ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2711/21 Справа № 204/4994/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на визначений строк, -
за участю:
прокурора ОСОБА_8
в режимі відеоконференції:
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк, поданого в порядку ст. 82 КК України.
Суд першої інстанції, посилаючись на пункти 245 та 246 рішення Європейського суду з прав людини (Далі - ЄСПЛ) у справі Harakchiev і Tolumov проти Болгарії, заяви № № 15018/11, 61199/12, від 08.07.2014 та судову практику Дніпровського апеляційного суду, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого з підстав відсутності в національному законодавстві України механізму перегляду вироків за якими особи засуджені до довічного позбавлення волі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник, з урахуванням уточнень до скарги, просить скасувати ухвалу суду та задовольнити клопотання засудженого і привести вирок Дніпропетровського обласного суду від 12.02.1997 року та 30.12.1998 року у відповідність з редакцією ч. 4 ст. 5 КК України, затвердженою Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» та звільнити засудженого ОСОБА_7 у зв`язку з фактичним відбуттям покарання.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на рішення Конституційного Суду України № 11-рп/99 від 29 грудня 1999 року, яким була скасована смертна кара і зазначає, що засудженому не могло бути призначене довічне позбавлення волі, оскільки в період часу з 29 грудня 1999 року по 29 березня 2000 року не існувало такого виду покарання і найсуворіший вид покарання був 15 років позбавлення волі. Також, посилається на рішення КСУ № 2-рп/2016 від 01 червня 2016 року та рішення ЄСПЛ у справі «Пєтухов проти України № 2» і вважає, що суд зобов`язаний припинити порушення Конвенції з прав людини та основоположних свобод та прийняти рішення про звільнення засудженого.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що в своїй заяві він просив визнати катуванням застосоване до нього довічне позбавлення волі на підставі низки рішень ЄСПЛ і не просив замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким. Проте суд помилково розглянув його заяву як прохання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, чим допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Позиції учасників судового провадження.
Засуджений та його захисник підтримали апеляційні скарги і з підстав, викладених в них, просили їх задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг засудженого та захисника і просив залишити їх без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Суд першої інстанції наведених вимог закону не дотримався, залишаючи клопотання засудженого без задоволення, належним чином не перевірив усіх доводів, відповідей на них не дав, не провів ретельного аналізу й оцінки обставин, на які посилався засуджений, помилково визначив предмет та підставу клопотання, що є неприпустимим з огляду на вимоги ст. 370 КПК України, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з отаких підстав.
Як слідує з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, за змістом якого, останній посилається на рішення Конституційного Суду України № 11-рп/99 від 29 грудня 1999 року, яким була скасована смертна кара і зазначає, що йому не могло бути призначене довічне позбавлення волі, оскільки в період часу з 29 грудня 1999 року по 29 березня 2000 року не існувало такого виду покарання і найсуворіший вид покарання був 15 років позбавлення волі. У зв`язку з чим просив привести вирок Дніпропетровського обласного суду від 12.02.1997 року та 30.12.1998 року, а також ухвалу Дніпропетровського обласного суду від 27.07.2000 року у відповідність до положень закону, який був більш м`який порівняно із законом, який запроваджував новий вид покарання «довічне позбавлення волі».
Також зазначав, що він уже відбув покарання більше ніж 15 років позбавлення волі, тому просив звільнити його від подальшого відбування покарання, обмежившись відбутим покаранням.
В доповненні до клопотання (а.с. 22) ОСОБА_7 , посилаючись на низку рішень ЄСПЛ, також поставив ще одне питання, а саме просив визнати покарання у виді довічного позбавлення волі катуванням.
Проте, суд першої інстанції розцінив вказане клопотання ОСОБА_7 , як клопотання про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк, розглянув його та дослівно виклавши пункти 245 та 246 рішення Європейського суду з прав людини у справі Harakchiev і Tolumov проти Болгарії, заяви № № 15018/11, 61199/12, від 08.07.2014 та судову практику Дніпровського апеляційного суду, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого з підстав відсутності в національному законодавстві України механізму перегляду вироків за якими особи засуджені до довічного позбавлення волі.
Таким чином, суд першої інстанції помилково розцінив клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього положень ст. 82 КК України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким), не розглянув вимог ОСОБА_7 про приведення вироку у відповідність до закону, який на його думку покращував його становище та підлягав застосуванню у зв`язку з чим ухвалив судове рішення за іншим предметом судового розгляду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Враховуючи, що суд першої інстанції не розглядав порушенні у клопотанні питання та приймав по ним судового рішення, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити своє рішення по суті клопотання ОСОБА_7 .
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Kraska v. Switzerland», заява № 13942/88, від 19 квітня 1993, встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».
У КПК України чітко визначені підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції (ст. 415), таких підстав у апеляційних скаргах не наведено і апеляційним судом не встановлено, натомість, ті порушення, які допустив суд апеляційної інстанції є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості їх усунути.
Під час нового розгляду в суді першої інстанції, суду слід звернути увагу, зокрема на те чи не звертався раніше ОСОБА_7 з аналогічним клопотанням про приведення вироку Дніпропетровського обласного суду від 30.12.1998 року у відповідність до вимог чинного законодавства до інших судів і перевірити чи існує не скасоване судове рішення з цього питання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на визначений строк скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4