У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.11.2021 Справа №607/21261/21

Провадження 1-кс/607/6929/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання директора Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» ОСОБА_5 про скасування арешту під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 25 січня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся директор Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» ОСОБА_5 із клопотанням в якому просили скасувати арешт накладений у кримінальному провадженні №0000006 від 25 січня 2021 року, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2021 року по справі №607/8807/21 на: розчинник сольвентол в кількості 515 кг. який знаходиться у цистерні №5; розчинник сольвентол у кількості 33 472 кг. який знаходиться у цистерні №7; біоетанол в кількості 3197.96 дал. який знаходиться у цистерні №2.
В обґрунтування клопотання заявник ОСОБА_5 вказує на те, що 21 травня 2021 року слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області розглянув клопотання старшого слідчого з ОВС Юго ВРКП слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області капітана податкової міліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 , наклав арешт на майно та документи ДП «Зарубинський спиртовий завод», у тому числі на розчинник Сольвентол в кількості 515 кг.,який знаходиться у цистерні №5 та у кількості 33 472 кг, який знаходиться у цистерні №7, біетанол в кількості 3197,96 дал., який знаходиться у цистерні №2. Підставою накладення арешту на вказано майно є збереження речових доказів, а також проведення необхідних судових експертиз.
Так, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває протягом значного часу і з моменту проведення обшуку та вилучення з володіння ДП «Зарубинський спиртовий завод» майна, минуло більше п`яти місяців. Як вбачається з протоколу обшуку від 14 травня 2021 року, у володінні ДП «Зарубинський спиртовий завод» для зберігання сольвентолу, біоетанолу та сивушних масел перебуває 11 цистерн. З них, 3 ємкості для зберігання сивушних масел, а 3 ємкості заповнені біоетанолом та сольвентолом, на які накладено арешт. Таким чином, для зберігання сольвентолу та біоетанолу вільними залишаються 5 ємкостей. Таких об`ємів не вистачає для повноцінної роботи підприємства та завдає економічних збитків. Завод єдиний з об`єктів промисловості на селі, що забезпечує роботою місцевим мешканцям з числа понад 100 родин і є чи не єдиним джерелом доходу для таких сімей.
Заявник зазначає, що залишення в дії арешту сольвентолу та біоетанолу порушує право власності ДП «Зарубинський спиртовий завод» та є невиправданим інтересами досудового розслідування втручанням у право володіння, користування та розпорядження вказаними речами їх правомірним володільцем.
За таких обставин посилаючись на ст. 2, 9, 16, 132 КПК України, практику ЄСПЛ, та те що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, заявник просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав у ньому викладених. Додатково зазначив, що за заявою директора ДП «Зарубинський спиртовий завод» ОСОБА_8 , Київським науково дослідним інститутом судових експертиз, проведена експертиза розчинника «Сольвентол», та згідно висновку експерта розчинник універсальний органічний «Сольвентол» денатурований ізопропіловим спиртом та бітрексом ГУ У 20.3-1:2017 за визначеними показниками відповідає ТУ У 20.3-1:2017«Розчинник універсальний органічний «Сольвентол», а також, «розчинник універсальний оргнічний «Сольвентол» денатурований етилацетатом та бітрексом згідно ТУ У 20.3-1:2017 за визначеними показниками відповідає вимогам ТУ У 20.3-1:2017«Розчинник універсальний органічний «Сольвентол». Відтак на думку адвоката, потреба в подальшому застосуванні арешту на вказані у клопотанні речовини відпала, а тому просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання та зазначив, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні тримає, а вказані у клопотанні речовини визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні. Прокурор також вказав, що із вказаними речовинами досі проводяться експертні дослідження. Так, до органу досудового розслідування ще не надійшли висновки експерта по розчиннику сольвентол, який знаходиться у цистерні №5 та розчиннику сольвентол який знаходиться у цистерні №7, що свідчить про те, що експертиза на даний час триває. Окрім цього вказав, що незважаючи на отримання висновку експерта по речовині біоетанол, слідчим призначена повторна експертиза по даній речовині. Відтак передчасне скасування арешту, може призвести до знищення речових доказів та завадити встановленню всіх обставин на стадії досудового розслідування, що не відповідатиме завданням кримінального провадження, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків:
Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно зі ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).
При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду.
Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на власника майна. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.
Викладене свідчить про те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України. Відтак саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба.
При цьому згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України на слідчого, прокурора покладено лише доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а не доведення наявності підстав для подальшого перебування майна під арештом у разі його накладення.
Так, як вбачається з протоколу обшуку, в період часу з 08 год. 30 хв. 14 травня 2021 року по 04 год. 20 хв. 15 травня 2021 року, проведено обшук у об`єктах нерухомого майна (офісних, адміністративних, складських, виробничих, підсобних та інших приміщеннях) ДП «Зарубинський спиртовий завод» (код ЄДРПОУ 375065) за адресою: вул. Заводська, 1, с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область, в ході якого відібрано взірці по 4 скляні банки ємкістю 2 л із цистерни №5 сольвентолу, із цистерни № 7 сольвентолу та із цистерни №2 біоетанолу. В подальшому цистерни №№2, 5, 7 опечатали відповідними бирками, з підписами понятих, учасників та слідчого, вилучили та залишили на відповідальне зберігання завскладу ДП «Зарубинський спиртовий завод» ОСОБА_9 .
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2021 року у кримінальному провадженні №0000006 від 25 січня 2021 року накладено арешт з поміж іншого на - розчин сольвентолу в кількості 515 кг, який знаходиться у цистерні № 5, яка опечатана бирками № 1 з підписами понятих, учасників слідчої дії та слідчого; розчин сольвентолу в кількості 33472 кг, який знаходиться у цистерні № 7, яка опечатана бирками № 2 з підписами понятих, учасників слідчої дії та слідчого; біоетанол в кількості 3197,96 дал., який знаходиться у цистерні № 2, яка опечатана бирками № 3 з підписами понятих, учасників слідчої дії та слідчого, які були вилучені під час обшуку у об`єктах нерухомого майна (офісних, адміністративних, складських, виробничих, підсобних та інших приміщеннях) ДП «Зарубинський спиртовий завод» (код ЄДРПОУ 375065) за адресою: вул. Заводська, 1, с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область.
Як вбачається зі змісту вказаної ухвали, арешт накладений з метою збереження речових доказів, для забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зокрема для відшукання слідової інформації та проведення необхідних експертиз, для запобігання приховування, знищення, відчуження такого майна та знищення слідів кримінального правопорушення.
В обґрунтування клопотання про скасування арешту майна директор Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» ОСОБА_5 зазначив, а адвокат ОСОБА_3 підтримав у судовому засіданні, що у подальшому арешті відпала потреба.
Частини 1, 2 ст. 84 КПК України визначають, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

За змістом ст. 26, 42, 64-2, 174 КПК України саме власник майна має довести, те що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, чи те, що арешт накладений необґрунтовано.
Так, згідно клопотання директора Київського науково дослідного інституту судових експертиз Рув. О. №17457/21-34/20397/21-53 від 06 липня 2021 року, останній повідомив, що у зв`язку із значною поточною завантаженістю фахівців КНДІСЕ, провести призначену експертизу матеріалів, речовин та виробів у кримінальному провадженні №0000006 від 25 січня 2021 року, визначені законодавством строки не вбачається за можливе. Таким чином, зазначена експертиза не може бути виконана у строк до 90 календарних днів, а тому останній просить погодити більш розумний строк експертизи, тобто понад 90 календарних днів.
Окрім цього, як вбачається із копії постанови слідчого СВ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_10 від 05 листопада 2021 року, у кримінальному провадженні №0000006 від 25 січня 2021 року призначено повторну судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, зокрема речовини біоетанолу, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».
Відтак на переконання слідчого судді, заявником у поданому клопотання та доданими до нього доказами не доведено, що в подальшому застосуванні арешту на розчинник сольвентол в кількості 515 кг. який знаходиться у цистерні №5; розчинник сольвентол у кількості 33 472 кг. який знаходиться у цистерні №7; біоетанол в кількості 3197.96 дал. який знаходиться у цистерні №2, відпала потреба, оскільки до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, не подано таких доказів і в судовому засіданні, а заявником при зверненні до суду не доведено обставин, на які він посилається у своєму клопотанні, оскільки долучені документи в своїй сукупності не доводять обґрунтованості заявлених вимог про скасування арешту та не спростовують мети його застосування та обставин, викладених в ухвалі про накладенні арешту.
Долучений до матеріалів клопотання висновок експертизи №18593/21-34/19108/21-53 від 07 липня 2021 року, за результатами проведення комплексного товарознавчого дослідження та дослідження спиртовмістких сумішей, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки на виконання вказаної експертизи було надано не ті взірці, які вилучились під час проведеного обшуку та знаходились у цистернах, які в подальшому були опечатані бирками з підписами понятих, учасників слідчої дії та слідчого. А відтак даний висновок не може вважати належним доказом, проведення в рамках даного кримінального провадження експертних досліджень із вилученим розчином сольвентол.
Враховуючи, що заявником у клопотанні та доданими до клопотання доказами не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, беручи до уваги, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а також те, що експертизи по вказаних у клопотанні речовинах не завершенні, з урахуванням принципу диспозитивності передбаченого ст. 26 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно.
Керуючись ст. 22, 26, 64-2, 84, 132, 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання директора Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2021 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 25 січня 2021 року, на розчин сольвентолу в кількості 515 кг, який знаходиться у цистерні № 5, розчин сольвентолу в кількості 33472 кг, який знаходиться у цистерні № 7, біоетанол в кількості 3197,96 дал., який знаходиться у цистерні № 2, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1