Справа № 182/3742/21
Провадження № 1-кс/0182/1652/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2021 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2021 № 0000376 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Василівка Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, з освітою середньою спеціальною, не одружений, раніше не судимий,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :
6 грудня 2021 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2021 № 0000376 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Доводи клопотання
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2021 № 0000376 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Органом досудового розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 , та невстановленою в ході досудового розслідування на даний час особою, достовірно знаючи що за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 є грошові кошти, золоті та срібні прикраси, із корисливих мотивів, вступили у злочинну змову з метою незаконного заволодіння майном ОСОБА_9 , шляхом вчинення розбійного нападу, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням до вищевказаного будинку.
Для вчинення розбійного нападу ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування на даний час особою, з метою демонстрації реальності своїх злочинних намірів вирішили використати предмети по типу металевих фомок та гумових кийків, як психологічний фактор можливого застосування відносно потерпілої насильства небезпечного для її життя та здоров`я, та масок типу «балаклава».
Так в ніч з 01.06.2021 на 02.06.2021 ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на вчинення розбійного нападу поєднаного зі проникненням до будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , попередньо домовившись з разом із ОСОБА_8 , та невстановленою в ході досудового розслідування на даний час особою, діючи по заздалегідь розробленому плану, з метою вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 , взявши з собою предмети по типу металевих фомок та гумових кийків, групою осіб, діючи умисно, на автомобілі, невстановленої органом досудового розслідування марки, приїхали до с. Придніпровське, Нікопольського району, Дніпропетровської області, де залишили автомобіль, та з метою уникнення викриття їх злочинної діяльності ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 та невстановленою органом досудового розслідування на даний час особою, одягли на обличчя маски по типу «балаклава» та матерчаті рукавички, які були ними заздалегідь приготовлені, та направилися за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 .
02.06.2021 приблизно о 02.30 год. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 , та невстановленою в ході досудового розслідування на даний час особою, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи умисно, узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотив, шляхом віджиму одного із металопластикових вікон проникли до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де в приміщенні кухні перебувала ОСОБА_10 .
Після чого, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування на даний час особою, за допомогою подушки на якій спала потерпіла ОСОБА_10 , накрили їй обличчя та нанесли два удари в область голови, тим самим напали на ОСОБА_10 , та почали запитувати у останньої де зберігаються грошові кошти та цінні предмети, на що почули відмову, та продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного наміру направленого на вчинення розбійного нападу, перемістили ОСОБА_10 до приміщення коридору де ще нанесли їй декілька ударів в область тулубу та голови та з метою припинити опір потерпілої ременями зв`язали їй верхні та нижні кінцівки.
Далі ОСОБА_12 з невстановленою на даний час органом досудового розслідування особою, обшукали приміщення будинку АДРЕСА_2 , з метою виявлення та заволодіння матеріальними цінностями, а ОСОБА_5 залишився разом з ОСОБА_10 щоб остання не могла викликати працівників поліції та покинути приміщення, в результаті обшуку будинку ОСОБА_13 з невстановленою на даний час органом досудового розслідування особою, виявили та заволоділи наступним майном: грошовими коштами в сумі 9 000 доларів США котрі станом на 02.06.2021 згідно курсу НБУ становить 27 315 грн. за 1 долар США тобто на загальну суму 245 835 грн, грошовими коштами в сумі 4 000 грн., золотими та срібними прикрасами, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 432 від 29.11.2021 на загальну суму 266 858,04 грн, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 516 693,04 грн.
Після цього ОСОБА_5 з ОСОБА_8 , та з невстановленою в ході органом досудового розслідування особою, через вхідні двері з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Викраденим розпорядилися на власний розсуд
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
30.11.2021 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив умисний, особливо тяжкий, корисливий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 12-ти років з конфіскацією майна, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; може незаконно впливати на потерпілу з метою зміни нею показань, оскільки йому відомо її місце проживання; може знищити або спотворити речові докази, оскільки в ході досудового розслідування викрадені у потерпілої золоті та срібні прикраси не виявлено. ОСОБА_5 не працює та не має постійного джерела доходів. Є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілу; може знищити або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду; незаконного впливу на потерпілу; можливості знищення або спотворення речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. У його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. З урахуванням викладеного, слідча просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Проти клопотання підозрюваного та його захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечує, вважаючи, що такий запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам. Просив задовольнити клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ніяких намірів переховуватися від слідства та суду не має, він має постійне місце проживання - АДРЕСА_1 . Факт вчинення кримінального правопорушення заперечував. Пояснив, що протягом літа він з міста, у якому мешкає, нікуди не виїжджав. ОСОБА_11 знає візуально, але з ним не товаришує. В с. Придніпровське Нікопольського району взагалі ніколи не був. Пояснити, як у нього у квартирі з`явилося пенсійне посвідчення потерпілої пояснити не може. Під час проведення обшуку в квартирі, його вивели з квартири і він присутнім під час обшуку не був. У квартирі живе він, мама, сестра і донька сестри. Мама на той час була в лікарні після операції. Він працює на підробітках. Два роки назад був в Мукачево, працював і купив собі телефон. Він в час вчинення злочину був скоріш за все на майданчику біля АТБ. У нього телефон тоді швидше за все був поламаний. Обшук проводили о 06.00 год. ранку, дома був він, сестра та племінниця. Двері відчинила сестра, він спав. Його розбудили і вивели з квартири. Пенсійне посвідчення потерпілої він не бачив, у руки його не брав. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, ухилятися від слідства та суду також не буде.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 проти клопотання слідчого заперечував. Доказів того, що його підзахисний може переховуватись від слідства немає. Тримання під вартою, це занадто суворий вид запобіжного заходу. Сама тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. ОСОБА_5 має постійне місце проживання. Тому, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, просить застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Оцінка та висновки слідчого судді
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 187 КК України, внесені до ЄРДР 02.06.2021 № 0000376.
30 листопада 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Таким чином, ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (ч. 6 ст. 12 КК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри
При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.
Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом проведення негласного слідчого (розшукового) заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; протоколами проведених обшуків; протоколом пред`явлення вилучених речей потерпілій для впізнання; розпискою потерпілої про отримання від працівників поліції, сережки з пари, яка була у неї викрадена; протоколом допиту потерпілої; висновком судово-товарознавчої експертизи.
Слідчий суддя враховує і пояснення допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що вона є сестрою підозрюваного ОСОБА_5 . Обшук було проведено у її присутності десь о 06.00 год. чи 06.15 год. ранку. Ухвалу слідчого судді зачитали, а відеозапис включили не відразу. Два співробітники поліції зайшли в кімнату до брата і вивели його. Після цього слідча сказала, «включайте запис» і розпочався обшук. Знайшли посвідчення у кімнаті брата. Особисто їй вказане посвідчення ніхто не показував, показували на камеру. У них 2 кімнати, в одній мешкає брат, у іншій вона з донькою. Вона у кімнаті брата регулярно прибирає, посвідчення вказаного не бачила. Вона незадовго до обшуку робила прибирання у кімнаті брата і посвідчення там не було. У брата був один телефон синього кольору марки «Редмі». Він розбив його, і у нього довго телефону не було. Осінню він купив собі новий. ОСОБА_13 вона знає візуально, брат з ним не товаришував. Вона їх разом ніколи не бачила. До них додому ОСОБА_13 не приходив. Брат завжди ночує вдома. Конкретно за дату вчинення злочину, де знаходився брат сказати не може, так як не пам`ятає. Під час проведення обшуку один з працівників поліції облокотився на шафу, потім там знайшли посвідчення. Тоді камера не була включена.
Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Наявність ризиків, та їх обґрунтованість
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, спотворення речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілу.
Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 12-ти років з конфіскацією майна, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Щодо ризику незаконного впливу на потерпілу у цьому кримінальному провадженні.
Що стосується наявності ризику незаконного впливу на потерпілу (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), то вказаний ризик також існує.
Ризик впливу на потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілої та дослідження їх судом.
Підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу з метою зміни нею показів. Йому відомо місце проживання потерпілої. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.
Щодо ризику знищення або спотворення речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Також у клопотанні обґрунтовано зазначено, що є ризик знищення або спотворення речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Слідча зазначає, що на даний час органом досудового розслідування з об`єктивних причин не виявлено та не вилучено речові докази: золоті та срібні прикраси, які були викрадені у потерплої.
Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією, дасть можливість підозрюваному вчинити певні дії з такими речами, з огляду на викладені обставини.
Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
Слідча у клопотанні просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя не погоджується з наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України в тій мірі, що для їх запобігання необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує репутацію підозрюваного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, його вік, те, що він не одружений, на утриманні нікого не має, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених судом щодо останнього ризиків лише у такий спосіб, оскільки недоведені стороною обвинувачення в судовому засіданні наявності щодо підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, крім переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілу та знищення або спотворення речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і на думку слідчого судді, доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаних ризиків є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення /злочину/, та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього. Слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання цілодобово.
Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2021 № 0000376 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися з м. Василівка, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи .
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Василівського РУП ГУНП в Запорізькій обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 29.01.2022 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1