ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/816/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2022 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0003218 від 31.10.2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, з початковою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2021 року близько о 01 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. київ, пров. Волго-Донський, 73, звернув свою увагу на раніше не знайому йому компанію підлітків, які знаходились неподалік, серед яких перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого спровокував конфлікт з останніми.
Через деякий час ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишили місце конфлікту та пішли, а ОСОБА_5 залишився за вищевказаною адресою.
Після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону марки «Samsung S20FE», який належав ОСОБА_5 .
Реалізуючи злочинний корисливий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 вступив в діалог з ОСОБА_5 , сказавши останньому негайно дати йому свій мобільний телефон для здійснення дзвінка, однак після відмови потерпілого ОСОБА_5 надати телефон, ОСОБА_7 були висловленні погрози про застосування фізичної сили до останнього. Сприймаючи погрози як реальні та побоюючись за своє здоров`я ОСОБА_5 передав мобільний телефон марки «Samsung S20FE G780G 8/256 gb» вартістю 13 999 грн. 20 коп., з sim-картками операторів «Vodafon» та «Lifecell», карткою пам`яті на 256Гб, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять.
Після чого, ОСОБА_7 здійснивши один телефонний дзвінок, мобільний телефон не повернув та на прохання потерпілого ОСОБА_5 повернути мобільний телефон ніяк не відреагував та продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, від свого злочинного умислу не відмовився, ігноруючи прохання потерпілого, забрав мобільний телефон та залишив місце вчинення злочину та попрямував в невідовому напрямку, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 13999 грн. 20 коп.
Таким чином, ОСОБА_7 здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 31.10.2021 р. приблизно о 01.00 год. він побачив компанію підлітків та підійшов до них. Наказав ОСОБА_5 надати йому телефон для здійснення дзвінка, але він йому відмовив. Після чого, почав погрожувати потерпілому та він передав телефон. Потерпілий попросив повернути телефон, але він телефон не повернув та пішов в невідомому напрямку. Найменування та вартості викраденого мобільного телефону обвинувачений не оспорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі
Разом з тим, беручи до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, ураховуючи розмір збитків, завданих злочинами, які усунені внаслідок повернення майна та добровільного часткового відшкодування обвинуваченим завданих збитків, позицію законного представника потерпілого, які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, позицію прокурора, який в судових дебатах запропонував звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, які визначені ст. 76 КК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого надав розписку про отримання потерпілим грошових коштів в рахунок часткого розрахування шкоди, яка заявлена в цивільному позові, що свідчить про часткове відшкодування потерпілому матеріального збитку та в якій законний представник потерпілого ОСОБА_4 зазначила, що відмовляється від цівильного позову, а тому суд вважає за необхідне залишити без розгляду заявлений потерпілим ОСОБА_5 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до положень ст. 128 КПК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 / чотири/ роки.
На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 / два/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня проголошення вироку.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди» - залишити без розгляду.

Речові докази:
-
-мобільний телефон марки «Samsung S20FE» залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1