справа № 488/2523/21
провадження № 1-кп/488/362/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2021 року Корабельний районний суд м.Миколаєва в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000510 від 19.06.2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.12.2020 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки на підставі ст. 75 КК України, 08.02.2021 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки на підставі ст. 75 КК України,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2021 року приблизно о 19:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживав на законних підставах, за раптово виниклим корисливим умислом, направленим на заволодіння чужого майна, шляхом зловживання довірою, звернувся до своєї тітки ОСОБА_5 з проханням про передачу йому в тимчасове користування належного їй велосипеду марки «Active Fire DH» чорно-червоного кольору, вартістю 4449 грн. за умови повернення вказаного майна через 15 хвилин.

В подальшому, заволодівши вказаним велосипедом, ОСОБА_3 зник з поля зору ОСОБА_5 , належний їй велосипед не повернув та розпорядився ним на власний розсуд, продавши його в той же день ОСОБА_6 , чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4449 грн.

Вказані дії передбачають кримінальну відповідальність за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину за висунутим обвинуваченням визнав повністю та пояснив, що 7 червня 2021 року у вечірній час з дозволу своєї тітки ОСОБА_5 взяв належний їй велосипед, пообіцявши повернути через декілька хвилин, одна цього ж вечора продав йому наглядно знайомому хлопцеві, який проживає на сусідній вулиці за 1500 грн. Гроші витратив на розвали. У скоєному кається. Має намір відкупити новий велосипед.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 7 червня 2021 року у вечірній час побачила як її племінник ОСОБА_3 без її дозволу взяв належний їй велосипед, який вона придбавала у Польші. На її запитання щодо таких дій, ОСОБА_7 пояснив, що має намір поїхати за грошима та пообіцяв повернути велосипед через 15 хв., на що вона погодилась, так як раніше він його вже брав та повертав. Натомість ОСОБА_7 повернувся додому лише через кілька днів та зізнався, що велосипед продав.

Заявлений нею цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди підтримала в повному обсязі, так як майно їй повернуте не було.

Окрім власного визнання ОСОБА_3 своєї вини, на підтвердження його винуватості щодо вчинення кримінального павопорушення за висунутим обвинуваченням, прокурором також надано та в ході судового розгляду досліджені письмові докази.

Так, час та місце і спосіб вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується протоколом прийняття заяви від 18.06.2021 р. про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого ОСОБА_5 повідомила про те, що 07.06.2021 р. о 19 годині ОСОБА_3 під приводом покататися, зловживаючи її довірою, заволодів належним їй майном вартістю 2500грн.

Згідно протоколів пред`явлення осіб для впізнання по фотознімкам свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на фотознімку із зображенням ОСОБА_3 впізнала останнього, як особу, яка 07.09.2021 р. у вечірній час продала їм велосипед «Active Fire DH» червоного кольору.

Згідно заяви ОСОБА_6 останньою надано працівникам поліції фотознімки вказаного майна, та які згідно протоколу огляду предметів від 22.06.2021 року оглянуто, і постановою від 19.06.2021 р. визнано речовими доказами у справі.

На доведеність вартості викраденого майна свідчить висновок експерта від 24.06.2021 року та згідно якого, вартість вище вказаного велосипеду станом на 07.06.2021 р. могла становити 4449 грн.

Аналізуючи у сукупності зміст досліджених вище вказаних письмових доказів, пояснення ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 , суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачає кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

При вирішенні питання про вид і міри покарання ОСОБА_3 суд враховує активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.
Щодо нібито щирого каяття, яке висловив ОСОБА_3 у вчиненому, то суд вважає за необхідне відзначити наступне. ОСОБА_3 раніше судимий зокрема в грудні 2020 р. та в лютому 2021 року також за злочини проти власності, в тому числі у відношенні потерпілої ОСОБА_5 . Не зважаючи на вказане, вже в червні 2021 р. скоїв новий злочин проти власності, заволодівши майном своєї тітки ОСОБА_5 , що свідчить про те, що ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, критично до вчиненого ним діяння не ставиться, а на щире каяття посилається формально, з чого суд не визнає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, як щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання (ст. 67 КК України) відсутні.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий на аналогічні корисливі злочини, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює та не навчається.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , виходячи із змісту ст. ст. 50 і 65 КК України, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, згідно ст.12 КК України, дані про особу винного, який раніше судимий, не працює та не навчається, виходячи з мети покарання (ст.50 КК України), з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, з урахуванням об`єкту злочину та розміру завданої шкоди, яка не відшкодована, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нового злочину лише з ізоляцією обвинуваченого від суспільства з призначенням покарання у виді двох років позбавлення волі.
При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду щодо призначення покарання за вчинений обвинуваченим злочин у період іспитового строку (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»), за якою, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК. При цьому повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
З огляду на викладене, з урахуванням положень ч.1 та ч.4 ст.71 КК України щодо правил призначення покарання за сукупністю вироків, суд вважає необхідним частково приєднати невідбуте ОСОБА_3 покарання за попереднім вироком, зокрема вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 08.02.2021 р. відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України, призначеного із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох років і двох місяців позбавлення волі.
Вирішуючи питання щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 4449 грн., та які визнані обвинуваченим в повному обсязі, враховуючи, що в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження вина ОСОБА_3 у викраденні майна потерпілої, та розмір завданих його діями збитків, то, відповідно до вимог ст. 128-129 КПК України, ст. ст.22, 1177 ЦК України, позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
Щодо процесуальних витрат, то відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, такі підлягають стягненню з ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 08.02.2021 року, за яким ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК - до чотирьох років позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох років та двох місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня фактичного приведення вироку до виконання, тобто дня затримання ОСОБА_3 на виконання даного вироку.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_3 залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі: фотознімки, надані свідком ОСОБА_6 - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав 4811 від 28.04.2017 року, на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 1372(одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.(за кримінальним провадженням 0000510 від 19.06.2021).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав 4811 від 28.04.2017 року, на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду в розмірі 4449 ( чотири тисячі чотириста сорок дев`ять) грн.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1