Справа № 639/1373/21
Провадження №1-кп/639/279/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020 за №0000664, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чугуїв Харківської області, громадянки України, пенсіонерки, не заміжньої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Пересічне Дергачівського району Харківської області, громадянки України, яка офіційно не працює, не заміжня, раніше не судима, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання про повернення обвинувального акту по даному кримінальному провадженню через невідповідність вимогам КПК України.
В мотивування клопотання про повернення обвинувального акту зазначено, що: правова кваліфікація діяння не відповідає фактичним обставинам, що були встановлені в ході досудового розслідування; стороною обвинувачення не було зазначено обставин, що пом`якшують покарання; не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення та розмір витрат на залучення експерта; обвинувальний акт затверджено з порушення вимог чинного законодавства України, зокрема на затвердженому обвинувальному акті відсутня печатка відповідного органу прокуратури; реєстр матеріалів досудового розслідування, складено з порушенням положень ст. 109 КПК України (відсутній вичерпний перелік процесуальних дій, вчинених в ході досудового розслідування).
У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали заявлене захисником клопотання.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту, зазначала про необґрунтованість клопотання та його безпідставність.
Суд, розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта прокурору не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, у тому числі, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акта, а також перелік додатків до нього визначено ст. 291 КПК України.
Обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Інших вимог до обвинувального акта закон не містить.
Як убачається з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, вони містять всі необхідні відомості та реквізити.
Зазначені клопотання захисників, за своєю суттю, зводяться до неповноти та неконкретності викладу в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, а також до незгоди із кваліфікацією інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень та недоведеності в обвинувальному акті обставин, які становлять предмет доказування у кримінальному провадженні.
Дійсно, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. На думку суду, вказаний обвинувальний акт відповідає зазначеним вимогам. Оцінка ж обґрунтованості обвинувачення, до якої, зокрема, може належати й розмір предмету злочину, й відповідні ознаки складів інкримінованих обвинуваченим злочинів, належить до процесу доказування і, з огляду на цілі та завдання підготовчого провадження, не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання. На цій стадії судового провадження суд не може оцінювати правильність та обґрунтованість правової кваліфікації кримінального правопорушення та, більше того, наявність чи відсутність його складу.
При цьому, важливим також є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Однак, як визначено п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, у обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що передбачає певну лексичну та граматичну особливість такого викладу.
У вказаному обвинувальному акті наведені фактичні дані, що в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, а правильність логіко-граматичного побудування цих даних не може оцінюватися судом в контексті відповідності обвинувального акта вимогам КПК України. Конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання.
Крім того, в обвинувальному акті містяться відомості у відповідності до ст. 66 КК України щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що спростовує посилання адвоката ОСОБА_9 на відсутність таких.

Також міститься зазначення про те, що судові витрати у кримінальному провадженні відсутні та під час досудового розслідування заявлено цивільний позов.

Щодо посилання захисника ОСОБА_9 про не зазначення розміру шкоди та розмір витрат на залучення експерта слід зазначити наступне.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України визначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що викладається в обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора.
Суд відзначає, що питання наявності збитків входить до обставин, що підлягають доказування під час судового розгляду, в разі його призначення.
Посилання сторони захисту на те, що обвинувальний акт не затверджений належним чином прокурором через відсутність у обвинувальному акті відтиску печатки також є безпідставними, оскільки положеннями ст. 291 КПК України передбачені вимоги до обвинувального акту, зокрема щодо його форми та процесуального суб`єкта, який уповноважений складати та затверджувати обвинувальний акт. Така вимога як необхідність засвідчення підпису прокурора відтиском печатки органу прокуратури чинним КПК України не передбачена.
Що стосується доводів сторони захисту про відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації щодо всіх процесуальних дій, вчинених під час даного кримінального провадження, то відповідно до положень ч. 4 ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є лише додатком до обвинувального акту, а тому його неповнота не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Із зазначеного обвинувального акта, незважаючи на наявність певних недоліків, не убачається суттєвих та очевидних підстав для його повернення прокурору.
Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України, суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому клопотання про повернення обвинувального акта прокурору не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями ст.ст.291,314, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 08.11.2021.

Суддя ОСОБА_1