Справа № 507/1917/21
Провадження № 1-кс/507/830/2021
УХВАЛА
В С Т А Н О В И В :
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Ст. дізнавач в клопотанні зазначає, що 30.10.2021 року біля 18:30 годин вечора невідома особа шляхом вільного доступу таємно здійснила крадіжку навушників фірми «ХОКО», з території магазину «Універсам», який розташований за адресою; Одеська область Подільський район с. Янишівка провул. Кленовий, 17, чим і спричинила матеріальні збитки на суму біля 1100 грн.
Вказані речі мають значення речових доказів по кримінальному провадженню та в подальшому підлягатимуть дослідженню, тому ст. дізнавач просила накласти арешт на тимчасово вилучені речі.
Ст. дізнавач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглядати клопотання про арешт майна без її участі, за наявними матеріалами, подане клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити
В розумінні ст. 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження технічними засобами не здійснюється.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ст. дізнавача СД ВП № 1
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що зазначені речі, відповідно до ст. 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та в подальшому підлягатимуть експертному дослідженню, тому з метою забезпечення їх збереження, необхідно накласти на них арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Ухвала підлягає негайному виконанню старшим дізнавачем СД ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1