Справа №: 272/286/20
Провадження № 1-кп/272/40/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка кримінальне провадження № 0000350 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

за ч.1 ст. 382 КК України
встановив :

рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 20.03.2018 по справі № 272/761/17 зобов`язано ОСОБА_4 відновити межу земельних ділянок між будинковолодінням за АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , та його будинковолодінням за АДРЕСА_1 , шляхом перенесення огорожі по встановленій межі довжиною 63 метри вглиб його помешкання на 1,2 метра, згідно технічної документації та межі, яка існувала до вчинення ним самоправних дій. Вказане рішення набрало законної сили 20.04.2018.
З метою виконання рішення суду Андрушівським районним судом 08.05.2018 видано виконавчий лист та 14.06.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вказаного вище рішення суду.
При примусовому виконанні рішення суду 27.07.2018 та 17.09.2018 державним виконавцем Андрушівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (на даний час Андрушівський районний відділі ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції у Житомирській області (м.Хмельницький) винесено постанови про накладення на боржника ОСОБА_4 штрафу за невиконання рішення суду та попереджено останнього про кримінальну відповідальність, передбачену ст.382 КК України - за умисне невиконання рішення суду.
В той же час, ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення, у зв`язку із чим усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи обізнаним про обов`язковість виконання рішення суду та маючи змогу його виконати, умисно, в порушення вимог ч.5 ст. 129 Конституції України, вимог ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма юридичними особами та фізичними особами на всій території України, рішення Андрушівського районного суду Житомирської області по справі № 272/761/17 від 20.03.2018 року про відновлення межі земельних ділянок не виконав.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив, що йому відомо про рішення Андрушівського районного суду від 20.03.2018 року про відновлення межі земельних ділянок. Рішення суду отримав, прочитав і зрозумів, що йому потрібно робити, однак з рішенням не погодився, оскільки вважає, що в нього все правильно, а порушення допустила ОСОБА_6 бо її хлів стоїть на території ОСОБА_4 . До нього двічі приїжджав державний виконавець з вимогою виконати рішення суду, але виконавцю він повідомив що не може, але і не хоче переносити межовий стовп.
Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України, суд вважає, що його вина повністю доведена сукупністю належних та допустимих доказів досліджених безпосередньо в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_7 показала, що в 2018 році вона працювала на посаді старшого державного виконавця Андрушівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. В червні 2018 року до неї на виконання надійшов виконавчий лист на виконання рішення суду , в рамках якого необхідно було зобов`язати боржника ОСОБА_4 перенести межу. 14.06. 2018 року було відкрито виконавче провадження та надано боржнику 10 днів для добровільного виконання. 22.06.2018 року ОСОБА_4 з`явився до відділу, де йому було роз`яснено, що він має робити та узгоджено дату виїзду державного виконавця на місце. При виїзді за місцем проживання обвинуваченого, він повідомив, що нічого робити не буде, тому що вважає що в нього все правильно. За невиконання було складено акт та накладено штраф в сумі 1700 грн. При повторному виїзді було встановлено, що рішення залишається не виконаним та ОСОБА_4 підтвердив, що він нічого не робив і робити не буде, за що на нього накладений штраф в сумі 3400 грн.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання про те, що державний акт на її земельну ділянку був виготовлений в 2006 році після купівлі будинку. ОСОБА_4 тоді погодив межі і вони були встановлені правильно і в такому вигляді існували до 2014 року. А в 2014 році ОСОБА_4 переніс межу на 1м.20 см. в її сторону. Рішення суду про перенесення межі він не виконав і повідомив, що не буде виконувати так як із рішенням не погоджується. При повторному допиті в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що незважаючи на те, що по документах земельні ділянки не мають розбіжності, а фактично порушення є і рішення суду залишається не виконаним.
Свідок ОСОБА_8 показала, що працювала на посаді секретаря Степківської сільської ради. Спір між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 щодо межі виник в 2014 році. Але тоді комісія, створена сільською радою, не виявила порушень. А в 2017 році було виявлено порушення межі, в зв`язку з чим комісією було надано ОСОБА_4 строк до 20.05.2017 року виправити порушення, але він так нічого і не зробив, казав, що і не буде переносити, бо то його батьківщина і так має бути.
Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали , що в 2017 році вони входили до складу комісії Степківської сільської ради по розгляду звернення ОСОБА_6 щодо порушення межі її земельної ділянки ОСОБА_4 . При виїзді було виявлено перенесення межі вглиб земельної ділянки ОСОБА_6 , яке і на даний час там залишається.
Свідок ОСОБА_11 , пояснила, що її син на прохання ОСОБА_6 бетонував стовпчики на її земельній ділянці.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, підтверджується дослідженими судом письмовими доказами. Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.
Актом від 20.05.2014 складеним в с. Степок секретарем ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про встановлення тимчасових межових знаків на межі земельної ділянки ОСОБА_6 . Довідкою Степківської сільської ради від 28.05.2014 виданої ОСОБА_6 згідно якої 28.05.2014 в присутності сільського голови ОСОБА_12 були забетоновані залізні труби на місце де були встановлені тимчасові межові знаки на межі земельної ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 згідно акту від 20.05.2014, вищевказані громадяни претензій один до одного не мають (а.с.93-94).
Актом про обстеження земельної ділянки ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 від 16.05.2017 складеним в с. Степок, згідно якого комісія в складі секретаря сільської ради ОСОБА_8 , депутатів сільської ради ОСОБА_10 , ОСОБА_9 провели обстеження земельної ділянки ОСОБА_6 , в присутності представників ТОВ «Поліський край» в особі ОСОБА_13 , які виготовляли технічну документацію. При обстеженні земельної ділянки ОСОБА_6 встановлено, що її сусідом ОСОБА_4 були зняті ворота і межові стовпчики поставлені в глиб подвір`я на 1.2 м., металеву сітку з огорожі ОСОБА_6 перенесено на поставлені стовпчики ОСОБА_4 (а.с.96).
Рішенням комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об`єктів №1 від 16.05.2017 Степківської сільської ради згідно якого, рекомендовано ОСОБА_4 до 20.05.2017 відновити межу у відповідності з державним актом на приватизовану земельну ділянку ОСОБА_6 , у разі невиконання цієї вимоги, вирішити земельний спір в судовому порядку(а.с.199).
Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 20.03.2018 у справі №272/761/17 згідно якого позов ОСОБА_6 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_4 відновити межу земельних ділянок між будинковолодінням за АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його будинковолодінням за АДРЕСА_1 , перенісши огорожу по встановленій межі довжиною 63 метри вглиб його помешкання на 1,2 метри, згідно технічної документації та межі, яка існувала до вчинення ним самоправних дій (а.с.57-59).
Виконавчим листом Андрушівського районного суду Житомирської області від 20.03.2018 в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 (а.с.60).
Постановою старшого державного виконавця від 14.06.2018 про відкриття виконавчого провадження, в якому боржнику надано строк 10 днів для виконання рішення суду (а.с.61).
Актами та вимогами старшого державного виконавця, якими боржник повідомлявся про заплановані виїзди державного виконавця за місцем проживання боржника з метою виконання рішення суду (а.с.70,71. 73, 79,80) .
Актом старшого державного виконавця від 13.07.2018 згідно якого, державним виконавцем здійснено виїзд за адресою боржника, а саме АДРЕСА_1 . На місці встановлено, що межа на час виїзду не відновлена. Рішення суду не виконано (а.с.72).
Постановою старшого державного виконавця від 27.07.2018 про накладення на ОСОБА_4 штрафу за невиконання рішення суду в сумі 1700 грн. (а.с. 69).
Актом державного виконавця від 17.09.2018, згідно якого повторним виїздом за адресою боржника АДРЕСА_1 встановлено, що рішення суду боржник ОСОБА_4 не виконав (а.с.74).
Постановою старшого державного виконавця від 19.09.2018 про накладення штрафу на ОСОБА_4 в сумі 3400 грн. за повторне невиконання боржником рішення суду (а.с. 67).
Постановою старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 19.09.2018 в зв"язку з неможливістю його виконати без участі боржника (а.с.78).
Повідомленням державного виконавця №24213 від 19.09.2018 про вчинення боржником ОСОБА_4 кримінального правопорушення за невиконання судового рішення .
Протоколом огляду місця події від 13.02.2019 згідно якого слідчим за участі спеціаліста ОСОБА_14 оглянуті земельні ділянки в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та таблицею зображень до нього (а.с.82-87).
Допитаний в судовому засіданні як спеціаліст ОСОБА_14 пояснив, що він був залучений слідчим до проведення огляду місця події 13.02.2019, в ході якого було встановлено поворотні точки меж земельної ділянки ОСОБА_4 відповідно до кадастрового плану. Фактичні межі земельних ділянок (огорожа) не відповідали даним Державного земельного кадастру. Від дороги межа знаходиться на території ОСОБА_4 , а потім плавно переходить на земельну ділянку ОСОБА_6 , тому для відновлення межі необхідно переносити огорожу в сторону ОСОБА_4 .. На той час земельна ділянка ОСОБА_4 була в Державному земельному кадастрі, а земельна ділянка ОСОБА_6 не була зареєстрована в ДЗК. Однак на даний час і земельні ділянки ОСОБА_4 і земельні ділянки ОСОБА_6 зареєстровані і вони не накладаються. Тобто за документами порушень межі нема, але це не значить що не може бути фактичних порушень межі на місцевості.
Таким чином, суд встановив , що ОСОБА_4 мав реальну можливість виконати рішення суду, однак ухилився від його виконання, що свідчить про прямий умисел обвинуваченого на невиконання рішення суду у зв`язку з чим суд не може ухвалити виправдувальний вирок відносно обвинуваченого.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що своїми умисними діями, що виразились в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.
Приходячи до висновку про винуватість обвинуваченого, суд виходить з того, що мається рішення суду, яке набрало законної сили, по якому було відкрито виконавче провадження, під час якого державним виконавцем неодноразово пропонувалось обвинуваченому добровільно виконати рішення суду, але це зроблено не було. При цьому в вимогах державного виконавця ОСОБА_4 роз`яснювалось про відповідальність за невиконання рішення суду. Під час судового розгляду не встановлено обставин, які б вказували на неможливість виконання рішення суду ОСОБА_4 .
Суд критично відноситься до показань обвинуваченого про те, що він не винен у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки він не заперечує що рішення суду не хотів виконувати не погоджуючись із його змістом. Однак незгода із рішенням суду, яке набрало законної сили не свідчить про відсутність вини.
Відповідно до п.9 ч.2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства проголошується обов`язковість судового рішення. Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Крім того, суд зазначає, що додані стороною захисту в ході судового розгляду документи до матеріалів кримінального провадження, що стосуються реєстрації земельних ділянок та внесення їх до Державного земельного кадастру і відсутність розбіжностей щодо межі в даних документах, ніяким чином не спростовують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України не встановлено.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України - не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості, характер та суспільну небезпеку вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, відомості про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є пенсіонером . З врахуванням наведеного суд прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1ст.382 КК України у виді штрафу.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.
На підставі наведеного і керуючись ст..ст..368-371,374, КПК України суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання в вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1