"26" серпня 2021 р. Справа № 363/2312/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої застосовуються примусові заходи медичного характеру

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді клопотання у кримінальному провадженні № 0000043, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2021 року за ознаками вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 259, частиною другою статті 259 КК України, про застосування примусових заходів медичного характеру щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

с. Луб`янка, Бородянського району Київської області, українець, громадянин України, одружений, проте з дружиною не проживає, має середню освіту, офіційно не працює, не офіційно працював різноробочим по найму, без місця реєстрації, раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

згідно клопотання, 21 лютого 2021 року близько 00:24 ОСОБА_6 , перебуваючи по

АДРЕСА_1 , із свого мобільного телефону з номером НОМЕР_1 здійснив дзвінок на спеціальну лінію «102», повідомив про те, що невідомі особи мають намір підірвати дамбу Київської ГАЕС. У результаті таких дій, спрямованих на завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, на місце події було викликано співробітників вибухотехнічної служби та кінологічної служби, які провели евакуацію людей, що перебували на території прилеглої до території дамби Київської ГЕС, що розташована у м. Вишгород Київської області та заходи з пошуку можливого вибухового пристрою. В ході проведення вказаних заходів, з пошуку можливого вибухового пристрою предметів чи пристроїв виявлено не було.

Крім цього, 24 лютого 2021 року близько 10:39 ОСОБА_6 , перебуваючи по

АДРЕСА_1 , із свого мобільного телефону за номером НОМЕР_1 , повторно здійснив дзвінок на спеціальну лінію «102», повідомив про те, що невідомі особи мають намір підірвати дамбу Київської ГАЕС. У результаті таких дій, спрямованих на завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, на місце події було викликано співробітників вибухотехнічної служби та кінологічної служби, які провели евакуацію людей, що перебували на території прилеглої до території дамби Київської ГЕС, що розташована в м. Вишгород Київської області та заходи з пошуку можливого вибухового пристрою. В ході проведення вказаних заходів, з пошуку можливого вибухового пристрою предметів чи пристроїв виявлено не було.

Тиаким чином ОСОБА_6 спричинив суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаних вище повідомлень.

Дії ОСОБА_6 виразилися у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху та у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, вчиненого повторно, а саме вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 259, частиною другою статті 259 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за обставин викладених у ньому, захисник, законний представник та ОСОБА_6 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

В судовому засіданні ОСОБА_6 , не заперечуючи викладених у клопотанні обставин вчинення ним суспільно небезпечних діянь, та обставини, встановлені судом під час дослідження письмових доказів кримінального провадження, пояснив суду, що він, не усвідомлюючи своїх дій, як йому здалося, бачив людей, які мали намір підірвати дамбу. Зазначив, що він здійснив такі повідомлення, оскільки у нього неодноразово крали мобільний телефон та кошти. Просив застосувати до нього заходи медичного характеру.

Суд, вислухавши думки учасників судового процесу, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення ОСОБА_6 , дійшов висновку про можливість задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до частини четвертої статті 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Обґрунтованість клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 123 від 3 березня 2021 року та висновку судово-психіатричної експертизи № 262 від 12 травня 2021 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу до якого відносяться правопорушення, у скоєнні яких ОСОБА_6 обвинувачується (21.02.2021; 24.02.2021), страждав на хронічне психічне захворювання органічний афективний розлад, маніакальний тип. Він не міг під час скоєння інкримінованих йому дій та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання - органічний афективний розлад, маніакальний тип, за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 , потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, тобто передбачених пунктом 1 частини першої статті 94 КК України примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно із частиною другою статті 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до статті 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Статтею 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно зі статтею 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до частини третьої статті 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчинених суспільно-небезпечних діянь, з урахуванням особи ОСОБА_6 , суд вважає необхідним застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Відповідно до статті 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено. Тому процесуальні витрати у сумі 1372,96 грн. підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 19, 92-94 КК України, статтями 100, 124, 503, 512-513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання у кримінальному провадженні № 0000043, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2021 року за ознаками вчинення суспільно небезпечних діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 259, частиною другою статті 259 КК України, про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_6 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до набрання ухвалою суду законної сили, залишити без змін.

Речові докази: CD-R диск, «AXENT» з надписом «ПрАТ «Київстар» Вх 9330 Вих 6257/з/кт», DVD-R диск, «VERBATIM» №AMP634XJ140409661 залишити у матеріалах судової справи;

мобільний телефон марки «Sigma» в якому міститься сім-карта «Київстар» повернути ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1