Справа №487/4963/21
Провадження №1-кп/487/630/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину та відсутністю постійного місця проживання в м. Миколаєві; продовжити кримінальну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не працевлаштований, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим інші альтернативні запобіжні заходи, більш м`які ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а вік та стан здоров`я не перешкоджає триманню його під вартою.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 посилаючись на недоведеність прокурором ризиків, просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того просив врахувати позитивну характеристику надану ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" на ув`язненого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:
Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судовий розгляд по справі триває, але у обвинуваченого 12.11.2021 року закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.
Вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховуються встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюються у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину .
Крім того, враховуються існування ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 5 ст.177 КПК України, які на теперішній час не зменшилися, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину та відсутністю постійного місця проживання в м. Миколаєві, а також можливість продовжити кримінальну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не працевлаштований, тобто не має постійного офіційного доходу, раніше судимий, відсутні стійкі соціальні зв`язки.
За наведеного, доводи сторони захисту щодо застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, суд вважає необґрунтованими, оскільки не надано будь-яких доказів, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
Отже, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку, застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками для усього суспільства в цілому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який.
Крім того, судом враховується практика ЄСПЛ у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 25.12.2021 року до 17-00 годин.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 28.10.2021 о 11.50 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1