ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/364/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/162/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

засудженої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 вересня 2021 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, яка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду задоволено подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області і ОСОБА_7 направлено для відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.02.2020 року.

В апеляційній скарзі прокурор просила ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивувала тим, що суд належним чином не повідомив засуджену про дату, час і місце розгляду подання і розглянув справу за її відсутності, чим порушив вимоги ч.5 ст.539 КПК. Крім того, в судовому засіданні не було доведено поза розумним сумнівом, що засуджена умисно ухилилась від виконання покладених на неї судом обов`язків. При цьому суд позбавив засуджену права надати пояснення з цього приводу, оскільки судове засідання було проведено без засудженої, участь якої є обов`язковою, чим було порушено право ОСОБА_7 на захист.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, а також засуджену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_7 засуджено вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.02.2020 року за ч.2 ст.186 КК із застосуванням положень ст.69, ст.70 ч.4 КК до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК.

У зв`язку з тим, що засуджена ОСОБА_7 не виконувала покладених на неї судом обов`язків, начальник Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернулась до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженої для відбування покарання.

Суд, задовольняючи дане подання, виходив з того, що засуджена ОСОБА_7 двічі не з`явилась до органу пробації для реєстрації. Крім того, протягом 2019-2020 років засуджена була двічі засуджена за скоєння умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не стала, не працевлаштувалась, неповнолітніх дітей не має.

Між тим колегія суддів не може погодитися з таким рішенням суду першої інстанції, виходячи з такого.

Згідно з ч.2 ст.78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Проте суд належним чином не перевірив обставини, зазначені в поданні.

Так, із листків реєстрації встановлено, що за час перебування на обліку в органі пробації засуджена ОСОБА_7 не з`явилась на реєстрацію 15.02.2021 року та 22.06.2021 року.

Разом з тим, такі неявки засудженої ОСОБА_7 на реєстрацію не мали систематичного, постійного та сталого характеру, та були допущені засудженою з досить тривалим інтервалом у часі.

Крім того, після неявок до органу пробації засуджена з`являлась на реєстрацію та надавала пояснення з приводу причин її неявок. Зокрема засуджена пояснювала, що у першому випадку не з`явилась на реєстрацію через погане самопочуття, а вдруге через те, що переплутала числа і заздалегідь не відпросилася з роботи.

Вказані обставини об`єктивно не можуть свідчити про небажання засудженої стати на шлях виправлення та не є співмірними зі скасуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення її для відбування покарання. Тому їх не можна визнати достатніми самостійними підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Також з матеріалів провадження вбачається, що за час перебування на обліку в органі пробації засуджена ОСОБА_7 не вчиняла будь-яких правопорушень, які би тягнули за собою адміністративні правопорушення, за місцем проживання скарг на неї не надходило.

Крім того, засуджена ОСОБА_7 у письмовій формі повідомила центр пробації про зміну даних щодо місця її проживання, що свідчить про небажання останньої свідомо ухилитись від покладених на неї судом обов`язків.

Відтак колегія суддів вважає, що причини неявки засудженої для реєстрації слід вважати такими, що не спрямовані на умисне ухилення від виконання покладених на неї обов`язків, а враховуючи їх незначну кількість та тривалий проміжок часу між ними відсутні підстави стверджувати про систематичне порушення засудженою встановленого порядку реєстрації.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженої ОСОБА_7 , оскільки в матеріалах провадження відсутні достатні дані, які б свідчили про небажання засудженої стати на шлях виправлення.

Відтак рішення суду першої інстанції є передчасним, ухваленим без належного врахування відсутності систематичності неявок засудженої та підстав вважати, що такі були спрямовані на умисне ухилення від виконання покладених на неї обов`язків, у зв`язку із чим ухвала суду підлягає скасуванню, а у задоволенні подання слід відмовити.

Крім того, частиною 5 ст.539 КПК передбачено, що неприбуття засудженої в судове засідання з розгляду подання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку не перешкоджає його розгляду по суті лише у тому разі, якщо вказана особа була належним чином повідомлена про місце та час призначення такого розгляду, або за наявності повідомлення від неї про поважні причини неприбуття.

У відповідності до ст.22 КПК судочинство ведеться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами кримінального провадження своїх правових позицій, прав і законних інтересів.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність в матеріалах провадження достатніх доказів повідомлення засудженої ОСОБА_7 належним чином про призначення до розгляду подання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженої для відбування покарання, колегія суддів відповідні доводи апеляційної скарги прокурора вважає слушними, та такими, що вказують на допущення судом першої інстанції порушення процесуального права, а як наслідок, і забезпечення права засудженої на захист при вирішенні зазначеного питання.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 вересня 2021 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направленням засудженої ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 вересня 2021 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення засудженої ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» та направленні ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.02.2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Дата документу 24.01.2022 Справа № 336/162/19