Справа №173/254/22
Провадження №1-кс/173/36/2022
У Х В А Л А
іменем України

03 лютого 2022 р. м. Верхньодніпровськ

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 при секретареві - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 27.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :
01.02.2022 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури про надання тимчасового доступу до речей та документів за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 27.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на наступне: що згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 211 Земельного кодексу України самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до абзацу 15 статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст.5 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року №209, охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань: 2 метрів - до 1 кВ, 10 метрів - до 20 кВ, 15 метрів - 35 кВ, 20 метрів - 110 кВ, 25 метрів - 150, 220 кВ, 30 метрів - 330, 400, 500, +(-)400 кВ, 40 метрів - 750 кВ.

Встановлено, що ОСОБА_4 , навесні 2021 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), достовірно знаючи про відсутність відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у його власність або надання у користування земельної ділянки без кадастрового номеру, площею 12,5129 Га, розташованої на території м. Верхівцеве Кам`янського району Дніпропетровської області, в районі земельної ділянки кадастровий номер :03:173:0026, та наявність на її території об`єктів повітряних електричних мереж (АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Л-81, 10 кВ, Л-86, 10 кВ) з визначеними охоронними зонами, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, особисто, використовуючи найману техніку невстановленої моделі та оснащення, здійснив розорювання земельного покрову та засівання даної земельної ділянки сільськогосподарської культурою соняшником, в межах охоронних зон повітряних ліній, розміщених в межах даної земельної ділянки, вчинивши тим самим самовільне зайняття вказаної земельної ділянки площею 12,5129 Га, у вигляді незаконного використання землі у своїх потребах шляхом її обробки та вирощування врожаю сільськогосподарської культури в межах охоронної зони.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, тобто у самовільному зайнятті земельної ділянки, вчиненому щодо земель в охоронних зонах.

Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 12,5129 га в районі земельної ділянки кадастровий номер :03:173:0026 гр. ОСОБА_4 , розмір заподіяної шкоди складає 970 112,62 гривен, що підтверджується висновком експерта №СЕ-19/104-21/37705-ЕК від 28.01.2022 року

29.12.2021 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, за ознаками самовільного зайняття земельної ділянки, вчиненого щодо земель в охоронних зонах.

В ході досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта має у власності наступне нерухоме майно:

- у спільній частковій власності, а саме житлового будинку загальною площею (кв.м.) 72,3, житлова площа (кв.м): 51,9, загальною вартістю 24 284 грн розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, з огляду на підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яким спричинено значного матеріального збитку шляхом самовільного зайняття земельної ділянки, з метою забезпечення можливого заявленого в майбутньому цивільного позову та виконання вироку, виникла необхідність в накладенні арешту на вищезазначене майно, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, проведення слідчих (розшукових) дій, враховуючи те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як право володіння та розпорядження майном, необхідно застосувати захід забезпечення кримінального провадження арешт майна.

Учасники розгляду кримінального провадження в судове засідання не з`явились. Про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином

Підозрювана в судове засідання не з`явилась. Про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом виставлення інформації на офіційному сайті с удової влади.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчий суддя встановив, що 27.09.2021 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, що підтверджується копією витягу з ЄРДР

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України - Арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до п. 5 ст. 170 КПК України - У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до п. 6 ч.2 ст. 170 КПК України - У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Слідчим суддею встановлено, що 29.12.2021 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, за ознаками самовільного зайняття земельної ділянки, вчиненого щодо земель в охоронних зонах .
Таким чином на даний час ОСОБА_4 , має статус підозрюваної і у відповідності до п. 5, 6 ч. 2 ст. 170 КПК України на належне їй на праві власності майно може бути накладений арешт.
Також документально підтвердженою є спричинена шкода в результаті вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , в сумі 970 112,62 гривен, що підтверджується висновком експерта №СЕ-19/104-21/37705-ЕК від 28.01.2022 року . Таким чином спричинена шкода є значною і підлягає відшкодуванню.
Вартість частини будинку, на яку за підозрюваним ОСОБА_4 ,. зареєстроване право власності є співмірною сумі спричиненої матеріальної шкоди
На підставі чого слідчий суддя приходить до висновку, що існують підстави для накладення арешту на належне на ОСОБА_4 , нерухоме майно з метою забезпечення в подальшому відшкодування спричиненої шкоди.

У відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, пунктів 1,4, 5, 6, ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна враховується наступне:

1)Правова підстава арешту майна;

2)Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3)Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

4)Наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З доданих до клопотання документів вбачається, що існують обґрунтовані підстави вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, копії яких додані до клопотання.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, оскільки вимоги за клопотанням слідчого є обґрунтованими. А накладення арешту є співмірним із спричиненою шкодою, не містить тяжких наслідків для власника нерухомого майна та є доцільним відповідно до обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 170 -175 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 27.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України - задовольнити .

Накласти арешт на нерухоме майно, належне підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКП НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження, а саме: на частину житлового будинку, загальною площею 72,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

. Слідчий суддя ОСОБА_1