УХВАЛА
Справа № 521/19037/21

Номер провадження:1-кс/521/6021/21

17 листопада 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД ВП №1 ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна, за кримінальним провадженням № 0001042 від 08.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.10.2021 до чергової частини відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло повідомлення від начальника відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України про те, що невстановлена особа, використовуючи фіктивний підпис та штамп начальника Одеського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України здійснює виготовлення та збут підроблених сертифікатів про вакцинацію про COVID-19. (ЖЄО 28272).
02.11.2021 року отримано лист з ГУНП в Запорізькій області ЗРУП ВП № 1 , який містить матеріали щодо виявлення ознак кримінального правопорушення, а саме: 03.10.2021 року прибув громадянин України ОСОБА_4 , надав міжнародне свідоцтво про вакцинацію проти COVID-19, № 2225 виданого на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, 17.11.2021 під час проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , було оглянуто свідоцтво про вакцинацію проти COVID-19, № 2225 виданого на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до клопотання дізнавача, вищевказаний вилучений документ є предметом вчинення кримінального правопорушення та має значення як речовий доказ у кримінальному провадженні.
Дізнавач в судовому засіданні підтримав клопотання, та вважав за необхідне його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку дізнавача, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки дізнавачем доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

Дізнавачем доведено, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметом кримінального правопорушення, а отже, вони відповідають критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КК України.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно п.1,3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або являються предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним оборотом.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Крім того, незастосування заборони на використання вказаного майна, може привести до наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0001042 від 08.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 190 КК України про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на предмет, вилучений в ході огляду місця події 17.11.2021 за адресою: м. Одеса, Центральний Аеропорт, 2А, а саме на: свідоцтво про вакцинацію проти COVID-19 № 2225 виданого на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись майном, на яке накладено арешт, до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_6