ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.11.2021 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002492 від 16.07.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Астрахань Російської Федерації, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 відповідно), офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, несудимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:
У невстановлений дізнанням день і час, приблизно у березні 2021 року, на території Оболонського району міста Києва у ОСОБА_3 винник умисел на пособництво у виготовлені завідомо підробленого документа, який видається організацією, що надає право керувати транспортними засобами, з метою його використання, а саме посвідчення водія.

Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел ОСОБА_3 , скориставшись мережею зв`язку «Інтернет», знайшов у цій мережі оголошення про виготовлення водійських посвідчень.

Після цього ОСОБА_3 за номером телефону, який був указаний в оголошенні, зв`язався з невстановленою дізнанням особою, яка повідомила останньому про те, що для виготовлення підробленого посвідчення водія необхідно надати фотокартки з власним зображенням та анкетні дані, а також перерахувати гроші в сумі 5000 грн.

Надалі, у невстановлений дізнанням день, час та місці, приблизно у березні 2021 року, ОСОБА_3 за попередньою домовленістю з невстановленою особою надіслав невстановленій досудовим слідством особі на електронну адресу особистий фотознімок та анкетні дані, які в подальшому були використані вказаною особою для виготовлення підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.03.2021 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дає право особі керувати транспортними засобами (категорії А, В).

У подальшому в неустановлений дізнанням день і час, приблизно у березні 2021 року, невстановлена дізнанням особа надіслала ОСОБА_3 підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.03.2021 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із зазначенням категорії А та В, за що останній заплатив гроші в сумі 5 000 грн.

Згідно висновку експерта від 09.08.2021 №СЕ-19/111-21/34856-ДД бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Зображення та друковані тексти з лицевого та зворотного боку бланка посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 від 04.03.2021 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанесені за допомогою знакодрукуючого пристрою струменевим способом друку.

Згідно висновку експерта від 30.09.2021 №СЕ-19/111-21/40676-ФП на фотознімку в посвідченні водія серії НОМЕР_1 зображена особа, яка на відео- файлі, наданого як зразок, представилась як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка зображена на копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , наданого як зразок, виданого на ім`я ОСОБА_3 . На фотознімку в посвідченні водія серії НОМЕР_1 у відео- файлі «MVI_5270.MP4» та на копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 зображена одна й та сама особа.

15.07.2021 близько 15:45 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Honda» моделі «Accord» (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), рухаючись проїзною частиною вул. Ф.Максименка у місті Києві, порушив Правила дорожнього руху та був зупинений працівниками патрульної поліції для перевірки документів.

У цей момент у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа завідомо підробленого посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його фотокарткою, в якому було зазначено, що останній має право на керування транспортними засобами, що відносяться до категорії А та В.

Надалі, реалізуючи свій умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 за вищевказаних фактичних обставин надав працівнику поліції для встановлення факту права керування транспортним засобом завідомо підроблене посвідчення водія і в такий спосіб використав завідомо підроблений документ. Однак, в ході перевірки було встановлено, що згідно бази даних АІС «АРМОР» посвідчення водія серії НОМЕР_1 видано на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На місце події було викликано слідчо-оперативну групу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, в ході проведення огляду місця події у присутності двох понятих ОСОБА_3 добровільно надав працівникам поліції для вилучення вищевказане завідомо підроблене посвідчення водія.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень §1 Глави 30 Розділу IV цього Кодексу.

Обвинувальний акт містить клопотання прокурора про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, з огляду на те, що під час дізнання обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість та не оспорює встановлені обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Також до обвинувального акта долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену за участі захисника ОСОБА_6 , де обвинувачений зазначає, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку, а також те, що йому роз`яснено, що за наслідками згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні добровільно, що засвідчено підписами сторони захисту.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, передбаченому КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироків. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши встановлені дізнанням обставини, які не викликають сумніву в їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує: за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України «пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, яке видається організацією і яке надає права, з метою використання його іншою особою»; за ч. 4 ст. 358 КК України «використання завідомо підробленого документа».

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, що полягає у визнанні своєї винуватості, дані про особу обвинуваченого (офіційно не працює, формально позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце реєстрації, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність).

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність таких, що його обтяжує, беручи до уваги вищевказані обставини в сукупності, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкцій норм закону, що передбачає відповідальність за вчинене, а саме: за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 4 ст. 358 КК України в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки вважає, що саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і обставинам кримінального провадження, а й особі обвинуваченого та буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків ОСОБА_3 слід визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Підстави для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, потерпілі відсутні.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн;

за ч. 4 ст. 358 КК України 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 від 04.03.2021 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн 48 коп та 4976 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят шість) грн 98 коп (УК в Оболонському районі м. Києва 24060300, , МФО 899998, рахунок UA4026006).

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його отримання з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1