ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №610/3020/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/446/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №11-кп/818/446/22 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.12.2014 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч.1 си.125, ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

- 07.04.2016 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 02.04.2018 року умовно-достроково, на невідбуту частину покарання 10 місяців 29 днів,-

засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 11 років позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року, вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 червня 2021 року ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року щодо ОСОБА_8 було скасовано у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Як установив суд, 12 серпня 2019 року, близько 14:00 години, ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував у квартирі свого знайомого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 ., де вони спільно вживали спиртні напої. В процесі вживання спиртних напоїв між ними стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 раптово на ґрунті особистих неприязних відносин виник умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Реалізуючи зазначений умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході конфлікту ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_10 декілька ударів кухонним ножем в область голови, після чого взяв в руку розвідний металевий ключ та наніс ним ще декілька ударів в область голови ОСОБА_10 , тобто в життєво важливий орган, внаслідок чого той впав на підлогу в кімнаті-прихожій квартири. В подальшому, не припиняючи свої умисні дії, ОСОБА_8 наніс ще декілька ударів руками та ногами в область тулубу.

Вказаними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження:

- непроникаючу колото-різану рану в тім`яно-висковій ділянці голови праворуч, непроникаючу колото-різану рану в потиличній ділянці голови праворуч, непроникаючу колото-різану рану на підборідді праворуч, поверхневу колото-різану рану на лівій кисті;

- синець в лівій навколо очній ділянці, синець в правій підочній ділянці, садно в лобній ділянці голови праворуч, 8 саден в лобній ділянці голови ліворуч, 2 садна на правому вусі, синець та 2 садна в заушній ділянці голови праворуч, 2 садна на правій руці, 3 садна на передній поверхні шиї праворуч, синець на грудній клітці праворуч, синець на передній поверхні живота;

- закриту черепно-мозкову травму у вигляді крововиливів в м`які покрови голови в потиличній ділянці голови ліворуч та лобно-висковій ділянці голови праворуч та ліворуч; лінійного перелому потиличної кістки ліворуч; крововиливу під тверду мозкову оболонку в потиличній ділянці голови ліворуч; крововиливи в м`які мозкові оболонки та в шлунки головного мозку; закриту травму грудної клітки у вигляді прямих переломів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 правих ребер по середньо ключичній лінії зі зміщенням, з розривами пристінкової плеври; непрямих переломів 7, 8, 9 правих ребер по задній під пахвовій лінії без зміщення; прямих переломів 4, 5, 6, 7, 9, 10 лівих ребер по передній під пахвовій лінії зі зміщенням, з розривами пристінкової плеври; п`яти розривів правої легені, розрив серця з крововиливом в серцеву сорочку, з крововиливами в праву та ліву плевральні порожнини; закриту травму живота у вигляді 3-х розривів печінки з крововиливом в брюшну порожнину, які за ступенем тяжкості, як кожне окремо так і в сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .

Після отриманих вищевказаних тілесних ушкоджень у вигляді поєднаної травми: закритої травми тулубу у вигляді вищевказаних тілесних ушкоджень та закритої черепно-мозкової травми, через декілька секунд на підлозі в квартирі настала смерть ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Указав, що органом досудового розслідування та судом не було належним чином встановлено мотиву вчинення ОСОБА_8 вбивства потерпілого. На думку захисника матеріали кримінального провадження підтверджують відсутність умислу, оскільки обвинувачений та потерпілий були близькими друзями з дитинства. Зазначив, що присутність обвинуваченого в момент вчинення злочину не підтверджується матеріалами кримінального провадження. Наголосив, що матеріали кримінального провадження підтверджують лише факт перебування ОСОБА_8 у квартирі потерпілого вже після вчинення злочину, де обвинувачений виявив потерпілого, намагався надати йому першу медичну допомогу та попрохав сусідку ОСОБА_11 викликати поліцію. Зазначив, що ОСОБА_8 прийшов до потерпілого вже після 14-00 год., що підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_12 . На думку захисника до показів свідка ОСОБА_11 в частині часу коли вона бачила ОСОБА_8 , а саме о 14-00 год., слід ставитися критично, оскільки вони суперечать показанням обвинуваченого та свідка ОСОБА_12 . Указав, висновок експерта 15/№646-С/19 не може бути допустимим доказом, оскільки під час цієї експертизи були досліджені речові докази, які нібито вилучені під час огляду місця події, що не відповідає дійсності, оскільки у протоколі огляду відсутні дані про вилучення будь-яких речей. Зазначив, що висновком експерта №12-17/411-БЛ/19 від 27.09.2019 року не було встановлено механізм нанесення тілесних ушкоджень, оскільки відсутній слідчий експеримент. Наголосив, що досудовим розслідуванням не встановлено яким саме ножом було заподіяно тілесні ушкодження, оскільки не проведено експертизи для встановлення можливості нанесення вилученим ножом тілесного ушкодження, а також не встановлено кому саме належать вилучений ніж та розвідний ключ. Також зазначив, що ніж та розвідний ключ не містять слідів крові, що спростовує версію обвинувачення про нанесення ними тілесних ушкоджень. Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що наносив потерпілому тілесні ушкодження по тулубу, що не відповідає дійсності, оскільки висновком судово-медичної експертизи таких тілесних ушкоджень у потерпілого не встановлено. Наголосив, що судом безпідставно було відмовлено у проведенні комплексної судово-медичної експертизи. Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених змін та доповнень, обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що протокол огляду місця події від 12.08.2019 року є недопустимим доказом, оскільки огляд житла чи іншого володіння особи проводиться за правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла, тобто лише на підставі ухвали суду. Разом з цим матеріали кримінального провадження не містять даних про надання дозволу судом на проведення обшуку. Зазначив, що заява потерпілої ОСОБА_13 не містить дати її написання та найменування відділу поліції, працівникам якого остання дозволяє провести огляд. Указав, що огляд було проведено о 17 год., однак ОСОБА_13 прибула до місця події лише о 20 годині, що свідчить про те, що огляд місця події був проведений без її дозволу. Також наголосив, що протокол огляду не містить відомостей про вилучення будь яких речей та у порушення вимог ч.10 ст.236 КПК України він проведений без аудіо-відео фіксації і без роз`яснення слідчим прав та обов`язків спеціалісту ОСОБА_14 , що підтверджується відсутністю у цьому документі підпису останнього.

Зазначив, що час його затримання зазначений у протоколі затримання не відповідає дійсності, оскільки фактично його було затримано о 17 год. 30 хв., а не о 21 год. 50 хв. Наголосив, що після затримання його в порядку ч.3 ст.208 КПК України, було проведено його обшук, без понятих та захисника, а підписи, які містяться у протоколі були поставлені вже наступного дня. До того ж, вказаний обшук було проведено до внесення відомостей до ЄРДР. Крім того, у порушення вимог ч.1 ст.52 КПК України, після його затримання в якості підозрюваного, під час особистого обшуку був відсутній захисник, що підтверджується даними Доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях, відповідно до якого захиснику було доручено з`явитися о 01 год. 15 хв. З урахуванням вказаного, на думку обвинуваченого, всі вилучені під час його особистого обшуку речі є недопустимими доказами, оскільки були вилучені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Наголосив, що висновок дактилоскопічної експертизи №2/860СЕ-19 від 30.08.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи №14/804-С/19 від 07.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи№ 14/806-С/19 від 09.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи №14/807-С/19 від 09.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи 15/№643/С/19 від 04.09.2019 року, висновок судово-психіатричної експертизи №538 від 04.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи №646-С/2019 від 18.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи 15/№647-С/2019 від 18.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи 15/№645-С/2019 від 13.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи 15/№644-С/2019 від 16.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи 14/№805-С/19 від 09.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи14/№808-С/19 від 09.09.2019 року є недопустимими внаслідок доктрини «плодів отруйного дерева», оскільки були зроблені щодо речей, вилучених в ході огляду місяця події від 12.08.2019 року згідно відповідного протоколу, який є недопустимим.

Крім того, на думку обвинуваченого вирок суду не містить формулювання обвинувачення встановленого судом, оскільки у вироку лише зазначено про те, в чому він обвинувачується органом досудового розслідування. Наголосив, що судом не встановлено будь-яких доказів того, що саме вилученим під час огляду місця події, ножом та розвідним ключем було нанесено тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки таке питання не ставилось експерту під час проведення відповідної експертизи. Крім того, на ножі не було виявлено слідів крові, а свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні суду першої інстанції повідомив, що в його руках був інший ніж, аніж той, який було вилучено під час огляду місця події.

Зазначив, що обвинувачення у спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень тулубу не відповідає дійсності, оскільки висновком судово-медичної експертизи таких тілесних ушкоджень у потерпілого не встановлено. До того ж, в нього не було встановлено ушкоджень кінцівок рук та ніг, що додатково підтверджує, що він не наносив потерпілому тілесних ушкоджень. Указав, що висновки суду про те, що потерпілий після спричинення йому тілесних ушкоджень впав на підлогу та помер через декілька секунд, суперечить даним протоколу огляду місяця полії від 12.08.2019 року, відповідно до якого кров потерпілого була виявлена не тільки в коридорі, а ще й в інших кімнатах.

Наголосив, що в матеріалах кримінального провадження не міститься висновку експерта №14/1673 ДМ/19 від 15.08.2019 року, яким встановлено приналежність крові потерпілого до відповідної групи, та який було покладено в основу всіх судово-імунологічних експертиз. Указав, що зазначений висновок експерта також не був досліджений судом в ході судового розгляду.

Указав, що судом не встановлено мотиву вчинення ним вбивства потерпілого. Заначив, що він не мав умислу та мотивів заподіяти смерть потерпілому, оскільки вони були друзями з дитинства та перебували у дружніх відносинах. Зазначив, що до під`їзду потерпілого він зайшов після 15-00 годині, а не о 14-00 годині, як вказує свідок ОСОБА_11 , що підтверджується показаннями ОСОБА_16 , який бачив його о 13-00 год. на шляху додому, а також показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що приготувала йому обід об 11-00 годині та о 17-00 годині забрала пусті тарілки. Наголосив, що показання свідка ОСОБА_11 про те, що вона його бачила о 14-00 год., після чого викинула сміття та подзвонила в поліцію, не відповідають даним, які містяться у картці первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, відповідно до якої повідомлення про вчинення злочину надійшло о 16 год 26 хвилин. На думку обвинуваченого свідок ОСОБА_11 не могла виносити сміття більше двох годин та фактично плутається у часі зустрічі з ним. Таким чином, на думку обвинуваченого жодних доказів підтверджуючих його перебування у квартирі потерпілого з 12-00 год по 14-00 год. матеріали кримінального провадження не містять.

Зазначив, що в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 був пред`явлений її представником у судовому засіданні 06.11.2019 року, тобто вже після початку судового розгляду, що не допускається.

Просить повторно дослідити:

- витяг з ЄРДР від 12.08.2019 року;

- письмову заяву потерпілої ОСОБА_13 про надання дозволу на проведення працівниками поліції огляду;

- протокол огляду місця події від 12.08.2019 року;

- протокол затримання ОСОБА_8 від 12.08.2019 року;

- доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Луганській та Харківській областях №4201 від 13.08.2019 року;

- картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону від 12.08.2019 року;

- висновок судово-медичної експертизи №12-17/117-БЛ/19 від 13.08.2019 року;

- висновок судово-імунологічної експертизи №14/804-С/19 від 07.09.2019 року;

- висновок судово-імунологічної експертизи №14/806-С/19 віл 09.09.2019 року.

Також просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Згідно висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року по справі №676/5972/17, незгода з оцінкою певних конкретних доказів судом першої інстанції не є підставою для їх повторного дослідження в суді апеляційної інстанції.

Оскільки захисниками та обвинуваченим у своїх клопотаннях про повторне дослідження доказів не зазначено у чому саме виразилася неповнота та неправильність дослідження судом першої інстанції встановлених під час кримінального провадження обставин чи які порушення були допущені при дослідженні обставин чи доказів, тому клопотання обвинуваченого та захисників залишено без задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.1 ст.115 КК України, ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про непричетність ОСОБА_8 до вчиненого кримінального правопорушення, неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_10 є її сином, з яким вона проживала за адресою АДРЕСА_2 . З обвинуваченим знайома не була. 12 серпня 2019 року вона приїхала додому ввечері о 20:15 год., після того як за телефоном їй повідомили про вбивство сина працівники поліції, яким вона надала дозвіл на проведення огляду місця події 12 серпня 2019 року.

Свідок ОСОБА_11 показала суду, що вона є сусідкою ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , які проживали на третьому поверсі в квартирі, яка розташована над її квартирою, яка розташована на другому поверсі. Обвинуваченого знає, як особу, який останнім часом приходив до ОСОБА_10 12 серпня 2019 року вона прийшла додому приблизно о 12-00 години дня і на початку 13 години почула, як хтось ходить по квартирі потерпілого, гучні гупання, які продовжувались приблизно до 13:30 год. Біля 14:00 год. вона пішла викидати сміття, вийшла з квартири та побачила обвинуваченого, який спускався на її поверх з квартири ОСОБА_10 та повідомив їй, що потерпілий помер. Вона одразу пішла на третій поверх, заглянула в квартиру до ОСОБА_10 та побачила, що потерпілий лежить на полу в джинсових шортах, без футболки, ознаки життя не подає.
Після цього вона пішла на вулицю, викинула сміття, повернулась в дім, пішла в квартиру потерпілого, там був обвинувачений, який сказав, що необхідно викликати швидку допомогу та поліцію. Вона повернулась в свою квартиру, викликала поліцію - о котрій годині точно не пам`ятає, вийшла на вулицю, до неї вийшов обвинувачений, вони сіли на лавку, вона побачила, що штани, руки обвинуваченого в крові, між пальцями кров. Обвинувачений був в неадекватному стані, але чи в алкогольному чи в наркотичному, їй не відомо. ОСОБА_8 сказав, що спав в квартирі у ОСОБА_10 , а коли прокинувся - потерпілий вже був мертвий. Зазначила, що не бачила, щоб хтось, в тому числі обвинувачений, 12 серпня 2019 року до 14-години заходив в квартиру ОСОБА_10 , чи виходив. В квартирі потерпілого, окрім ОСОБА_8 , вона нікого не бачила.

Свідок ОСОБА_18 показала, що вона проживає в сусідньому домі від дому ОСОБА_10 , якого знає. Про смерть останнього дізналась від сусідів в день його смерті в серпні 2019 року, точної дати не пам`ятає. В той день вона сиділа на лавці біля свого під`їзду, вікна квартири потерпілого виходять на двір її будинку, тож вона бачила на 3-му поверсі в квартирі ОСОБА_19 якісь силуети та голоси двох осіб, точного часу не пам`ятає, можливо 14:00 година, розмову вона не чула, лише чула, що скулила собака та ОСОБА_10 говорив «до чого тут собака, вбивай мене», чула звуки, схожі як меблі бились. Через деякий час почула: «Толик поднимайся».

Свідок ОСОБА_20 показав, що вранці 12 серпня 2019 року він побачив на вулиці ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , запропонував їм випити горілку, і вони пішли в гараж до ОСОБА_21 , де разом з останнім розпили пляшку горілку. Розійшлись приблизно о 10 годині ранку. Бачив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 пішли додому до потерпілого.

Свідок ОСОБА_21 показав, що з обвинуваченим та померлим ОСОБА_10 він знайомий більше 10 років. В суботу на передодні дня вбивства ОСОБА_10 свідок в першій половині дня був у себе в гаражі, до нього прийшли друзі, в тому числі потерпілий, вони випили горілку, після чого в обід близько 12-00 години розійшлись, свідок та ОСОБА_10 пішли додому до потерпілого, він купив горілку та вони випивали горілку вдома у ОСОБА_10 , через пів години він пішов до себе додому. ОСОБА_10 залишився вдома один.

Свідок ОСОБА_15 , показав, що 12 серпня 2019 року він та його знайомі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та хлопці на ім`я ОСОБА_22 і ОСОБА_23 зустрілись вранці в гаражі у останнього, випили літру горілку та розійшлись. Він пішов до себе в гараж поставити скутер, коли йшов з гаража, приблизно о 10-00 годині ранку, проходив повз під`їзду ОСОБА_10 , біля якого побачив на лавочці обвинуваченого, який сидів один, в руках тримав ніж приблизно 30 см, коричнева рукоятка, обвинувачений, як здалось свідку, почав пригати на нього з ножом, у зв`язку з чим він втік.
Під час повторного допиту свідок ОСОБА_15 не впізнав кухонний ніж в даній кримінальній справі як такий, який був в руках у обвинуваченого вранці 12 серпня 2019 року, коли він побачив обвинуваченого біля під`їзду ОСОБА_10 , оскільки ніж в руках у ОСОБА_8 був світліше за кольором дерев`яної ручки.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що знайомий і з обвинуваченим і з померлим ОСОБА_10 , інколи ночував у потерпілого. За день до вбивства він зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 випивали горілку у останнього в квартирі, після чого потерпілий пішов спати, а він сидів на кухні та переглядав телефон ОСОБА_10 . В той час зайшов ОСОБА_8 та спитав, чому він користується чужим телефоном, коли він повернувся, ОСОБА_8 його вдарив та зламав йому ніс. Від цього він впав, а ОСОБА_8 почав бити його ногами. Він насилу зміг піднятись та втекти з квартири босим. Наступного дня він пролежав вдома, а після 15:00 годин пішов до ОСОБА_10 , щоб забрати свої речі, та між другим та третім поверхом в під`їзді ОСОБА_10 побачив ОСОБА_8 , який метався та щось кричав. Побачивши його, обвинувачений, який був в алкогольному та неадекватному стані, почав кричати на нього, від чого він втік.

Свідок ОСОБА_17 показала, що вона є матір`ю обвинуваченого та зазначила, що 12 серпня 2019 року вона заходила до сина в квартиру приблизно об 11:00 год. ранку, залишила йому поїсти, а потім заходила того ж дня приблизно о 17:00 год. їжі вже не було, з чого вона зробила висновок, що обвинувачений приходив додому на обід.

Свідок ОСОБА_16 показав, що в серпні 2019 року, точної дати не пам`ятає, коли він проходив повз першої школи, приблизно о 12-13 години побачив обвинуваченого, поздоровкався з ним. Обвинувачений був тверезий та був одягнутий в спортивну одежу, щось було червоного кольору.

Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання потерпілої та свідків, матеріали кримінального провадження не містять, а доводи обвинуваченого та захисника про те, що показання свідка ОСОБА_11 є суперечливими, - безпідставні, оскільки вони за своїм змістом не суперечать показанням свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , які підтверджують перебування ОСОБА_11 вдома після 12 год. 13 хв., однак жодним чином не спростовують можливості її перебування за місцем проживання потерпілого о 13-00 год по 14-00 год., а показання свідка ОСОБА_12 навпаки підтверджують перебування ОСОБА_8 на місці вчинення злочину до 15-00 год.

Об`єктивність вищезазначених показань свідка ОСОБА_11 , підтверджуються даними картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону №6117 від 12 серпня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_11 повідомила 12 серпня 2019 року о 16 год. 26 хв. про виявлення трупу ОСОБА_10 .

Посилання в апеляційних скаргах обвинуваченого та захисника на те, що свідок ОСОБА_11 , повідомила про виявлення трупу ОСОБА_10 більш ніж через дві години, як на підставу їх недостовірності, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_11 , після виявлення трупу приблизно о 14-00 год. вона викидала сміття та деякий час перебувала разом з обвинуваченим біля квартири потерпілого, а з урахуванням її похилого віку, остання цілком могла витратити значний час на викидання сміття та підіймання на 3-й поверх.

Винуватість ОСОБА_8 також підтверджується і іншими зібраними доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12 серпня 2019 року та фототаблиці до нього, в ході його проведення, за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні коридору якої на підлозі виявлено труп ОСОБА_10 зі слідами насильницької смерті: колото-різану рану в тім`яно-висковій ділянці голови справа, колото-різану рану в тім`яно-потиличній ділянці голови справа, колото-різану рану на підборідді, рухливість ребер справа та зліва, рухливість кісток черепу в області потиличної ділянки голови зліва, що свідчить про вбивство. З місця скоєння злочину вилучено мочалку зі слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору з поверхні відра, змив речовини бурого кольору з розсіювача душа, кухонний ніж, змив речовини бурого кольору з поверхні кухонного ножа, сліди пальців рук на трьох відрізках липкої стрічки, змив речовини бурого кольору з лівого та правого кросівок, розвідний металевий ключ, змив речовини бурого кольору з поверхні розвідного ключа, змив речовини бурого кольору з коробу дверей, змив речовини бурого кольору з килиму, виріз обшивки матрацу з речовиною бурого кольору (том 1 а.с.111-123).

Доводи скарги сторони захисту про те, що огляд місця події був проведений з порушенням вимог процесуального закону без дозволу суду, а відтак протокол цієї слідчої дії є недопустимим доказом, позбавлені підстав.
Огляд місця події це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів.
За змістом статей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.
В даному випадку підставою для проведення огляду місця події (житла) стало повідомлення про смерть ОСОБА_10 . З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, було здійснено огляд житла, в процесі якого виявлено труп потерпілого з ознаками насильницької смерті. Місце виявлення трупа завжди вважається місцем події незалежно від того, де настала смерть певної людини. Отже, зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та не потребувала попереднього дозволу суду.
Аналогічні висновки містяться у постанови Верховного Суду від 5 вересня 2019 року у справі № 518/203/17.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Згідно з ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Тобто, законодавцем, окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме, можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.
ЄСПЛ у рішенні від 7 листопада 2013 року у справі «Бєлоусов проти України» зазначив, що будь-яке втручання згідно з п. 1 ст. 8 Конвенції повинно бути виправданим у розумінні п. 2 як таке, що здійснюється «згідно із законом» і є «необхідним у демократичному суспільстві» задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання «згідно із законом» вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою ст. 8 Конвенції є захист особи від свавільного втручання державних органів. У цьому рішенні ЄСПЛ дійшов висновку, що огляд працівниками міліції житла заявника не проводився згідно із законом, оскільки дозвіл на огляд отримано за обставин, в яких були відсутні процесуальні гарантії, що захищають його здатність висловлювати свою справжню думку.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, огляд проводився за письмової згоди володільця квартири ОСОБА_13 , що підтверджується відповідною письмовою заявою останньої, справжність та добровільність якої ОСОБА_13 підтвердила під час її допиту в суді першої інстанції.
Наведені обставини не ставлять під сумнів добровільність такої згоди, оскільки були наявні всі процесуальні гарантії, які захищали здатність ОСОБА_13 висловлювати свою справжню думку.
Виходячи із аналізу кримінальних процесуальних норм, які містяться у ч.1 ст.233, ч.2 ст.234 та ч.2 ст.237 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, яка ним володіє, за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 671/1486/17 та від 04 вересня 2019 року у справі № 740/1347/16-к.

Враховуючи те, що огляд місця події був проведений відповідно до вимог кримінального процесуального закону, під час його проведення з дотриманням вимог цього закону було виявлено труп ОСОБА_10 , тому колегія суддів не може погодитися з доводами скарг сторони захисту про недопустимість таких доказів, як висновок дактилоскопічної експертизи №2/860СЕ-19 від 30.08.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи №14/804-С/19 від 07.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи№ 14/806-С/19 від 09.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи №14/807-С/19 від 09.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи 15/№643/С/19 від 04.09.2019 року, висновок судово-психіатричної експертизи №538 від 04.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи №646-С/2019 від 18.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи 15/№647-С/2019 від 18.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи 15/№645-С/2019 від 13.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи 15/№644-С/2019 від 16.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи 14/№805-С/19 від 09.09.2019 року, висновок судово-імунологічної експертизи14/№808-С/19 від 09.09.2019 року. Підстав для застосування до цих доказів доктрини «плодів отруйного дерева», на чому наголошує в апеляційних скаргах сторона захисту, немає.

Доводи сторони захисту про відсутність в протоколі огляду місця події від 12 серпня 2019 року даних про вилучення будь-яких речей, спростовуються самим змістом цього протоколу.

Посилання сторони захисту на відсутність аудіо-, відеофіксації під час проведення огляду місця події, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки обов`язковість такої фіксації передбачена лише приписами ч.10 ст.236 КПК України, які стосуються проведення обшуку житла чи іншого домоволодіння особи на підставі ухвали слідчого судді.

Що стосується доводів сторони захисту про відсутність в протоколі огляду місця події підпису спеціаліста ОСОБА_14 про роз`яснення йому прав та обов`язків, то колегія суддів вважає їх такими, що самі по собі не можуть бути визнані істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, для визнання цього доказу недопустимим.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 12 серпня 2019 року, під часу обшуку ОСОБА_8 вилучені: шорти камуфляжні з нашаруванням речовини бурого кольору, футболка червоного кольору, босоніжки коричневого кольору, змиви з лівої та правої долонь рук ОСОБА_8 , змиви з правої та лівої п`яток ніг ОСОБА_8 ; ОСОБА_8 був затриманий старшим слідчим 12.08.2019 року о 21 годині 50 хвилин (том 1 а.с.132-134).

Доводи сторони захисту про незаконність проведеного особистого обшуку затриманого в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_8 , тобто до внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, як на підставу визнання протоколу затримання від 12 серпня 2019 року недопустимим, є необґрунтованими.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, у випадку якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Згідно ч.3 ст.208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Відповідно до висновків, які мітяться у постанові Верховного Суду 15 червня 2021 року по справі №204/6541/16-к, затримання в порядку статей 207 або 208 КПК України, за визначенням, є несподіваною для його учасників подією. Оскільки закон надає органам правопорядку повноваження за певних умов проводити затримання без попереднього судового дозволу, це означає, що законодавець визнає непередбачуваність обставин, які зумовлюють таке затримання.

Особистий обшук є складовою процесу затримання і, таким чином, законне затримання саме собою дає підстави для проведення особистого обшуку. Більше того, слід взяти до уваги, що особистий обшук затриманої особи є необхідним, крім фіксації доказів правопорушення, також для забезпечення безпеки як осіб, що затримують, так і інших осіб, включаючи саму затриману особу. Тому особистий обшук, як правило, проводиться невідкладно після затримання. Таким чином, законність проведення обшуку до внесення відомостей в ЄРДР залежить від того, чи законно проводити затримання за таких обставин.

Отже для оцінки допустимості доказів, отриманих під час фактичного затримання особи, зокрема доказів, знайдених у ході особистого обшуку особи, слід виходити з того, чи було саме затримання законним у значенні статті 208 КПК, а саме чи існували обставини, які давали підстави для затримання.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений був затриманий, оскільки безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в даному випадку свідок ОСОБА_11 вказала на його можливу причетність до вчинення кримінального правопорушення, а також сукупністю очевидних ознак на одязі ОСОБА_8 та місці події, які вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Отже слідчий, який проводив затримання, провів особистий обшук ОСОБА_8 , що є складовою частиною затримання, з метою фіксації доказів правопорушення, також для забезпечення безпеки як осіб, що затримують, так і інших осіб, включаючи саму затриману особу, оскільки в момент затримання ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтвердилося відповідним висновком від 13 серпня 2019 року.

Таким чином, у даному випадку наявність чи відсутність у ЄРДР на час затримання та особистого обшуку особи відомостей про правопорушення, у зв`язку з яким відбулося затримання, не може вважатися умовою його законності.

Посилання в апеляційних скаргах на порушення права обвинуваченого на захист, у зв`язку із проведенням особистого обшуку під час затримання без захисника, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на вищенаведені підстави, які свідчать про необхідність негайного проведення його обшуку, з урахуванням обставин затримання ОСОБА_8 .

Згідно висновку експерта №12-17/117-БЛ/19 від 13.08.2019 року та висновку експерта №12-17/411-БЛ/19 від 27.09.2019 року при судово-медичній експертизі, в тому числі додатковій, трупа ОСОБА_10 , встановлені наступні прижиттєві тілесні пошкодження:
Голови: закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів в м`які покрови голови в потиличній ділянці голови зліва та лобно-висковій ділянці голови справа та зліва; лінійного перелому потиличної кістки зліва; крововиливу під тверду мозкову оболонку в потиличній ділянці голови зліва; крововиливи в м`які мозкові оболонки та в шлунки головного мозку. Синець в лівій навколо очній ділянці, синець в правій підочній ділянці, садно в лобній ділянці голови з права, 8 саден в лобній ділянці голови зліва, 2 садна на правому вусі, синець та 2 садна в заушній ділянці голови з права;
Шиї: 3 садна на передній поверхні шиї з права;
Тулубу: закрита травма грудної клітки у вигляді прямих переломів 2,3,4,5,6,7,8,9 правих ребер по середньо ключичній лінії зі зміщенням, з розривами пристінкової плеври; непрямих переломів 7,8,9 правих ребер по задній під пахвовій лінії без зміщення; прямих переломів 4,5,6,7,9,10 лівих ребер по передній під пахвовій лінії зі зміщенням, з розривами пристінкової плеври; п`яти розривів правої легені, розрив серця з крововиливом в серцеву сорочку, з крововиливами в праву та ліву плевральні порожнини. Закрита травма живота у вигляді 3-х розривів печінки з крововиливом в брюшну порожнину. Синець на грудній клітці з права, синець на передній поверхні живота;
Кінцівок: 2 синця на правій руці.?
Вищевказані тілесні ушкодження утворились від багаторазової ударної дії тупого предмета (предметів). А саме: синці та садна від дії невеликої та значної сили удару (від 160 до 1960 Ньютон); а закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів в м`які покрови голови в потиличній ділянці голови зліва та лобно-висковій ділянці голови справа та зліва, лінійного перелому потиличної кістки зліва; крововиливу під тверду мозкову оболонку в потиличній ділянці голови зліва; крововиливи в м`які мозкові оболонки та в шлунки головного мозку; та закрита травма грудної клітки у вигляді прямих переломів 2,3,4,5,6,7,8,9 правих ребер по середньо ключичній лінії зі зміщенням, з розривами пристінкової плеври; непрямих переломів 7,8,9 правих ребер по задній під пахвовій лінії без зміщення; прямих переломів 4,5,6,7,9,10 лівих ребер по передній під пахвовій лінії зі зміщенням, з розривами пристінкової плеври; п`яти розривів правої легені, розрив серця з крововиливом в серцеву сорочку, з крововиливами в праву та ліву плевральні порожнини; та закрита травма живота у вигляді 3-х розривів печінки з крововиливом в брюшну порожнину; з великою та дуже великою силою удару (ударів) від 1960 до 4900 Ньютон та (від 5511 до 6962 Ньютон), вважається, що сила удару кулаком дорослого чоловіка відповідає більш 5000-8000 Ньютон. Досліджень сили удару ногою дорослого чоловіка не проводилось.)
Також були встановлені: непроникаюча колото-різана рана в тім`яно-висковій ділянці голови з права, непроникаюча колото-різана рана в потиличній ділянці голови з права, непроникаюча колото-різана рана на підборідді з права, поверхнева колото-різана рана на лівій кисті, які утворилися від дії гострого плоского предмету, що володіє колюче - ріжучими властивостями, яким можливо міг бути клинок ножа, та могли бути отримані безпосередньо перед настанням смерті.
Вищевказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості, відповідно до живої особи: закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів в м`які покрови голови в потиличній ділянці голови зліва та лобно-висковій ділянці голови справа та зліва, лінійного перелому потиличної кістки зліва; крововиливу під тверду мозкову оболонку в потиличній ділянці голови зліва; крововиливи в м`які мозкові оболонки та в шлунки головного мозку; та закрита травма грудної клітки у вигляді прямих переломів 2,3,4,5,6,7,8,9 правих ребер по середньо ключичній лінії зі зміщенням, з розривами пристінкової плеври; непрямих переломів 7,8,9 правих ребер по задній під пахвовій лінії без зміщення; прямих переломів 4,5,6,7,9,10 лівих ребер по передній під пахвовій лінії зі зміщенням, з розривами пристінкової плеври; п`яти розривів правої легені, розрив серця з крововиливом в серцеву сорочку, з крововиливами в праву та ліву плевральні порожнини; та закрита травма живота у вигляді 3-х розривів печінки з крововиливом в брюшну порожнину, як кожна окремо так і в сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; а вищевказані: синці та садна, як кожне окремо так і в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень; а вищевказані колото-різані рани як кожна окремо так і в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Причиною смерті ОСОБА_10 стала поєднана травма: закрита травма тулубу у вигляді вищевказаних тілесних ушкоджень та закрита черепно-мозкова травма.
По трупним явищам смерть ОСОБА_10 настала в проміжку часу з 12:00 до 14:00 годин 12 серпня 2019 року.
Після спричинення ОСОБА_10 вищевказаних тілесних ушкоджень у вигляді поєднаної травми: закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів в м`які покрови голови в потиличній ділянці голови зліва та лобно-висковій ділянці голови справа та зліва, лінійного перелому потиличної кістки зліва; крововиливу під тверду мозкову оболонку в потиличній ділянці голови зліва; крововиливи в м`які мозкові оболонки та в шлунки головного мозку; та закрита травма грудної клітки у вигляді прямих переломів 2,3,4,5,6,7,8,9 правих ребер по середньо ключичній лінії зі зміщенням, з розривами пристінкової плеври, непрямих переломів 7,8,9 правих ребер по задній під пахвовій лінії без зміщення; прямих переломів 4,5,6,7,9,10 лівих ребер по передній під пахвовій лінії зі зміщенням, з розривами пристінкової плеври; п`яти розривів правої легені, розрив серця з крововиливом в серцеву сорочку, з крововиливами в праву та ліву плевральні порожнини; та закрита травма живота у вигляді 3-х розривів печінки з крововиливом в брюшну порожнину; він не міг сам виконувати будь-які цілеспрямовані дії.
Смерть ОСОБА_10 настала відразу через декілька секунд після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень у вигляді поєднаної травми.
При дослідженні трупа ОСОБА_10 будь-яких захворювань, від яких могла настати смерть не встановлено.
Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 не могли утворитися при самовільному його падінні.
При судово-медичній експертизі крові від трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт в кількості - 4,80%о, що за офіційною таблицею для живих осіб відноситься до тяжкого ступеню алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.142-147, т.2 а.с.53-57).

Отже доводи скарг сторони захисту про відсутність в потерпілого тілесних ушкоджень на тулубі, є безпідставними, оскільки такі тілесні ушкодження встановленні саме висновком вищенаведеної судово-медичної експертизи.

Посилання сторони захисту на не встановлення механізму нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, не спростовують факту їх нанесення потерпілому, а також правильність встановлення кількості та характеру виявлених тілесних ушкоджень.

Відповідно до показань судово-медичного експерта ОСОБА_24 , останній підтвердив, що ним проводилась експертиза трупа ОСОБА_10 , у висновках, складених за результатом проведення судово-медичної експертизи трупа, в першому абзаці дослідної частини допущена технічна помилка в прізвищі трупа, помилкова зазначено « ОСОБА_25 » замість « ОСОБА_10 ». Також експерт підтвердив, що все, що були виявлено при огляді ним трупа ОСОБА_10 під час огляду місця події відображено в протоколі огляду місця події; на обличчі ОСОБА_10 були сліди, схожі на кров, у невеликій кількості; під непроникаючою колото-різаною раною слід розуміти, поверхневу рану з кровотечею, але її наслідки не були небезпечними для життя.

Посилання в апеляційних скаргах на виявлення слідів крові в інших кімнатах у квартирі потерпілого, не свідчать про необґрунтованість висновків суду про настання смерті ОСОБА_10 через декілька секунд після їх отримання, оскільки відповідно до показів судово-медичного експерта ОСОБА_24 у ОСОБА_10 також були виявлені сліди крові на обличчі у невеликій кількості від непроникаючої колото-різаної рани, з кровотечею, яке не було небезпечним для життя, що доводить можливість залишення потерпілим слідів крові в інших кімнатах.

Відповідно до висновку експерта №14/804-С/19 від 07 вересня 2019 року кров від трупа громадянина ОСОБА_10 , належить до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО (№12-17/117-БЛ/19); кров ОСОБА_8 , належить до групи О з ігогемаглютинінами анти-А, анти-В. На футболці (об`єкти №3,5) гр-на ОСОБА_8 знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров у даних об`єктах відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти- А і анти В, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (т.1 а.с.231-232).

Згідно висновку експерта №14/806-С/19 від 09.09.2019 року, на шортах (об`єкти №№1-14) ОСОБА_8 знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров у даних об`єктах відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти- А і анти В, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (т.1 а.с.238-240).

Згідно висновку експерта 15/№646-С/2019 від 18 вересня 2019 року, враховуючи групи крові обвинуваченого та ОСОБА_10 , в результаті проведення судово-медичної експертизи восьми марлевих тампонів - змивів (об`єкти №1-8), вилучених 12 серпня 2019 року, під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що в об`єктах №1,2,5, виявлені сліди крові людини, в яких при серологічному досліджені виявлений антиген Н, властивий групі крові О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, ізогемаглютиніни не виявлені; можна припустити, що дані сліди крові можуть походити від будь-якої людини з груповою належністю крові О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, у тому числі як від потерпілого громадянина ОСОБА_10 так і від підозрюваного громадянина ОСОБА_8 (за умови наявності у останнього тілесних ушкоджень, що супроводжувались зовнішньою кровотечою, на момент вказаних подій) (том 2 а.с.10-12).

За висновками експерта 15/№645-С/2019 від 13 вересня 2019 року, на двох марлевих тампонів-змивів (об`єкт №1-2), вилучених 12 серпня 2019 року, під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні квартири, з поверхні кухонного ножа, сліди крові не виявлені (том 2 а.с.25-26).

Відповідно до висновку експерта 15/№644-С/2019 від 16 вересня 2019 року в результаті проведення судово - медичної експертизи двох марлевих тампонів змивів (об`єкти №1,2), вилучених 12.08.2019 року, під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , з поверхні металевого розвідного ключа, встановлено:
- в об`єкті №1 виявлені сліди крові людини, в яких при серологічному дослідженні виявлений антиген Н, властивий групі крові О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, ізогемаглютиніни не виявлені; можна припустити, що дані сліди крові можуть походити від будь-якої людини з груповою належністю крові О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, у тому числі як від потерпілого громадянина ОСОБА_10 так і від підозрюваного громадянина ОСОБА_8 (за умови наявності у останнього тілесних ушкоджень, що супроводжувались зовнішньою кровотечою, на момент вказаних подій) (т.2, а.с.32-34).

Згідно висновку експерта 14/№805-С/19 від 09.09.2019 року на фрагменті обшивки матрацу (об`єкт 1), вилученому в ході огляду місця події знайдено кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти А і анти- В, походження якої від ОСОБА_10 не виключається. Крім того, не можна виключити присутність в даному об`єкті домішки крові ОСОБА_8 при наявності у нього на момент вказаних подій тілесних ушкоджень, супроводжувались зовнішньою кровотечою (том 2 а.с.39-41).

Відповідно до висновку експерта 14/№808-С/19 від 09.09.2019 року на мочалці, вилученій в ході огляду місця події, знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти А і анти- В, походження якої від ОСОБА_10 не виключається. Також не можна категорично виключити можливість присутності домішки крові ОСОБА_8 при наявності у нього на вказаних подій тілесних ушкоджень, які супроводжувались зовнішньою кровотечою (том 2 а.с.47-48).

Враховуючи, що в обвинуваченого після його затримання були відсутні тілесні ушкодження, у тому числі які б супроводжувалися зовнішньою кровотечою, колегія суддів приймає до уваги висновки вищенаведених експертиз та приходить до висновку, що на металевому розвідному ключі, матраці, мочалці, а також футболці та шортах ОСОБА_8 була виявлена кров саме потерпілого. Відсутність на вилученому в ході огляду місця події ножі слідів крові не може свідчити про необґрунтованість висновків суду про нанесення тілесних ушкоджень потерпілому за допомогою ножа, а лише може свідчити про приховування обвинуваченим слідів злочину, про що свідчить обстановка у ванній кімнаті за місцем виявлення трупу потерпілого, яка дає підстави вважати, що обвинувачений за допомогою губки намагався приховати сліди кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах кримінального провадження висновку експерта №14/1673 ДМ/19 від 15.08.2019 року, як на підставу визнання висновків судово-імунологічних експертиз недопустимими доказами, є необґрунтованими.
Так відповідно до протоколу про надання підозрюваному та його захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування, від сторони захисту не надходило жодних зауважень щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження вищенаведеного висновку експерта, а тому з урахуванням ч.2 ст.22 КПК України щодо свободи сторін кримінального провадження щодо подання доказів до суду, відсутність в матеріалах кримінального провадження висновку експерта №14/1673 ДМ/19 від 15.08.2019 року, не може вважатися істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке б свідчило про недопустимість висновків судово-імунологічних експертиз, які отриманні без істотного порушення прав та свобод людини.
До того ж, приналежність крові потерпілого до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО, не оспорюється сторонами кримінального провадження.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №538 від 04.09.2019 ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів, на теперішній час утримування, та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічно стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 виявляв ознака вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (том 1 а.с.217-219).

Таким чином, винуватість ОСОБА_8 підтверджується сукупністю вищенаведених та інших об`єктивних, належних та допустимих доказів, на які є посилання у вироку, і які узгоджуються між собою, не викликають сумніву в їх об`єктивності.

Сукупністю цих же доказів спростовуються доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника про непричетність ОСОБА_8 до вищевказаного кримінального правопорушення.

Посилання в апеляційних скаргах на невстановлення умислу та мотиву в обвинуваченого на спричинення смерті потерпілому позбавлені підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що обвинувачений діяв з прямим умислом на вбивство потерпілого на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли через вживання обвинуваченим та потерпілим алкогольних напоїв.

До того ж, відповідно до показів свідків обвинувачений за своєю поведінкою є агресивним, що дає підстави стверджувати про обґрунтованість висновків суду щодо раптовості виникнення в нього умислу на вбивство, через незначний привід, який під впливом алкоголю призвів до вчинення обвинуваченим вказаних дій.

Що стосується доводів апеляційних скарг про не встановлення судом формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, то вони є необґрунтованими та спростовуються змістом вироку, вступна частина якого містить фактичні обставини встановленні судом із зазначенням усіх необхідних складових, передбачених ст.370 КПК України, та обставин, які підлягають доказуванню відповідно до вимог ст.91 КПК України.

Доводи сторони захисту про те, що у порушення вимог ч.1 ст.128 КПК України цивільний позов пред`явлений потерпілою після початку судового розгляду, є хибними.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2019 року було проведено підготовче судове засідання та обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КПК України було лише призначено до судового розгляду, який розпочався 06 листопада 2019 року.

Потерпіла ОСОБА_13 звернулася до суду з цивільним позовом 06 листопада 2019 року, тобто до початку судового розгляду, оскільки судовий розгляд фактично розпочато не було, а судове засідання 06 листопада 2019 року почалося саме з оголошення та вручення цивільного позову потерпілої.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку, не встановлено.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування вироку за апеляційними скаргами захисника та обвинуваченого - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим,- у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: