Номер провадження 1-кс/201/3138/2021
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000712, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із повною середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, маючого неповнолітню доньку ОСОБА_7 , 2006 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

встановив:

Старший слідчий СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000712, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2021 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000712 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 24 серпня 2021 року приблизно о 17 годин, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_8 , з використанням геніталій, без добровільної згоди неповнолітньої особи (згвалтування), схопив за руку неповнолітню ОСОБА_8 , та, погрожуючи розправою, завів до приміщення будинку АДРЕСА_1 , де без добровільної згоди неповнолітньої ОСОБА_8 , погрозами, подавивши її волю до супротиву, знявши одяг та спізню та спідню білизну ОСОБА_4 , почав вчиняти дії сексуального характеру, а саме проникати своїм збудженим статевим членом (геніталіями) до вагіни неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , та після чого ОСОБА_4 закінчив насильницький статевий акт у фізіологічному розумінні.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2021 року за № 0000712 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 3 ст. 152 КК України.

25 серпня 2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 КПК України, про що складено відповідний протокол із зазначенням дати та часу фактичного затримання 25 серпня 2021 року о 03 годині 39 хвилин.

25 серпня 2021 року в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2021 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 жовтня 2021 року.

19 жовтня 2021 року постановою в.о. керівника Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000712 до трьох місяців.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений у межах строку досудового розслідування, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 років до 15 років, а тому існують передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України ризики спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни показів останніх та вчинити інше кримінальне правопорушення, які на теперішній час не зменшилися.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування та просила його задовольнити. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років, а тому існують передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України заявлені у клопотанні ризики, які, на її переконання, є повністю доведеними і на теперішній не зменшилися та вважала, що застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є недоцільним і не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав письмові заперечення на клопотання сторони обвинувачення, які підтримав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні цього клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених у клопотанні ризиків. При цьому, зауважив, що органом досудового розслідування на надано доказів на підтвердження того факту, що його підзахисний вчинив зґвалтування неповнолітньої потерпілої, покази якої не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження. Також просив врахувати, що його підзахисний ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, утримує малолітню доньку, постійно займався підробітками. Просив врахувати наведені ним доводи, відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. У разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави та визначити її мінімальний розмір.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю підтримав позицію свого захисника, вважав, що прокурором не доведена обґрунтованість підозри та заявлені у клопотанні ризики. Зазначив, що дійсно 24 серпня 2021 року за місцем свого мешкання вступив у сексуальний контакт із потерпілою ОСОБА_8 , але це відбулося за її добровільною згодою. При цьому, стверджував, що сприймав потерпілу, як повнолітню за зовнішніми даними. Сама потерпіла не казала про свій неповнолітній вік.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданими до клопотання обґрунтуваннями, приходжу до висновку, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як встановлено у частині 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 серпня 2021 року внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи від 25 серпня 2021 року в порядку ст. 208 КПК України встановлено, що ОСОБА_4 затримано, про що складено відповідний протокол.

25 серпня 2021 року старшим слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 ОСОБА_4 в присутності захисника вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, яке погоджене із прокурором ОСОБА_12 .

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2021 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 жовтня 2021 року.

Під час досудового розслідування постановою в.о. керівника Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000712, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2021 року до трьох місяців.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_13 до інкримінованого йому злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у протоколі допиту прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_14 24 серпня 2021 року, у протоколі огляду місця події від 24 серпня 2021 року, у протоколі огляду місця події від 25 серпня 2021 року, у протоколі обшуку від 25 серпня 2021 року, у протоколі допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 25 серпня 2021 року, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_8 від 25 серпня 2021 року, у протоколі допиту законного представника потерпілої ОСОБА_14 від 25 серпня 2021 року, у протоколі затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 25 серпня 2021 року, в ході обшуку у якого вилучений одяг, у протоколі допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 26 серпня 2021 року, у висновку спеціаліста (практичного психолога) ОСОБА_16 , у висновку експерта № СЕ-19/104-21/27765-Д від 03 вересня 2021 року за результатами проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження), у висновку судово-медичної експертизи волосся № 609 від 24 вересня 2021 року, у висновку судово-медичної експертизи мазка з піхви, мазка з молочної залози, білизни потерпілої ОСОБА_8 № 610 від 09 вересня 2021 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_17 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Тому слідчий суддя не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри через відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, прокурором надані достатні на цьому етапі слідства докази про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого злочину, тим більше, що підозрюваний у судовому засіданні не заперечував своєї причетності та підтвердив факт сексуального контакту із неповнолітньою потерпілою.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження продовження існування наведених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що такі ризики, як можливі спроби підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни показів останніх, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, на теперішній час не зменшилися, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від від 8 до 15 років.

При цьому, слід врахувати суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме зґвалтування неповнолітньої потерпілої.

Водночас, слідчим суддею враховуються і дані про особу підозрюваного, який розлучений, офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, тобто не має міцних соціальних зв`язків, що може свідчити про можливість останнього покинути місто, де він мешкає або країну.

Крім того, як встановлено з наданої прокурором довідки за відомостями персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України від 25 серпня 2021 року, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, а також за вчинення злочинів проти життя та здоров`я та проти власності.

Більш того, як підтвердив під час розгляду клопотання ОСОБА_4 , останній раз він був засуджений влітку цього року за незаконне заволодіння транспортним засобом до покарання з випробуванням, яке не відбув, що, у свою чергу, може характеризувати підозрюваного, як особу, схильну до вчинення злочинів, а, отже, дає достатні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, пов`язаного із насильницькими діями сексуального характеру відносно неповнолітньої потерпілої, а тому, усвідомлюючи, що підозра у скоєнні цього злочину ґрунтується, у тому числі, на показаннях потерпілої, яка разом з підозрюваним проживає в одному населеному пункті, є усі підстави вважати, що останній може незаконно впливати на потерпілу з метою змусити змінити свої покази відносно нього.

Таким чином, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризику можливих спроб ОСОБА_4 переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу і свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, ступень якого є досить високим.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає, що ці ризики на момент розгляду клопотання існують і не зменшилися.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, слідчий суддя дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження строку застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Поряд із цим, слідчий суддя, не може прийняти до уваги доводи сторони захисту про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема, наявність постійного місця проживання та факт утримання неповнолітньої доньки, оскільки, на підтвердження таких доводів не надано достатніх належних доказів, а наведені обставини самі по собі, або у їх сукупності не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наведених вище, а тому не можуть бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, котрий, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного під час судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя, з урахуванням наведених вище обставин, вважає за недоцільне у даному випадку визначати розмір застави.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, а тому підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000712, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України - задовольнити.

Застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити у межах строку досудового розслідування до 24 листопада 2021 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 24 листопада 2021 року.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 12 годині 30 хвилин 22 жовтня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1