У Х В А Л А
Іменем України
28 грудня 2021 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, в межах кримінального провадження № 0002376 від 08.12.2020 року,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В своєму клопотанні заявник зазначає, що 09.07.2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, яке було вилучено 04.03.2021 року під час обшуку проведеного за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
Набої до зброї різних типів

Посвідчення на ім`я ОСОБА_5 .

Дозволи на зброю на ім`я ОСОБА_5 .

Пістолет ФОРТ 17 Р

Гвинтівка Ускон 16

Гвинтівка Мосіна

Карабін мисливській «МКМ»

Флеш-накопичувач та адаптер марки Sony

Сім карти мобільних операторів

Планшет марки Samsung

Телефон марки Samsung

Ноутбук марки Sony

Флеш-накопичувач Transcend

Реєстратор марки Alhua

На думку заявника арешт на належне йому майно накладено необґрунтовано, а відтак просить слідчого суддю його скасувати.

Заявник, в судовому засіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Слідчий не заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення заявника та слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено з матеріалів клопотання, арешт на майно накладено з метою збереження речового доказу.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим.

В той же час, слідчим не доведено, що вказане майно відповідає ознакам речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, зокрема не доведено, що на вказаних пристроях містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України.

Отже з клопотання та долучених до нього документів не вбачається, що вищевказане арештоване майно є предметом розслідуваного кримінального правопорушення, та відсутні обґрунтовані підстави для накладення арешту, з огляду на те, що мета - збереження речових доказів не підтверджується та не співвідноситься з матеріалами справи. Зокрема, за матеріалами клопотання сторони обвинувачення неможливо встановити, що існує сукупність підстав та розумних підозр, вважати, що майно є доказом злочину.

Слід зазначити, що відповідно до абз. 2 п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченого ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудного, які вчинили суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Крім того, з моменту постановлення ухвали про накладення арешту на вилучене майно та звернення з даним клопотанням пройшло достатньо часу для здійснення слідчими необхідних слідчих та процесуальних дій з арештованим майном, а отже в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна слідчий суддя враховує загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

Проте, зі змісту наявних у справі матеріалів не вбачається даних, які б свідчили, що вказані заходи забезпечення кримінального провадження є співмірними та пропорційними.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, в межах кримінального провадження № 0002376 від 08.12.2020 року задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.07.2021 р. по справі № 761/22469/21 на майно яке належить ОСОБА_5 , що було вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу обшуку від 04.03.2021 року.

Зобов`язати слідчого та/або прокурора у кримінальному провадженні повернути ОСОБА_5 вилучене у нього майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1