Справа №694/1767/21
провадження № 1-кс/694/854/21
У Х В А Л А

07.10.2021 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову органу досудового розслідування про відмову в задоволенні клопотання,
ВСТАНОВИВ:

До Звенигородського районного суду Черкаської області 30.09.2021 р. надійшла зазначена скарга, в якій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати постанову начальника сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_6 , винесену 23.09.2021 про відмову в задоволенні клопотання від 20.09.2021р. щодо відсторонення старшого дізнавача ОСОБА_7 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000439 від 22.05.2019 та задовольнити вказане клопотання.
Скаргу мотивовано тим, що у провадженні сектору дізнання Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 21.05.2019 р. за ознаками злочину, передбаченого статтею 351 Кримінального кодексу України, по якому на даний час здійснюється досудове розслідування. У рамках вказаного кримінального провадження скаржники мають процесуальний статус потерпілих. 20 вересня 2021 року потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до сектору дізнання Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з клопотанням про відсторонення старшого дізнавача ОСОБА_7 від проведення подальшого досудового розслідування кримінального провадження № 0000439 від 22.05.2019., внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ст.351 КК України, у якому зазначили підстави, навели доводи та аргументи, з яких дізнавач підлягає відстороненню від проведення подальшого досудового розслідування кримінального провадження. 25.09.2021 листом Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області за вих.№9753-1/55/09-2021, датованого 23.09.2021 за підписом начальника сектору дізнання ОСОБА_6 надіслано постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання, яке обґрунтоване тим, що старший дізнавач СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 здійснює досудове розслідування кримінального провадження по мірі завантаження з дотриманням чинного кримінального процесуального законодавства України та некомплектом особового складу сектору дізнання Звенигородського РВП, тому за вказаних обставин начальник СД вважає відсторонення старшого дізнавача ОСОБА_7 від проведення досудового розслідування недоцільним і безпідставним. Вважають оскаржувану постанову начальника сектору дізнання такою, що не відповідає дійсності, незаконною та такою, що порушує права та законні інтереси кожного із потерпілих, а відтак такою, що підлягає скасуванню за наведених в скарзі обставин.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 30.09.2021 р. призначення судді не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 01.10.2021 справа передана слідчому судді ОСОБА_1
01.10.2021 року за скаргою було відкрито провадження і призначено судовий розгляд на 07.10.2021 року.
В судове засідання скаржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з`явилися. Подали до суду клопотання про розгляд скарги без їх участі.
Представник Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не

надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процессуального рішення.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Таким чином, вимога скасувати постанову начальника сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_6 , винесену 23.09.2021 про відмову в задоволенні клопотання від 20.09.2021р. виходить за межі розгляду в порядку ст. 303 КПК України, оскільки відсторонення дізнавача не є слідчою дією.
Щодо вимоги відсторонити старшого дізнавача ОСОБА_7 від проведення подальшого досудового розслідування кримінального провадження № 0000439 від 22.05.2019 слідчий суддя зазначає, що в разі виявлення стороною кримінального провадження підстав для відводу слідчого, вона може звернутися до слідчого судді із заявою про відвід слідого, що передбачено ст. 80 КПК України, проте вирішення такого питання в рамках скарги на постанову кримінально-процесуальним законодавством не передбачено. Крім того питання про відсторонення також не входить до компетенції слідчого судді.
Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову органу досудового розслідування про відмову в задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1