Дата документу 23.12.2021
Справа № 334/9983/21
Провадження № 1-кс/334/2294/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
установив:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 жовтня 2021 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись алеї по проспекту Металургів навпроти будинку №18 у місті Запоріжжя, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння сидів на лавці, яка розташована на відстані 10 метрів від стели «Металургів», де поклав біля себе свій мобільний телефон марки «MeizuM1 Note 16 Gb», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 в корпусі блакитного кольору, вартістю 849 гривень 50 копійок.
Після чого, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з вказаної лавки мобільний телефон «MeizuM1 Note 16 Gb», який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_7 .
Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 849 гривень 50 копійок.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно
Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- Протоколом огляду місця події від 13.10.2021 року;
- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 14.10.2021 року;
- Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 02.11.2021 року;
- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.10.2021 року;
- Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 20.10.2021 року;
- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.11.2021 року;
- Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 26.11.2021 року;
- Протоколом огляду речей від 02.11.2021 року;
- Висновком експерта від 16.11.2021 року;
- Повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 10.12.2021 року;
- Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10.12.2021 року;
Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також, наявність вищезазначених ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував реальне покарання за вчинення тяжких злочинів. Крім того, згідно відповіді Заводського районного відділу з питань пробації, в них перебуває на обліку з 01.10.2020 року ОСОБА_5 , якого згідно рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2020 року, засуджено до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Проте, ОСОБА_5 , покладені на нього обов`язки судом не виконує, продовжує вчиняти корисливі злочини, оскільки усвідомлює безкарність своїх дій. Також, згідно відповіді Заводського районного відділу з питань пробації, із засудженим неодноразово проводились бесіди у телефонному режимі, про необхідність з`явитись до Заводського РВ з питань пробації для реєстрації, але незважаючи на це, ОСОБА_5 до уповноваженого органу не з`являється та не повідомляє адресу постійного місця проживання. Також, усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинене діяння та санкцію інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.
Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що перебування підозрюваного ОСОБА_5 створює загрозу здійснення впливу на потерпілого, свідка у вказаному кримінальному провадженні, так як підозрюваному відоме місце постійного перебування потерпілого та місце проживання свідка. Також, перебуваючи поза межами місця позбавлення волі, підозрюваний ОСОБА_5 негативно впливатиме на психологічний та моральний стан потерпілого, свідка, шляхом погроз, залякування або вмовляння, що провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, або відчуваючи до підозрюваного співчуття. Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, а також виду і розміру завданої шкоди тощо.
Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 є особою, раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, судимість за який у встановленому законом порядку не знята та не погашена, а саме 20.08.2020 року Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків для себе не зробив та вчинив аналогічні кримінальні правопорушення, тим самим вчинив рецидив злочину, а саме 28.05.2020 до Ленінського районного суду скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 190 КК України відносно ОСОБА_5 ; 19.08.2020 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 186 КК України; 10.02.2021 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України; 30.06.2021 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 186 КК України. Також ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, отже існує достатньо підстав вважати, що перебуваючи на свободі останній може вчините нове кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку.
Ураховуючи викладене, слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
У судовому засіданні прокурор просив суд задовольнити клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав викладених вище.
Захисник ОСОБА_6 проти клопотання заперечила, вказавши на те, що вчинене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, а шкода вже відшкодована та просила суд застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що він визнає свою вину, щиро кається у скоєному, вказав на те, що не мав умислу заподіяти шкоду комусь, просив суд обрати йому більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши доводи та пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.
13.12.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, слідчий суддя, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, враховує, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання, які повинні вирішуватися судом під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікації її дій, а лише на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 3 статті 5 Конвенції містить як процесуальну, так і матеріально правову вимоги. Процесуальна вимога покладає на «посадову особу» обов`язок особисто заслухати доставлену до неї особу; матеріально-правова вимога покладає на неї обов`язок проаналізувати обставини «за» і «проти» рішення про позбавлення свободи, вирішити, посилаючись на юридичні критерії, чи існують підстави для позбавлення свободи, та винести рішення про звільнення, якщо таких підстав немає (див. рішення у справі «Шіссер проти Швейцарії» від 04.12.1979 року).
В основу клопотання слідчого про тримання підозрюваного під вартою, крім наявності обґрунтованої підозри, покладено наявність кількох обвинувальних актів, які вже перебувають на розгляді у суді.
Слідчий суддя, погоджуючись із твердженням прокурора стосовно обґрунтованості підозри, зазначає, що саме по собі врахування лише наведених вище обвинувальних актів, які ще не розглянуті по суті судом, порушить презумпцію невинуватості, а відтак обов`язково мають бути враховані й обставини вчинення кримінального правопорушення, й наслідки тощо.
Оцінюючи обставини викладені у клопотання та пояснення підозрюваного, наявність родичів у підозрюваного та місця постійного проживання, характер вчиненого кримінального правопорушення та обставини за яких його було вчинено, а також поведінку підозрюваного та його ставлення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого та необхідність застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, що на думку суду забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам.
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України на підозрюваного покладаються додатково обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001689 від 14.10.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши ОСОБА_5 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 грудня 2021 року до 07 лютого 2022 року, включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, строком до 07.02.2022 року включно:
- прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну місця свого проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань та, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 07 лютого 2022 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23.12.2021 року.
Повний текст ухвали проголошено 24.12.2021.
Слідчий суддя ОСОБА_1