ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/407/21
Провадження № 1-кп/483/110/2021
ВИРОК
Іменем України
22 вересня 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001241 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, є громадянином України, з неповною вищою освітою, не одружений, на момент вчинення злочину проходив службу за контрактом на посаді оператора групи команди 3-го загону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший матрос, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу без поважних причин за наступних обставин.

13 січня 2020 року ОСОБА_4 укладено з Міністерством оборони України в особі командира в/ч НОМЕР_1 контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 роки.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 3-РС від 13 січня 2020 року ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця помічника гранатометника взводу охорони роти охорони, а в подальшому наказом командира № НОМЕР_2 від 27 січня 2020 року призначено на посаду оператора групи команди 3-го загону військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 233 від 04 листопада 2020 року ОСОБА_4 вибув у щорічну основну відпустку за 2020 рік терміном на 21 календарний день з 09 по 29 листопада 2020 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання Виконувачем обов`язків Президента України, Головою Верховної Ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

30 листопада 2020 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних на те причин, не з`явився до військової частини НОМЕР_1 , та у подальшому перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

16 лютого 2021 року ОСОБА_4 добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Миколаєві та заявив про себе, як військовослужбовця, який 30 листопада 2020 року не з`явився до військової частини НОМЕР_1 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у самовільному залишенні військової частини визнав повністю і дав показання, що 30 листопада 2020 року він зобов`язаний був з`явитися на військову службу до військової частини НОМЕР_1 з відпустки, однак на службу не прибув, не повідомивши своє керівництво про причини неявки. Натомість залишився за адресою свого проживання в місті Києві, де доглядав пробабцю, а 16 лютого 2021 року з`явився до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві та заявив про вчинене правопорушення. У вчиненому щиро кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину і кваліфікує його дії - за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем служби характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щире каяття у вчиненому, з`явлення із зізнанням, як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що його обтяжують.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов у провадженні не заявлено, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
На підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий: