ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1390/21 Справа № 201/7925/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України у кримінальному провадженні № 0000643,-
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2021 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання на строк 60 (шістдесят) днів до 02 жовтня 2021 року включно.

Визначено заставу у розмірі 95 160 (дев`яносто п`ять тисяч сто шістдесят) гривень , та роз`яснені підозрюваному його процесуальні обов`язки у разів внесення суми застави.
Слідчий суддя приймаючи рішення враховуючи обставини, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим та даних про особу ОСОБА_5 , дійшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляції:
- захисник просить поновити строк апеляційного оскарження вказаної ухвали, оскільки 06.08.2021 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину ухвалу у зв`язку із чим не маючи повного тексту ухвали не було можливості її обґрунтованого оскарження, а повний текст ухвали було проголошено 09.08.2021 року, тому вважає, що останній день оскарження є 16.08.2021 року.
Також, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені.
Також вказує на те, що надані слідчим до клопотання матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості повідомлення про підозру не можуть свідчити про існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.
Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, зважаючи на те, що в судовому засіданні 06.08.2021 року місцевого суду була оголошена тільки вступна та резолютивна частина оскаржуваної ухвали, а повний текст ухвали було проголошено 09.08.2021 року, апеляцію первинно надав 16.08.2021 року, на наступний день після вихідного дня, тобто в межах п`ятиденного строку після оголошення повного тексту оскаржуваної ухвали слідчого судді, та враховуючи необхідність часу на її складання, колегія суддів, вважає причини пропуску строку поважними, що відповідає і узгоджується з висновком викладеним в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, тому з метою забезпечення доступу до правосуддя строк на оскарження необхідно поновити і розглянути відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України апеляцію в межах її доводів.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
Згідно матеріалів справи слідує, що 04 серпня 2021 року до ЄРДР за № 0000643 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а 05 серпня 2021 року до ЄРДР за № 0000644 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, які 05 серпня 2021 року постановою прокурора Правобережної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 були об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000643.
04 серпня 2021 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а 05 серпня 2021 року останнього було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя в повній мірі з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду транспортного засобу від 04 серпня 2021 року, де був оглянутий автомобіль Форд-Фокус, 2014 року, реєстраційний НОМЕР_1 , який є предметом злочину, що інкримінується підозрюваному за ч. 2 ст. 289 КК України; протоколом огляду місця події від 04 серпня 2021 року та додатку до нього у вигляді фототаблиці, де зафіксовано місце вчинення злочину за ч.3 ст. 185 КК України; протоколом обшуку автомобіля Форд-Фокус, реєстраційний НОМЕР_1 від 04 серпня 2021 року із додатком до нього у вигляді фототаблиці, де вилучені речі і сам автомобіль, як речові докази; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 04 серпня 2021 року, де останні вказували саме на підозрюваного ОСОБА_9 як на особу яка їх катала на автомобілі Форд-Фокус, реєстраційний НОМЕР_1 і який викрав з люка кабель; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_12 від 04 серпня 2021 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 05 серпня 2021 року, який вказав, що дійсно його друг ОСОБА_13 передав належний йому автомобіль Форд-Фокус, реєстраційний НОМЕР_1 підозрюваному для ремонту, проте ні він, ні його друг не дозволяли ОСОБА_9 на ньому їздити; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 05 серпня 2021 року, який дав аналогічні покази потерпілого ОСОБА_12 , іншими матеріалами кримінального провадження долученими до клопотання слідчого, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного ОСОБА_9 до вчинення інкримінованих йому злочинів.
Перевіряючи доводи апеляції на наявність ризиків, колегія суддів відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 та який, зокрема, відноситься до категорії тяжких злочинів і за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна, а тому, враховуючи, що ОСОБА_9 , не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та доведеного джерела доходу, є раніше судимою особою, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання, враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень проти власності, а, тому, усвідомлюючи, що підозра у скоєнні цих злочинів ґрунтується, у тому числі, на показаннях потерпілих та свідків, які разом з підозрюваним проживають в одному населеному пункті, є усі підстави вважати, що останній може незаконно впливати на вказаних осіб з метою змусити змінити свої покази відносно нього.
Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Колегія суддів, також зважає, що слідчий суддя визначаючи розмір застави дотримався норм закону та врахував тяжкість злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , а саме, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливих злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, які згідно ст. 12 КПК України, є нетяжким та тяжким злочином відповідно, та дані про особу підозрюваного, його матеріальний стан, що він неофіційно займається ремонтом автомобілей, неодружений, раніше судимий, тому справедливо і обґрунтовано визначив заставу в розмірі 95 160 гривень, що відповідає розміру застави встановленого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, саме такий розмір застави, як альтернативний, і який не є надмірним забезпечить запобігання визначених ризиків, з чим погоджується колегії суддів.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо відсутності доказів причетності ОСОБА_9 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, то вони фактично зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини останнього в інкримінованих злочинах, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_9 з визначенням застави відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, тому ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4