Справа № 133/2004/21
Провадження №11-кп/801/1332/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 28.10.2021 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 26 грудня 2021 року включно, із визначенням розміру застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45400 грн., -

встановив:

Суд, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , мотивував прийняте рішення наявністю пред`явленого йому обвинувачення та необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, зокрема, що останній може переховуватися від суду, вплинути на потерпілих, свідків, які ще не допитані у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також суд врахував тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, за вчинення найтяжчого - у виді позбавлення волі на строк від 4 (чотирьох) до 6 (шести) років; відсутність сталих соціальних зав`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, обрати ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що обвинувачений є раніше не судимим, має на утриманні двох малолітніх дітей, разом із ними проживає та зареєстрований. Обвинувачений частково визнає свою вину, відшкодував шкоду потерпілим. Жоден ризик у клопотанні про продовження строку триманні під вартою, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений.

Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу адвоката; міркування прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню - не підлягає.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на даній стадії судового розгляду, оскільки продовжували існувати обставини, які виправдовували подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_8 на цій стадії судового розгляду.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, за вчинення найтяжчого з яких передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 (чотирьох) до 6 (шести) років.

Як випливає із змісту судового рішення, суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків, майновий стан, а тому твердження апеляційної скарги про те, що такі дані залишилися поза увагою суду, не ґрунтуються на матеріалах справи

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки були відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого продовжено судом першої інстанції, мав забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.ст.117, 376, 405, 407, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 28.10.2021 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 26 грудня 2021 року включно, із визначенням розміру застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45400 грн., - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9