Провадження № 1-кп/643/1609/21
ВИРОК
іменем України

28 грудня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за №0000530 від 13.04.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), за наступних обставинах.

Так, 12.04.2021 близько 15:30 годин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на лавці, біля житлового будинку № 120 по просп. Тракторобудівників в м.Харкові, вживав алкогольні напої разом із незнайомими йому особами, у тому числі раніше не знайомою йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_4 у кишені верхнього одягу (безрукавки) мобільний телефон, який вирішив таємно викрасти. Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих спонукань, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 відволіклась і за його діями ніхто не спостерігає, своєю правою рукою дістав з кишені верхнього одягу (безрукавки) ОСОБА_4 та таємно викрав мобільний телефон ТМ «Samsung A10S», вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи № СE-19/121-21/15619-TB від 19.07.2021 2 223.00 гривень, після чого вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно сховав його в кишеню свого піджаку, після чого зник з місця вчинення кримінального проступку, вирушивши за адресою свого проживання, а саме у квартиру АДРЕСА_2 , де намагався скористатись викраденим мобільним телефоном ТМ «Samsung A10S», увімкнути екран, але будучи в стані алкогольного сп`яніння, не знаючи пароль телефону, не зміг увімкнути та розблокувати вищевказаний мобільний телефон, у зв`язку з чим, розгубився та бажаючи позбутись викраденого мобільного телефону, викинув його у відкрите вікно власного помешкання, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 2 223.00 гривні.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається
ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює захисник - адвокат ОСОБА_5 , подали заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, цивільний позов визнає в повному обсязі; ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.
Потерпіла ОСОБА_4 , подала заяву, в якій зазначила про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна, (крадіжка).

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, не працює; неодружений.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого
ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставиною, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого
ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Мотиви призначення покарання
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, відношення обвинуваченої до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винної, обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.
Призначення покарання у виді штрафу, який є більш м`яким видом покарання, є недоцільним у звязку з тим, що ОСОБА_3 , офіційно не працевлаштована та самостійного доходу(заробітку) не має, а тому є вірогідність того, що покарання у виді штрафу особисто ОСОБА_3 виконано не буде.

Призначення ОСОБА_3 , покарання у виді арешту, з огляду на неможливість звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, на переконання суду було б не справедливим, не відповідало б тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.
Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Разом із наведеним, суд дійшов висновку про можливість виправлення
ОСОБА_3 , без реального відбування покарання та прийшов висновку про звільнення від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Мотиви ухвалення інших рішень
Потерпілою ОСОБА_4 , заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь 3 000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином. Розмір майнової шкоди потерпіла обґрунтовувала тим, що вона складається з вартості мобільний телефон ТМ «Samsung A10S».

Як визначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно роз`яснень, наведених в абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
Позовні вимоги ОСОБА_4 були визнані ОСОБА_3 , а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.
Витрати пов`язані із проведенням експертиз становлять 514,86 грн. Відповідно до вимог частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова 06.12.2021 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд-
у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 3 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 514,86 грн. за проведення експертизи.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung A10S» у корпусі чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 без сім-картки залишити за належністю потерпілій.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова 06.12.2021 року по справі №643/21490/21 на мобільний телефон «Samsung A10S» у корпусі чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 без сім-картки.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1