Справа № 577/2924/21
Провадження № 1-кс/577/2134/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" грудня 2021 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання ст.слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 03 червня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень за ст.ст.28 ч.2, 366 ч.1, 191 ч.5 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2021 р. ст.слідчий СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши відчуження і розпорядження квартирою.

Клопотання обгрунтовує тим, що в період з 01 по 06.03.2019 р. директор регіонального підрозділу в м. Конотоп Сумської області МПП Фірма «Ерідон» ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , без належного оформлення видаткових накладних №10467 від 06.03.2019 р., №8895 від 01.03.2019 р., №9437 від 04.03.2019 (без проведення по бухгалтерському обліку), вчинив розтрату належного МПП Фірма «Ерідон» ввіреного йому майна, а саме 352 т аміачної селітри, після чого до 06.04.2020 шляхом підробки щомісячних актів інвентаризації приховував даний злочин від керівництва підприємства, а 06.04.2020 р. шляхом підробки договору поставки №1389/20/34 і видаткової накладної №10901 фіктивно відпустив вже передану ОСОБА_5 аміачну селітру до ТОВ «Транс Агропром».

Згідно висновку судової економічної експертизи №СЕ-19/119-21/10927-ЕК від 16.11.2021 р. Сумського НДЕКЦ МВС України: 1. господарська операція між МПП Фірма «Ерідон» () та ТОВ «Юкона Стар» () з продажу 352 т аміачної селітри в період часу з 01.03.2019 р. по 06.03.2019 р. документально підтверджується; в бухгалтерському обліку МПП Фірма «Ерідон» () дебіторської заборгованості ТОВ «Юкона Стар» () за поставку 352 т аміачної селітри у березні 2019 р. станом на 06.03.2019 р. документально не підтверджується.4. господарська операція між МПП Фірма «Ерідон» () та ТОВ «Транс Агропром» () з продажу 352 т аміачної селітри за накладною №1091 від 06.04.2021 р., документально не підтверджується; в бухгалтерському обліку МПП Фірма «Ерідон» () дебіторської заборгованості ТОВ «Транс Агропром» () за поставку 352 т аміачної селітри на суму 2 675 198,59 грн. станом на 06.04.2020 р. документально підтверджується.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1559 від 17.11.2021 р. Сумського відділення ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», найбільш ймовірна ринкова вартість станом на 06.03.2019 352 т амонію нітрату (аміачної селітри) марки Б складає 3 629 120 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив МПП Фірма «Ерідон» () матеріальних збитків на суму 3 629 120 грн., що в 3 778 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто є особливо великими розмірами.

Крім того, ОСОБА_4 в період з березня 2019 р. по лютий 2020 р., будучи службовою особою директором регіонального підрозділу в Сумській області (м. Конотоп) МПП Фірма «Ерідон» та головою комісії з інвентаризації, достовірно знаючи про відсутність на складі 352 т аміачної селітри, яка в березні 2019 року була відпущена ТОВ «Юкона Стар» (), з метою приховання вчиненої ним розтрати ввіреного майна МПП Фірма «Ерідон», а саме 352 т амонію нітрату (аміачної селітри) марки Б, щомісячно складав та вносив завідомо неправдиві дані щодо наявності на складі 352 т аміачної селітри, яка в дійсності була відсутня з березня 2019 року, а також видавав офіційні документи, які посвідчують факти, що мають юридичне значення, а саме акти інвентаризації товарів на складі: №553 від 15.04.2019 р., №685 від 15.05.2019 р., №857 від 14.06.2019 р., №984 від 12.07.2019 р., №1390 від 16.09.2019 р., №1450 від 15.10.2019 р., №1812 від 15.11.2019 р., №1949 від 13.12.2019 р., №59 від 15.01.2020 р.

А також, ОСОБА_4 в квітні 2020 р. у невстановлений слідством час і місці представляючи інтереси МПП Фірма «Ерідон» згідно довіреності №244 від 03.02.2020 р., тобто являючись службовою особою, достовірно знаючи про відсутність на складі 352 т аміачної селітри, яка в березні 2019 року була відпущена ТОВ «Юкона Стар» (), з метою приховання вчиненої ним розтрати ввіреного майна МПП Фірма «Ерідон», а саме 352 т амонію нітрату (аміачної селітри) марки Б, склав завідомо неправдиві документи договір поставки №1389/20/34 від 06.04.2021 між МПП Фірма «Ерідон» та ТОВ «Транс Агропром» в особі директора ОСОБА_6 щодо поставки товару, зазначеного в додатках; додаток №1389/20/34/1-мдо від 06.04.2020 до договору поставки №1389/20/34 від 06.04.2020 щодо поставки ТОВ «Транс Агропром» аміачної селітри в біг-бегах в кількості 352 т, яка фактично на підприємстві була відсутня із березня 2019 р., які підписав особисто як представник МПП Фірма «Ерідон» та надав невстановленій слідством особі для підпису замість директора ТОВ «Транс Агропром» ОСОБА_6 , який про вказану господарську операцію не знав.

03.06.2020 р. відомості про вказані кримінальні правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000606 за ознаками кримінальних правопорушень за ст.ст.28 ч.2, 366 ч.1, 191 ч.5 КК України.

Про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України ОСОБА_4 повідомлено 30.11.2021 р..

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 загальною вартістю 12 911 грн.

Право власності на інше рухоме і нерухоме майно за ОСОБА_4 та членами його сім`ї не зареєстровано.

Згідно п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КПК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкцією ч.5 ст.191 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Виходячи з вищевикладеного є необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного.

В судове засідання слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Власник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, накладенню арешту не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 03.06.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 внесені відомості щодо скоєння кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.28 ч.2, 366 ч.1, 191 ч.5 КК України, відносно ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 загальною вартістю 12 911 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказана квартира має значення для даного кримінального провадження, а також з можливою конфіскацією майна як виду покарання і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити виконанню покарання у виді конфіскації майна, слід накласти арешт на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ст.слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши відчуження і розпорядження квартирою, з правом користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддяОСОБА_1