У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2021 року, якою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України
- обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 13 жовтня 2021 року, заборонивши йому в період часу з 21:00 год. до 06:00 год. залишати місце постійного проживання та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_5
підозрюваний: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6
____________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/713/21 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: оскарження ухвали с/с Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 13 жовтня 2021 року, заборонивши йому в період часу з 21:00 год. до 06:00 год. залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідком у даному кримінальному провадженні.
-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попереджено підозрюваного ОСОБА_6 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України та роз`яснено, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Узагальнені доводи апелянта
Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною.
В апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за яким законом передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 вказав, що є необхідність запобігання можливостей переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а також можливостей вчинення іншого кримінального правопорушення.
На підтвердження наявності ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вказав, що в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Разом з тим зазначає, що ОСОБА_6 не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, ніде не працевлаштований, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що на думку апелянта, дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може зникнути з місця проживання, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вважає, що більш м`яка міра запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень по справі.
Встановлені судом першої інстанції обставини
Слідчий СВ відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0001092 від 13 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 без визначення розміру застави.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ні слідчим в клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведено сукупності, передбачених законодавцем чинників, які б свідчили про наявність правових підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, зазначив, що ризикам, на які посилається прокурор, враховуючи обставини кримінального провадження, можливо запобігти, застосувавши до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», прирівнюється до позбавлення волі.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні згідно положень статей 131 та 132 Кримінального процесуального кодексу України відносяться до заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Глава 18 цього Кодексу визначає мету та підстави застосування запобіжних заходів, роз`яснює загальні положення, визначає обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Європейська Конвенція з прав людини передбачає можливість затримання чи взяття особи під варту у трьох випадках: 1)вчинення злочину; 2)наявність достатніх підстав вважати, що необхідно запобігти вчиненню злочину; 3)загроза втечі ймовірного злочинця, чи загроза вчинення цією особою нового злочину.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.
З клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується доданими до клопотання матеріалами, зокрема рапортом інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП ДПП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 13 серпня 2021 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 від 13 серпня 2021 року та його заявою про добровільну згоду на огляд приміщення супермаркету «АТБ-Маркет»; протоколом огляду місця події від 13 серпня 2021 року; протоколом огляду предмета від 13 серпня 2021 року; постановою слідчого СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про визнання пляшки алкогольного напою «Capitan Morgan Original Spic», об`ємом 0,5 л, а також оптичного компакт диску формату CD+R марки «hp» №LH3156YG20092084D4 об`ємом 700 МВ речовими доказами у кримінальному провадженні; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та протоколом пред`явлення особи для впізнання за його участю від 13 серпня 2021 року; протоколом допиту представника потерпілої юридичної особи від 13 серпня 2021 року; поясненнями ОСОБА_6 від 13 серпня 2021 року.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався вимог закону та обґрунтовано зазначив, що існує певна ймовірність ризику переховування підозрюваного з огляду на те покарання, що йому загрожує. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідка та потерпілого у даному кримінальному провадженні, зокрема, шляхом умовляння або психічного впливу змусити їх змінити свої покази, надати нові або відмовитись від раніше наданих. Також підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, на теперішній час у провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває справа за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, справа не розглянута. Вказане свідчить про схильність підозрюваного до вчинення корисливих правопорушень, а тому наявний ризик вчинення підозрюваним іншого злочину з метою незаконного збагачення.
Разом з тим, ні слідчий в клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні не навели достатніх підстав, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.
При цьому слідчим суддею враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, де мешкає однією сім`єю з жінкою, дітей на утриманні не має, не ухилявся від правоохоронних органів та суду, офіційно не працевлаштований, отримує тимчасовий заробіток від виконання робіт на будівництві; перебуває у лікаря нарколога на обліку у зв`язку з вживанням наркотичних засобів; обвинувальний акт відносно вчинення підозрюваним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, перебуває на розгляді Ленінського районного суду м. Миколаєва, що дає підстави суду вважати, що вказані обставини забезпечать його належну процесуальну поведінку та зможуть запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як домашній арешт для досягнення мети запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.
Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2021 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: