Справа № 206/2949/21
Провадження № 1-кп/206/206/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючий, суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000130 від 06.06.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровську, громадянина України, маючий середню освіту, одружений, маючий на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-30.01.1995 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 140 ч. 4 ст. 81 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,
-16.11.1998 Синельниківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2ст. 143 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,
-12.07.1999 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 42 ч. 1 ст. 145 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
-24.03.2003 Синельниківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
-27.10.2010 Амвросієвським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 до 8 років позбавлення волі з 1/2конфіскацією майна. 26.05.2015 звільнений з Кременчуської виправної колонії Полтавської області, невідбутий строк 1 рік 6 місяців 18 днів,
- 24.01.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, до обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців. 19.03.2018 від відбування покарання звільнений на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

Так, починаючи з 01.05.2021 ОСОБА_3 на підставі договору найму проживав у будинку АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , де на території домоволодіння на подвір`ї стояла пральна машина «ARISTON AVTL 83» належна ОСОБА_7 .

20.05.2021 у денний час (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), ОСОБА_3 , перебуваючи на території подвір`я домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , побачив вищевказану пральну машину «ARISTON AVTL 83» та в останнього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та ОСОБА_3 визначив зазначену пральну машину «ARISTON AVTL 83» об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_3 , у той же день, а саме: 20.05.2021 у денний час (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, скориставшись тим, що господар будинку відсутній та його дії мають таємних характер, взяв вищевказану пральну машинку «ARISTON AVTL 83» до своїх рук та виніс її з території домоволодіння АДРЕСА_3 .

Після чого, ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, разом з пральною машиною «ARISTON AVTL 83» з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_3 , заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень 00 копійок.

Також, ОСОБА_3 22.05.2021 у обідній час (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) завідома знаючого, що у його знайомої ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: буд. АДРЕСА_4 на праві власності є тример «STARK GT 1300», серійний номер №000849, раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, а саме: тримера «STARK GT 1300», серійний номер №000849, який ОСОБА_3 визначив об`єктом свого злочинного посягання.

У цей же день, тобто 22.05.2021 у обідній час (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди і свідомо бажаючи її настання, прийшов за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_4 та під надуманим приводом, необхідності виконання господарських робіт, попрохав у ОСОБА_8 належний їй на праві власності тримера «STARK GT 1300», серійний номер №000849.

У свою чергу, ОСОБА_8 , нічого не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_3 , на довірливих відносинах, добровільно передала останньому свій тримера «STARK GT 1300», серійний номер №000849.

В подальшому ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_8 тример «STARK GT 1300», серійний номер №000849, заздалегідь не маючи наміру повертати його власнику, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та у подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 , завдав потерпілій ОСОБА_8 , майнову шкоду на загальну суму 2166 гривні 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав, повністю підтвердив обставини, викладнені в обвинувальному акті. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого не мають, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за їх відсутності.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, крім показів обвинуваченого, підтверджується письмовими доказами, які досліджені під час судового розгляду, а саме:
Відповідно до протоколу огляду місця події від 05.06.2021 та фототаблиці до нього, здійснено огляд ділянки місцевості та подвір`я по АДРЕСА_3 (т. 2 а.п. 10-12).
Згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи № 2058/21 від 17.06.2021 вартість викраденого майна, станом на 20.05.2021 року, а саме: пральної машини «ARISTON AVTL 83» з урахуванням ПДВ становила 1500,00 грн. та без урахування ПДВ складала 1249,95 грн. (т. 2 а.п. 56-59).
Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.06.2021 року пральну машину «ARISTON AVTL 83» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000130 та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 .
Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.06.2021 та фототаблиці до нього, здійснено огляд ділянки місцевості та подвір`я по АДРЕСА_4 (т. 2 а.п. 67-68).
Згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи № 2059/21 від 17.06.2021 вартість викраденого майна, станом на 22.05.2021 року, а саме: тримера «STARK GT 1300», з урахуванням ПДВ становила 2166 грн. та без урахування ПДВ складала 1804,93 грн. (т. 2 а.п. 94-97).
Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 12.06.2021 року тример «STARK GT 1300», серійний номер 000849, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000130 та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 (т.2 а.п. 79).

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує його дії яктаємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, та як заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України .

.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Суд, з дотриманням вимог ст. 94 КПК України оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом дав оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття,.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_3 раніше судимий, в тому числі має непогашену судимість за корисливий злочин (т. 2 а.п.112-113), в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не знаходиться (т. 2 а.п. 111), під наглядом лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.п. 110), має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.п. 109), за місцем проживання характеризується задовільно проживає у цивільному шлюбі, на життя заробляє тимчасовими підробітками, скарг від сусідів не надходило (т.2 а.п. 107).
Обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.
Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369, 371-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
В порядку ст. 70 Кримінального кодексу України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
Стягнути з ОСОБА_3 витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз № 2058/21 від 17.06.2021 року в розмірі 320,00 грн. та № 2059/21 від 17.06.2021 в розмірі 320,00 грн. на користь судового експерта ОСОБА_9 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , розрахунковий рахунок в АТ «КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 ), загалом 640,00 (шістсот сорок) гривень.
Речові докази: пральну машину «ARISTON AVTL 83», переданій на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , повернути за належністю ОСОБА_7 ; тример «STARK GT 1300», серійний номер 000849, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , повернути за належністю ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1