Провадження №: 1-кс/755/5725/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2021 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003088 від 28.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 345 КК України, установив :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернулися до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою по відношенню до підозрюваного з огляду на наявність передумов, передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, 199 КПК України.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження

Слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується указане кримінальне провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.10.2021 приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля 3-го під`їзду парадного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з незрозумілих причин, без будь-яких пояснень наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 двома жінками, які виявилися свідками вказаної події було зроблено зауваження з вимогою припинити протиправні дії відносно ОСОБА_8 , які були зафіксовані свідками за допомогою мобільних телефонів.
На місце було викликано працівників поліції для припинення протиправних дій ОСОБА_5 та документування події кримінального правопорушення. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_8 відповідно до довідки № 164 від 27.10.2021 з КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, було спричинено закриту черепно мозкова травму, струс головного мозку, закритий перелом кісток носу без зміщення уламків, гематому повік зліва, субкон`юктивальний крововилив хемоз кон`юктиви зправа. Саме завдяки вчасному втручанню працівників поліції, вдалося запобігти більш тяжким наслідкам, до яких могли призвести протиправні дії ОСОБА_5 .

В подальшому, у зв`язку із відмовою правопорушника надати документи, що посвідчують особу та назвати свої анкетні дані, а також неадекватною та агресивною поведінкою, яка загрожувала оточуючим та працівникам поліції, з метою уникнення подальших провокацій та за для усунення загрози безпеці громадян та порушень громадського порядку, ОСОБА_5 було доставлено до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2. Громадянин ОСОБА_5 добровільно погодився прослідувати із працівниками патрульної поліції, оскільки обстановка на місці події загострювалась і місцеві мешканці негативно осудили його протиправні дії відносно потерпілого.

Прибувши до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ,вул. Червоноткацька, 2 27.10.2021 приблизно о 23 год. 38 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебував у приміщенні кімнати прийому громадян Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, спільно з оперуповноваженим сектору кримінальної поліції (з обслуговування житлового масиву «Русанівка») відділу кримінальної поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів на стільці за столом, під час виконання цим працівником службових обов`язків, у форменому одязі встановленого зразка з табельною вогнепальною зброєю та спеціальним жетоном на видному місці.
В цей час у ОСОБА_5 з незрозумілих причин, виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння вказаному працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння вказаному працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_5 неочікувано для потерпілого умисно наніс ОСОБА_9 один цілеспрямований удар кулаком правої руки в область обличчя, зокрема нижню щелепу з лівого боку.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_9 голосно покликав на допомогу працівника поліції по охороні адміністративної будівлі Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, який перебував на добовому чергуванні в кімнаті посту № 1 Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, ким виявився помічник оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору відділу кримінальної поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який швидко вийшов з кімнати посту № НОМЕР_1 , та забіг до кімнати прийому громадян, де вони спільно з ОСОБА_9 намагалися заспокоїти ОСОБА_5 .
Крім цього, почувши крики про допомогу потерпілого, до них приєднався оперуповноважений відділу кримінальної поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 , який проходив повз, та вони втрьох почали витягувати ОСОБА_5 з приміщення кімнати прийому громадян, оскільки останній чинив активний опір.
Витягнувши ОСОБА_5 з кімнати прийому громадян до холу, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 тримаючи його за руки, розвернули його обличчям до стіни, а ОСОБА_9 , взявши до рук кайданки, надягнув їх на руки ОСОБА_5 .
Коли ОСОБА_5 було надягнуто кайданки, останній продовжив власний злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння вказаному працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, та різко розвернувся і умисно наніс ОСОБА_9 цілеспрямований удар головою в область обличчя, а саме носа.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_9 відповідно до довідки № 12786 від 28.10.2021 з КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, буд. 3, було спричинено забійну рану спинки носа, забої та садна м`яких тканин обличчя.
28.10.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано у порядку ст. 208 КПК України (час фактичного затримання 27.10.2021 о 23 год. 38 хв.)
28.10.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 28.10.2021; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом допиту потерпілого; протоколом допиту свідків; протоколом огляду предмету (диску із відеозаписами); довідкою з КНП КМКЛ ШМД № 12786 від 28.10.2021; речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що є підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваним, обвинуваченим може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлені ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які можуть бути порушені під час обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вказане діє підстави вважати, що ОСОБА_5 після повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тобто, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання настання зазначених вище ризиків.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обумовлена тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке має високий рівень суспільної небезпеки, санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років.

Крім того, підозрюваний об`єктивно причетний до вчинення іншого кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, а саме до заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами досудового розслідування якого, після збирання достатніх доказів ОСОБА_5 буде змінено повідомлення про підозру та притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення двох кримінальних правопорушень.

У додаток до наведеного, вищезазначені кримінальні правопорушення ОСОБА_5 вчинив перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестуванням за допомогою приладу «Drager», також ОСОБА_5 є раніше судимий за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, що свідчать про наявність в протиправних діях ОСОБА_5 рецидиву кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 67 КК України вказані обставини, обтяжують покарання підозрюваного.

Місцем реєстрації підозрюваного, є територія Хмельницької області, в результаті чого він може покинути межі м. Києва і тим самим ухилятися від кримінальної відповідальності.

Таким чином, перераховані вище обставини, можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного навмисно переховуватися від слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, також має місце, оскільки досудове розслідування на даний час триває та слідством встановлюються додаткові докази, зокрема достатні, для зміни підозри ОСОБА_5 про вчинення кремінних правопорушень в результаті чого буде пред`явлено додаткову підозру за нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Наявність ризику, передбаченого п. 3 .1 ст. 177 КПК України, обумовлений тим, що підозрюваний проживає у сусідніх квартирах із потерпілим ОСОБА_8 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та у будинку поруч із ключовими свідками, які були присутні при спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 .

У зв`язку із вказаним, підозрюваний безперешкодно може незаконно впливати на потерпілого та свідків, а тому сторона обвинувачення вважає, що призначення більш м`якого запобіжного заходу є неможливим в даному випадку.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177КПК України, також має місце, оскільки дії підозрюваного є непередбаченими, агресивними та насильницькими. Наведені вище кримінальні правопорушення, вчинені із застосуванням насильства відносно потерпілих і в обох випадках, застосоване насильство є безпідставним та спонтанним, у зв`язку із чим немає жодних гарантій, що ОСОБА_5 не застосує насильство відносно пересічних громадян у тому числі і членів своєї родини. Тому ізоляція від суспільства, є єдиним можливим заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Крім того, прошу Суд врахувати той факт, що вік та стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджає йому перебувати в слідчому ізоляторі.

«14» грудня 2021 року керівником Дніпровської окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців. Разом з тим, завершити досудове розслідування до вказаного строку не видається за можливе, оскільки для зібрання достатніх доказів для остаточного та беззаперечного доведення винуватості підозрюваного у провадженні необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) дій та прийняти значну кількість процесуальних рішень, а саме: - отримати висновки судово-медичних експертиз з Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (за постановами про призначення судово-медичних експертиз від 15.11.2021 та 22.11.2021); - отримати висновок стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи з Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (за постановою про призначення експертизи від 10.11.2021); - вирішити питання щодо продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 24.12.2021 включно;- провести інші слідчі та процесуальні дії з метою встановлення обставин вчинених кримінальних правопорушень; - провести ознайомлення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, з матеріалами кримінального провадження;-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Вказані слідчі (розшукові), процесуальні дії та результати експертизи мають важливе значення для кваліфікації дій підозрюваного та їх результати можуть бути використані під час судового розгляду, як джерело доказів. Відповідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії не можуть бути завершені до закінчення строку досудового розслідування у зв`язку із особливою складністю провадження, пов`язаною із значною кількістю та тривалістю слідчих (розшукових) дій, проведенням експертизи (великим обсягом поставлених на вирішення експерта питань), без висновка якої неможливо завершити досудове розслідування. Крім того, проведення вищевказаних процесуальних, слідчих (розшукових) дій під час проведення досудового розслідування необхідно для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та перевірки вже зібраних фактів та доказів. Виконання значного обсягу слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій потребує додаткового часу.
Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині.

Сторона захисту просила суд відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку утриманя під вартою враховуючи те, що слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам, та обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного.

Також, у порядку ст. 194 КПК, було допитано ОСОБА_12 у присутності його адвоката, який указав, що на його переконання є дійсною можливість зміни підозрюваному запобіжного заходу на альтернативний тримання під вартою.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотань відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення порушених питань, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З положень норм ст. 199 КПК України випливає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчим суддею, на час порушеного у клопотанні питання про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Петрашівка Віньковецького району Хмельницької області, громадянин України, офіційно не працюючий, не одружений, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 . раніше судимого.

Установлено, що підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має задовільні соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.

Підозрюваному у цьому провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 (умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків), ч. 1 ст. 125 КК (умисне легке тілесне ушкодження).

Відповідно, аналізуючи указані фактори у цьому провадженні слідча суддя ураховує, що застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Тобто, вимога щодо розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином; вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

З урахуванням того, що (1) докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16), у той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України ), а (2) слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Проаналізувавши долучені до даного клопотання документи за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, слідча суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, у якому йому повідомлено про таку підозру, оскільки в своїй сукупності указують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що цей підозрюваний, міг вчинити правопорушення.

Уважати підозру явно не прийнятною, не дивлячись на пояснення захисту, усе ж таки не можливо, так як, на їх противагу стороною обвинувачення надано не менш важливі дані (протоколи слідчих дій) та які усе ж таки указують на те, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною, у той, час як оцінка наданих доказів, з точки зору їх належності та допустимості, не у питанні вірогідності причетності особи до певного діяння, а наявності факту вини, має бути забезпечена судом.

Адже факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, то слід відмітити метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час, як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідча суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

Та з його урахуванням слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) та вважає, у даному конкретному випадку, вони є обґрунтованими, оскільки належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Слідчим суддею не установлено обставин, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час втратили свою актуальність.

Так, оцінюючи наявність цього ризику (впливу) у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків, потерпілого у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків, потерпілого безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, потерпілим, яким відомі обставини вчинення злочинів у яких останній підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявності ризику впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Реальним на переконання слідчого судді є і ризик перешкоджання провадженню іншим чином, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)), а у даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема такий (ризик) є дійсним не тільки, однак у тому числі і в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Дійсним є такий ризик і у розрізі того, що перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, щодо ризику вчинення інших злочинів слід відмітити, що при його оцінці слідчим суддею суворість передбаченого покарання виступає суттєвим елементом, зокрема, такий (ризик) є дійсним не тільки, однак у тому числі і в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та у розрізі того, що уже в цей час останній є неодноразово судимим.

Тобто, мотиви наведені стороною обвинувачення дають достатні підстави вважати, що є дійсними ризики регламентовані ст. 177 КПК України.

Як наслідок є дійсними обставини визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно ж до ст. 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, а тому визначаючись з тим, який саме запобіжний захід на даному етапі у кримінальному провадженні убезпечить від його настання, слідчий суддя ураховує таке.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене слідчий суддя у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження, таким, потреба у застосуванні якого, на сьогодні є дійсною, та сприймає його застосування, як доречне (слушне) в цей час, адже саме він (1) буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та (2) зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України, та які були встановлені судом.

З моменту обрання судом відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які достатні фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Тим самим, у ході даного розгляду не установлено факту того, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Адже, дійсно тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте санкція статті за якою особу повідомлено про підозру в цій ситуації в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою.

За таких обставин, слідча суддя, враховує той факт, що при розгляді цього клопотання прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, уважає за доречне продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так як в судовому засіданні встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, у зв`язку з чим постановою керівника окружної прокуратуру цей строк продовжено до трьох місяців.

Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.

Відповідно указане в своїй сукупності свідчить про те, що у провадженні є дійсними обставини регламентовані п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України.

З урахуванням чого слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази, у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, враховує той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, вважає за доцільне, клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного задовольнити, як обґрунтоване.

Щодо застави, то Суд, ураховуючи дані про особу підозрюваного та обставини визначені ст. 177 КПК, не убачає підстав для її визначення, адже згідно ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, та що власне і є дійсним в цій справі.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 176-178, 182-184, 193, 194, 199, 309, 372-376, 395 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28.01.2022.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:30 год. 21.12.2021.

Слідча суддя Оксана БІРСА