Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/891/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000253, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить накласти арешт на належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000253 від 27.09.2019, нерухоме майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,0354 га, кадастровий номер:01:008:0204, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, яка розташована за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Проців;

- земельну ділянку площею 0,0121 га, кадастровий номер :01:008:0199, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, яка розташована за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Проців, вул. Садова;

- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:008:0194, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, яка розташована за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Проців;

- житловий будинок загальною площею 297,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208,кадастровий номер земельної ділянки місця розташування :01:008:0194, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , із встановленням заборони користування, володіння та розпорядження вказаним майном.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000253, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в першому півріччі 2015 року у директора Дилингового центру Казначейства ПАТ «Діамантбанк» ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення розтрати чужого майна, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах.

З цією метою ОСОБА_4 , будучи зареєстрованим в системі «FX TRADING DEALING» від імені Банку, впродовж 2015-2017 років укладав угоди по купівлі-продажу валюти з ПАТ «Діві Банк» з використанням свого персонального «ніку» та «коду» доступу до вказаної системи.

Так, протягом 2015 - 2017 років угоди із валютою в системі «FX TRADING DEALING» ОСОБА_4 укладав під індивідуальним особистим ніком «SERG».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою розтрати грошових коштів ПАТ «Діамантбанк» на користь ПАТ «Діві Банк», шляхом зловживання службовим становищем, ОСОБА_4 з 15.07.2015 по 01.02.2017 систематично укладав з ПАТ «Діві Банк» конверсійні угоди купівлі-продажу валюти за невигідними ПАТ «Діамантбанк» курсами, наслідком яких було понесення останньому немотивованих витрат (збитків).

Так, будучи обізнаним про відсутність у ПАТ «Діамантбанк» необхідності у здійсненні операцій щодо залучення грошових коштів, маючи на меті розтрату грошових коштів ПАТ «Діамантбанк», ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Київ, Контрактова площа, 10А, в період з 15.07.2015 по 01.02.2017 проводив операції з укладання завідомо невигідних для ПАТ «Діамантбанк» угод щодо купівлі продажу валюти з ПАТ «Діві Банк» за курсом, який негативно відрізнявся від ринкового на дату валютування.

Згідно висновку експерта №66/7 від 21.09.2021 за результатами проведення судово-економічної експертизи сума матеріальної шкоди (збитків) ПАТ «Діамантбанк» за результатами конверсійних угод з ПАТ «Діві Банк», які здійснювалися в період з 01.07.2015 по 01.02.2017, документально підтверджується у розмірі 25 872 063, 42 грн.

При цьому згідно інформаційно-аналітичної довідки щодо операцій купівлі-продажу іноземної валюти за угодами, укладеними між ПАТ «Діамантбанк» та АКБ «Діві Банк», за період з 01.07.2015 по 01.02.2017 безпосередньо ОСОБА_4 з використанням персонального «ніку» «SERG» та власного коду доступу через систему «FX TRADING DEALING» здійснив збиткові операції купівлі-продажу валюти з ПАТ «Діві банк» на суму 24 976 564, 50, грн., що згідно примітки ст. 185 КК України є особливо великим розміром.

19.01.2022 органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Обставини, викладені у повідомленій ОСОБА_4 підозрі у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: аналітичною довідкою за результатами дослідження окремих операцій ПАТ «Діамантбанк» та доповненнями до неї; довідкою про перевірку ПАТ «Діамантбанк», проведену Національним банком України; інформаційно-аналітичною довідкою щодо операцій з купівлі-продажу іноземної валюти за угодами, укладеними між ПАТ «Діамантбанк» та АКБ «Діві Банк» за період з 01.07.2015 по 01.02.2017; висновком судової економічної експертизи №66/7 від 21.09.2021; іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

Під час досудового розслідування, із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 на праві власності належать три земельних ділянки, які знаходяться в с. Проців Бориспільського району Київської області, а також житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

З огляду на наведене, вказуючи на те, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України, за якою оголошено підозру ОСОБА_4 , передбачає застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного як виду покарання у разі його засудження за вчинення такого кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, прокурор вказує на необхідність накладення арешту на усе вказане нерухоме майно, що належить підозрюваному.

При цьому у клопотанні прокурор, з метою забезпечення арешту майна, просив розглядати клопотання без повідомлення власника майна, щодо якого подане клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для розгляду клопотання за відсутності власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із наведених у ньому підстав.

Заслухавши прокурора, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, що обґрунтовують клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000253, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

19.01.2022 у кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною десятою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Наявними в матеріалах клопотання документами підтверджується, що ОСОБА_4 на праві власності належить наступне нерухоме майно:

- земельна ділянка площею 0,0354 га, кадастровий номер:01:008:0204, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, яка розташована за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Проців;

- земельна ділянка площею 0,0121 га, кадастровий номер :01:008:0199, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :01:008:0194, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, яка розташована за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Проців;

- житловий будинок загальною площею 297,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, кадастровий номер земельної ділянки місця розташування :01:008:0194, розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.6 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів.

Санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачено призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, оскільки санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачена конфіскація майна та є достатні підстави вважати, що суд може призначити таке покарання, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора в тому, що у випадку направлення обвинувального акту до суду за результатами судового розгляду кримінального провадження суд може призначити підозрюваному додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому існує необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно ОСОБА_4 з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного як виду покарання у разі його засудження за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Крім того, слідчим суддею враховується, що відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч.8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Як вбачається із наданих прокурором матеріалів кримінального провадження, кримінальним правопорушенням спричинено збитки ПАТ «Діамантбанк» на загальну суму 25 872 063, 42 грн.

У власності підозрюваного ОСОБА_4 перебувають три земельних ділянки загальною площею 0,2975 га та житловий будинок загальною площею 297,7 кв.м., які розташовані в с. Проців Бориспільського району Київської області.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про доцільність та необхідність накладення арешту на усе вищевказане нерухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Із урахуванням встановлених обставин та вказаних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), слідчий суддя, оцінивши в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на належне підозрюваному ОСОБА_4 нерухоме майно, яким є вищенаведені земельні ділянки та житловий будинок, розташовані в с. Проців Бориспільського району Київської області, із встановленням заборони користування, володіння та розпорядження таким майном до постановлення кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000253, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на:

- земельну ділянку площею 0,0354 га, кадастровий номер :01:008:0204, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, яка розташована за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Проців;

- земельну ділянку площею 0,0121 га, кадастровий номер :01:008:0199, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:008:0194, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, яка розташована за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Проців;

- житловий будинок загальною площею 297,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, кадастровий номер земельної ділянки місця розташування :01:008:0194, розташовані за адресою АДРЕСА_1 ,

із встановленням заборони користування, володіння та розпорядження вказаним майном до постановлення кінцевого рішення у кримінальному провадженні №0000253, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1