Справа № 203/219/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі погоджене прокурором клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 12 листопада 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000526 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 3 ст. 368 КК України, у вигляді тримання під вартою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця за національністю, з повною вищою юридичною освітою, старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у званні майора поліції, одруженого, який утримує малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді 25 січня 2022 року надійшло клопотання, складане слідчим, за погодженням з прокурором про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 12 листопада 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000526 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 3 ст. 368 КК України.
Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст.ст. 176, 184 КПК України та обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 у разі запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише застосування до підозрюваного тримання під вартою, на думку сторони обвинувачення, відповідатиме завданням охорони прав та інтересів суспільства. Зокрема, отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі до десяти років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як притягується до відповідальності за скоєне з ознаками тяжкого службового злочину; а також продовжити вчинення злочину, в якому підозрюється, чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 , використовуючи службові зв`язки набуті під час проходження служби в правоохоронних органах Дніпропетровської області, може знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин та враховуючи, що свідки у кримінальному провадженні є мешканцями м. Кривого Рогу, існує ризик можливого впливу на даних осіб.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, обґрунтовуючи наявність зазначених ним ризиків тим, що досудове слідство ведеться за обставинами розкриття тяжкого злочину, і перебуваючи на свободі, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, враховуючи тяжкість міри покарання за скоєний злочин, існує реальна загроза переховування підозрюваного від слідства та суду, затягування та перешкоджання ОСОБА_4 досудовому розслідуванню та впливу на потерпілого, свідків, тому прокурор просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб з визначенням застави на розсуд суду.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, обґрунтовуючи це тим, що підозра є явно необґрунтованою, оскільки відсутні жодні ознаки вимагання та відсутні у зібраних слідчим доказах підтвердження викладених у повідомленні про підозру обставин, та ризики, на які посилається прокурор за ст. 177 КПК України є надуманими і не доведеними, оскільки ОСОБА_4 після повідомлення про підозру 21 січня 2022 року жодних дій, спрямованих на переховування чи невиконання процесуальних обов`язків не вчиняв, маючи реальну можливість покинути межі держави, при цьому, має міцні соціальні зв`язки за місцем мешкання, є єдиним утриманцем в сім`ї, де двоє малолітніх дітей, тому ризик переховування взагалі не доведений. Так само, не доведений ризик впливу на свідків, потерпілого з огляду на відсутність будь-яких фактичних даних про вчинення таких дій ОСОБА_4 з часу проведення обшуків, а також не доведені і ризики вчинення іншого кримніального правопорушення чи перешоджання кримінальному провадженню іншим чином, тому подозрюваний та захисник просили суд відмовити в задоволенні клопотання чи застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді нічного домашнього арешту або застави у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумумів для працездатних осіб.
Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, заперечення підозрюваної особи і міркування його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов наступних висновків.
ОСОБА_4 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється в одержанні 14 січня 2022 року, використовуючи при цьому надані повноваження старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) управління міграційної поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, на вимогу надати для себе неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 22000,00 грн. шляхом поповнення банківського рахунку, підконтрольного йому, що обслуговується карткою № НОМЕР_1 , за бездіяльність його, як поліцейського, по притягненню ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за зайняття діяльністю, пов`язаною з поширенням порнографічних матеріалів, звідництво через інтернет-сайт знайомств «kismia», що стороною обвинувачення кваліфіковано, за ознаками тяжкого злочину у сфері службової діяльності, за який санкція ч. 3 ст. 368 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з обов`язковою додатковою конфіскацією.
21 січня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин він, займаючи з 11 травня 2021 року згідно наказу начальника ГУНП від 11 травня 2021 року № 197о/с посаду старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з метою власного протиправного збагачення, отримавши інформацію про діяльність інтернет-сайту знайомств « ІНФОРМАЦІЯ_4 », власником якого є ОСОБА_9 , в жовтні 2021 року повідомив ОСОБА_9 про обізнаність із зайняттям останнім незаконною діяльністю, пов`язаною з поширенням порнографічних матеріалів, звідництвом та іншими неправомірними діями, за які передбачена кримінальна відповідальність, у зв`язку з чим висловив йому вимогу за бездіяльність з непритягнення останнього до кримінальної відповідальності надати неправомірну вигоду для себе у вигляді щомісячного грошового переказу на суму 1000,00 доларів США на рахунок банківської картки, яку, повідомивши у месенджері «WhatsApp» 14 січня 2022 року о 17 год. 25 хв. номер банківської картки, з корисливих мотивів ОСОБА_4 умисно одержав від ОСОБА_9 шляхом грошового переказу через термінал iBox № 8745649, що знаходиться у приміщенні магазину «Моє село» по вул. Свято-Миколаївській, 36 у м. Кривому Розі чотирма платежами по 5000,00 грн. та одним платежем на 2000,00 грн., загальним розміром 22000,00 грн.
Як вбачається з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення, в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії, з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, вагомими фактичними даними протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05 листопада 2021 року, допитів свідка ОСОБА_9 , огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр коштів від 14 січня 2022 року, протоколу огляду та добровільної видачі від 14 січня 2022 року, які в сукупності з вагомими даними протоколу НСРД від 17 січня 2022 року та протоколу обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за результатами якого у останнього віднайдений мобільний телефон з сім-картою та банківська картка АТ «А-Банк» № НОМЕР_1 , викривають роль ОСОБА_4 у поставленому йому за вину злочині, а сторона захисту в свою чергу не спростовує цих обставин.
Прокурором наведені достатні докази для наступного сумлінного підтвердження фактів та добутої інформації, які переконують у предметі кримінального розслідування, необхідного для підтвердження або розвіювання підозри у можливому вчиненні особою правопорушення відомого ступеня тяжкості, внаслідок чого за практикою тлумачення "обґрунтованої підозри" Європейським судом з прав людини, mutatis mutandis, у §§ 92-93 рішення від 07.06.2018 у справі «Рашад Хасанов та інші проти Азербайджану» (Заява № 48653/13) належить визнати доказаним її існування відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України для застосування заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, включаючи запобіжного заходу з підстав відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, що вимагає оцінити ризики вчинення підозрюваним спроб перешкоджання кримінальному провадженню та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.
Проте за ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою визнається винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Поставлена під сумнів вагомість доказів викриття ОСОБА_4 на початковому етапі розслідування у поєднанні із спірною попередньою правовою кваліфікацією скоєного заохочує сторону захисту до обстоювання своєї правової позиції, щонайменше з іншими менш тяжкими наслідками кримінально-правового характеру, внаслідок чого заінтересованість підозрюваного у справедливому судовому розгляді з доведенням своєї невинуватості переважає на цій стадії провадження над ризиком втечі, для підтвердження якого сторона обвинувачення не підтвердила майновий стан підозрюваного, який дозволив би йому вдатися до таких дій.
За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бекчиев проти Молдови» і «Панченко проти Росії» слідчий суддя приймає до уваги за основу не лише суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри, а й відсутність у підозрюваного за місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами іншого соціального зв`язку достатніх причин для стримування його від спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з чого слідує мала імовірність втечі за конкретних обставин стійких соціальних зав`язків з постійним місцем роботи в одній місцевості із зареєстрованим місцем постійного проживання підозрюваного, для якого ізоляція у домашніх умовах з обмеженням кола спілкування цілодобово буде достатнім стримуванням спроб підозрюваного вдатися до дій, запобігання яким складає легітимну мету згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Проста заборона спілкування за конкретних обставин, якими обґрунтована підозра, у домашніх умовах самоізоляції без відвідування громадських місць буде достатньою для запобігання незаконному впливу на вже відомі джерела доказів, осільки очевидці подій розвитку стосунків заявника з підозрюваним до кола підлеглих останнього не належать.
ОСОБА_4 повідомлено про закінчений злочин, що виключає ризик його продовження, а відсутність судимостей та відомостей про дисциплінарні та адмінстартивні стягнення за час роботи на посаді, що передував поставленим за вину подіям, сукупно з відстороненням від посади за ухвалою слідчого судді від 26 січня 2022 року, зводять ризик вчинення іншого кримінального правопорушення до малоімовірного, який не виправдовує необхідності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ані прокурор в судовому засіданні, ані слідчий у клопотанні не вказали, подай, на яку-небудь іншу форму перешкоджання кримінальному провадженню, яку не забезпечено відстороненням від посади, аби визнати мету втручання у свободу підозрюваного, передбаченою у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором у засіданні надані переконливі докази того, що на цьому етапі досудового розслідування наявні достатні підстави вважати існуючими ризики перешкоджання встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилення від відповідальності, запобігання чому складає легітимну мету за п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у своєму клопотанні, але за загальними правилами заходів забезпечення не виправдовують характерного для тримання під вартою ступеню втручання у права і свободи підозрюваного.
Таким чином, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням повідомленої підозри у тяжкому злочинному посяганні, для забезпечення належної поведінки підозрюваного відповідно до ст. 177 цього Кодексу необхідно обмежитися забороною залишати житло цілодобово з метою запобігання зазначеним у клопотанні наявним процесуальним ризикам ухилення від виконання процесуальних рішень втечею, перешкоджанням встановленню істини у кримінальному провадженні, впливом на інших його учасників, на підставі чого згідно ст. 194 КПК України слідчому судді належить постановити цю ухвалу про застосування більш м`якого домашнього арешту з достатнім обсягом обов`язків самообмеження у спілкуванні, застосування якого допускається за ч. 2 ст. 181 КПК України тяжкістю поставленого за вину посягання, забезпечуючи належну процесуальну поведінку в межах строку досудового розслідування за ст. 219 КПК України.
Керуючись ст.ст. 193-194, 196-197, 309-310, 395 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного - задовольнити частково, застосувавши більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному за ч. 3 ст. 368 КК України, під домашнім арештом заборонити цілодорбово залишати квартиру АДРЕСА_2 в межах строку досудового розслідування на строк один місяць та 23 дні, тобто до 21 березня 2022 року, поклавши на цей строк під страхом зміни запобіжного заходу на більш суворий виконання також обов`язків згідно ст. 194 КПК України, а саме.
-на перший виклик прибувати до органу досудового розслідування, прокурора та суду за першою вимогою у призначений службовою особою час і місце;
-не відлучатися з міста Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-утримуватися від будь-якого спілкування з ОСОБА_9 ;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, а також засобів зв`язку.
Контроль за виконанням цієї ухвали строком дії до 21 березня 2022 року покласти на ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, повідомивши слідчому про взяття підозрюваного на облік.
Ухвала з моменту її оголошення підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів, починаючи з наступного за цим дня.

Слідчий суддя ОСОБА_1