Справа № 366/1558/21
Провадження № 1-кп/366/182/21
ВИРОК
іменем України

29 листопада 2021 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника, адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванків кримінальне провадження № 0000031, внесене в ЄРДР 08.05.2021, про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Ковалівка Іванківського району Київської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацює, неодружений, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше засуджений вироком Іванківського районного суду Київської області від 01.02.2021 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи засудженим вироком Іванківського районного суду Київської області від 01.02.2021 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, перебуваючи з 17.03.2021 на обліку в Іванківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, 05.04.2021 був ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 389 КК України у випадку ухилення від відбування громадських робіт. 05.04.2021 був направлений для відбування призначеного судом покарання з 06.04.2021 до с. Ковалівка Іванківського району Київської області.
Однак, у період часу з 05.04.2021 по 27.05.2021, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний виконувати рішення суду, порушуючи порядок і умови відбування такого покарання, будучи попередженим 15.04.2021 та 29.04.2021 про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ст. 389 КК України, до старости с. Ковалівка Іванківської селищної ради, де мав відбувати покарання, не з*явився, до виконання громадських робіт не приступив, продовжуючи ухилятися від відбування призначеного вироком суду покарання без поважних на те причин.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України: ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому проступку фактично не визнав, зазначивши, що він приходив в Пісківську сільську раду, щоб відпрацювати громадські роботи, присуджені судом. Сільська голова ОСОБА_9 керувала. Сказала йому прибирати навколо кладовища. Він два дні відробив. На третій день сказала, щоб не приходив, а лише після суду. Працівники пробації приїжджали і казали, щоб ішов на роботу. Але сільська голова сказала, що все після суду. То він більше і не пішов.
Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому проступку, незважаючи на невизнання ним своєї вини, доводиться:
Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні дала показання, які зводяться наступного. Вона є працівником органу пробації. 17.03.2021 їй на виконання надійшов вирок відносно ОСОБА_5 . Його викликали до органу пробації. Проте, ОСОБА_5 на з*явився. Вона особисто їздила до нього додому, під підпис ознайомила з умовами і правилами відбування громадських робіт. 05.04.2021 йому було видано направлення до старости с. Ковалівка, про що він розписався, мав приступити 08.04.2021. двічі попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт за вироком суду. 20.04.2021 йому знову видане направлення. 21.04.2021 до виконання громадських робіт він не приступив. 26.07.2021 він знову з*явився до органу пробації, отримав направлення, але знову до відбуття громадських робіт не приступив. Всього було три направлення, і попередження про кримінальну відповідальність перед кожним направленням.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні дала показання, які зводяться наступного. Вона є старостою села, де ОСОБА_12 мав відпрацьовувати громадські роботи з квітня 2021. Але він не приходив, вона з цього приводу на запити органу пробації надсилала інформацію. З*явився від до неї лише раз, 09.08.2021 з направленням за липень 2021. Вона, зв`язалась з селищною радою та органом пробації і після цього повідомила його, що після суду, який призначений на 20.08.2021 і постановленого вироку буде вирішено це питання.
Крім того, вина обвинуваченого доводиться письмовими доказами, наданими суду: витягом з ЄРДР від 07.06.2021, поданням органу пробації щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, вироком Іванківського районного суду від 01.02.2021, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 год. громадських робіт, матеріалами особової справи засудженого, які надані органом пробації, з яких вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово викликався до органу пробації, попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за вироком суду , однак, до відбуття покарання так і не приступив.
Аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_13 в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, обставини скоєння кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком.
Враховуючи обставини вчинення кримінального проступку, поведінку обвинуваченого після розпочатого кримінального провадження за ч.2 ст. 389 КК України, суд не погоджується з віднесенням до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, обставини, зазначені у обвинувальному акті ( щире каяття та сприяння розкриттю злочину у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України), оскільки ОСОБА_5 , після внесення в ЄРДР 08.05.2021 повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 389 КК України, та спрямування його до суду 22.06.2021, призначених судових засідань на 12.07.2021, 26.07.2021, 20.08.2021, 09.09.2021, 05.10.2021, так і не приступив до відбуття покарання у виді громадських робіт. Тому, ніяким чином не може вважатися таким, що щиро покаявся у вчиненому. Навпаки, це свідчить про його свідому позицію ігнорування вироку суду від 01.02.2021. Відтак, і сприяння розкриттю злочину також видається сумнівним, так як взагалі не зрозуміло чому ж сприяв обвинувачений.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом, також не встановлено.
Досліджуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він раніше судимий, судимість не погашена, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується як особа, що ніде не працює, схильна до крадіжок, зловживає спиртними напоями.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України. Таке покарання відповідатиме основній меті його призначення - виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде необхідним та достатнім.
Згідно ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Вироком Іванківського районного суду Київської області від 01.02.2021 р. ОСОБА_8 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, засуджений до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. Зазначене покарання ОСОБА_8 не відбув, не приступивши до його відбування. Тобто, невідбутий строк покарання становить 80 годин громадських робіт, що, відповідно до ст. 72 ч.1 п) 4 КК України відповідає 10 дням арешту із розрахунку одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.
Враховуючи викладене остаточне покарання ОСОБА_14 має бути призначене відповідно до ст.ст. 71,72 КК України, шляхом приєднання повністю невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 01.02.2021.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальних витрат не має.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив :
ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 01.02.2021 року та, відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1