Провадження №1-кп/523/960/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

24.01.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000752 від 20.01.2021 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадяни України, з неповною середньою освітою, перебуваючої у цивільному шлюбі, маючої на утриманні малолітніх дітей 2013, 2019 років народження (зі слів обвинуваченої), працюючої швачкою, маючої тяжке захворювання (зі слів обвинуваченої), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.10.2021 року, приблизно о 11год. 00хв., ОСОБА_4 перебуваючи в торговому павільйоні, розташованому по АДРЕСА_2 , побачила на прилавку мобільний телефон марки «Ergo», який визначила його об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_5 реалізуючи корисливий умисел, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала вищевказаний мобільний телефон, вартістю 1000грн. із сім-картою «Київстар», який належить ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1000грн.

Крім того, повторно, 21.10.2021 року, приблизно о 09год. 00хв., ОСОБА_5 перебуваючи в торговому павільйоні №115, розташованому по вул. Одарія,3 в м. Одесі, побачила на прилавку мобільний телефон марки «Lenovo», який визначила об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_5 реалізуючи корисливий умисел, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала вищевказаний мобільний телефон марки «Lenovo», вартістю 1500грн. із сім-картою «lifecell», який належить ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 із викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 1500грн.

Крім того, повторно, 22.10.2021 року, приблизно о 12год. 00хв., ОСОБА_5 перебуваючи в магазині, розташованому по вул. Рачкова,2 в м. Одесі, побачила на прилавку мобільний телефон марки «Bravis», який визначила об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_5 реалізуючи корисливий умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала вищевказаний мобільний телефон марки «Bravis», вартістю 1500грн. із сім-картою «Vodafone», який належить ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_5 із викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 1500грн.

Крім того, повторно, 27.10.2021 року, приблизно о 12год. 00хв., ОСОБА_5 перебуваючи в торговому павільйоні №3/17, розташованому по вул. Одарія,3 в м. Одесі, побачила на прилавку мобільний телефон марки «Blackview», який визначила об`єктом свого злочинного посягання. Далі. ОСОБА_5 реалізуючи

корисливий умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон марки «Blackview», вартістю 1500грн. із сім-картою «Київстар», який належить ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_5 із викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 1500грн.

Крім того, повторно, 15.11.2021 року, приблизно о 14год. 00хв, ОСОБА_5 перебуваючи в магазині «Їжа», розташованому по вул. Сергія Ядова,26 в м. Одесі, побачила раніше їй не знайому ОСОБА_10 , яка поклала свій мобільний телефон марки «HUAWEI» в кишеню куртки, та який відповідно визначила об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_5 реалізуючи корисливий умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала вищевказаний мобільний телефон марки «HUAWEI», вартістю 2000грн. із сім-картою «Vodafone», який належить ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_5 із викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 2000грн.

В судовому засіданні, ОСОБА_5 повністю визнала свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснила суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного нею при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєних нею кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор та обвинувачена не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини проваджень у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин проваджень, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_5 , яка є особою згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості, вчинила кримінальні правопорушення, яке відноситься до категорії проступків та нетяжких злочинів, не офіційно працюючою швачкою, маючої на утриманні малолітніх дітей 2013 та 2019 років народження, маючої постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною та де характеризується задовільно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріальних та моральних претензії з боку потерпілих до обвинуваченої, у зв`язку із поверненням раніше викраденого майна.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_5 , яка є особою згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості, вчинила кримінальні правопорушення, яке відноситься до категорії проступків та нетяжких злочинів, не офіційно працюючою швачкою, маючої на утриманні малолітніх дітей 2013 та 2019 років народження, маючої постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною та де характеризується задовільно, приймаючи до уваги обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріальних та моральних претензії з боку потерпілих до обвинуваченої, у зв`язку із поверненням раніше викраденого майна, з метою запобігання вчиненню обвинуваченою нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченої та недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень, можливе без її ізоляції від суспільства, із

призначенням покарання у виді позбавленням волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту на строк 6 місяців,

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільні телефони марок «Ergo» - вважати повернутими ОСОБА_6 , «Lenovo» - ОСОБА_7 , «Bravis» - ОСОБА_8 , «Blackview» - ОСОБА_9 , «HUAWEI» - ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Головуючий суддя: ОСОБА_1