.2021. Визначено суму застави у розмірі 90 800, 00 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень.
Відповідно до листа Державної установи «Харківській слідчий ізолятор» № 12/12-16090/ від 21.09.2021, ОСОБА_4 було звільнено у зв`язку з внесенням застави 21.09.2021 року.
Враховуючи наведене, суд зараховує в строк покарання строк тримання обвинуваченого під вартою з 01.07.2021 року по 21.09.2021 року.
Після набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, повернути заставодавцю ОСОБА_11 заставу в розмірі 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн. 00. коп., внесену на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 02.07.2021 у справі № 643/12036/21 (провадження № 1-кс/643/2952/21) відносно ОСОБА_4 .
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України накладений ухвалами Московського районного суду м. Харкова від 06.07.2021 у справі № 643/12113/21, від 06.07.2021 у справі № 643/12082/21, від 07.07.2021 у справі № 643/12081/21 арешт на вилучене майно підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Зарахувати у строк покарання строк тримання ОСОБА_4 під вартою з 01.07.2021 року по 21.09.2021 року.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Після набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, повернути заставодавцю ОСОБА_11 заставу в розмірі 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн. 00. коп., внесену на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 02.07.2021 у справі № 643/12036/21 (провадження № 1-кс/643/2952/21) відносно ОСОБА_4 .
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Арешт, накладений ухвалами Московського районного суду м. Харкова від 06.07.2021 у справі № 643/12113/21, від 06.07.2021 у справі № 643/12082/21, від 07.07.2021 у справі № 643/12081/21 скасувати.
Речові докази: гаманець чорного кольору, в якому містяться банківська карта «Sportbank» НОМЕР_4 ; Е-ticket; купюра номіналом 5 грн. ЮБ5786439; купюра номіналом 100 грн. УП8378606; 2 купюри номіналом 200 грн.: ЕА5499971, ГЄ9807221; 2 купюри 10 грн.: ЮЕ1845861, ЮЕ0155879; 1 купюра номіналом 1 долар США j41509442А; 2 монети номіналом 10 грн., 2 монети номіналом 5 грн., 1 монета номіналом 2 грн.; постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАН № 4383154 щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на суму 255 грн., а також квитанція № 12 «Ощадбанк», призначення платежу *;21081300;ЕАН;4383156 ОСОБА_12 на суму 255 грн.; 1 пара сережок з білим каменем з металу жовтого кольору; 1 пара сережок із металу сірого кольору з блакитним каменем; мобільний телефон «Samsung» чорного кольору (без сім-карти) imei: НОМЕР_5 , imei-2 НОМЕР_6 ; мобільний телефон рожевого кольору у чехлі коричневого кольору з сім-картою «Київстар» НОМЕР_7 , imei НОМЕР_8 , imei-2 НОМЕР_9 ; барсетка чорного кольору з написом «ZZNICK Leather», в якій міститься: 1 маска синього кольору, зарядний пристрій ENERGEA сірого кольору, розкладний ніж SOA 37051441; окуляри у чохлі зеленого кольору; бездротові навушники; зв`язка ключів (3 штуки та ключі-магніт від домофону); сувенірні монети; брелок; дріт та блок зарядного пристрою; дві медичні маски (чорна, синя); серветка синя; серветки паперові; ніж у чохлі зеленого кольору; навушники бездротові «QCY» без кришки; зв`язку ключів з 3-х ключів та 2 х скрепок; бінер металевий; пачка цигарок «Covidott» запакована; запальничка чорна; блістер з 1 пігулкою; дві монети по 10 копійок; каплі «Нафтизин»; мобільний телефон чорного кольору «Xiaomi (mi) imei 1- НОМЕР_10 ; imei 2 - НОМЕР_11 , з сім-картою «Лайф» та картою пам`яті «Kingston 64 GB»; мобільний телефон «Samsung», imei 1 НОМЕР_12 , imei 2 НОМЕР_13 , з сім картою «Водофон»; згорток туалетного паперу; гаманець з купюрою 2 долари США (D 07724064 A); банківська карта Sportbank НОМЕР_14 ; пакет з ложкою; купюри номіналом 20 грн. (МЄ7672838 та ЮЕ 2996192); 10 грн. (СЄ7594433); монети номіналом 1 грн. - 10 шт., 10 коп. 1 шт., 10 руб. 1 шт.; сумка чорна в середині якої знаходиться мобільний телефон, рожевого кольору «Xiaomi (mi) imei 1 НОМЕР_15 , imei 2 НОМЕР_16 з сім карою «Київстар», банківська карта «ПриватБанк» НОМЕР_17 , карта «Класс», «Мойка», «Техогнед», банківська карта «Монобанк» НОМЕР_18 , карта клубу «Атлант» на ім`я ОСОБА_13 , перепустка № Б-Бс-304 на ім`я ОСОБА_10 , три фото 3*4 чоловіка; ключ з биркою та написом «Diemah»: після набрання вироком законної повернути власникам.
Речові докази: автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_19 , 2008 року випуску, свідоцтво НОМЕР_20 про реєстрацію транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_19 , на ім`я ОСОБА_14 , ключі від автомобілю «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_19 , які передані власнику на відповідальне зберігання під розписку, після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику.
Речові докази: посвідчення водія НОМЕР_21 (категорії В1, В) видані 04.11.2010 року ОСОБА_12 , які передані власнику на відповідальне зберігання під розписку, після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику.
Речові докази: 2 жіночі сумки: 1 чорна шкіряна сумка в середині якої знаходиться: гаманець червоного кольору, пустий в середині, карта «Альфа-Банку» НОМЕР_22 на ім`я ОСОБА_15 , карта «ПриватБанку» НОМЕР_23 , карта банку «Восток» на ім`я ОСОБА_15 НОМЕР_24 , накопичувальна дисконтна карта аптечної мережі 911, помаранчевий рушник; 1 тканева сумка синього кольору з білими малюнками, в середині якої знаходяться чорний поліетиленовий пакет з особистими речами (нижньою білизною, предметами особистої гігієни, ключі (2 шт.) з номерною биркою № 13, які передані потерпілій ОСОБА_8 на відповідальне зберігання під розписку, після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілій ОСОБА_8 .
Речовий доказ - брелок сигналізації з написом «Pandora D-605», після набрання вироком законної знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1