Провадження 1-кп/557/36/2022
Справа 557/2081/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000244, внесеного 14 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жаврів Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з загальною базовою середньою освітою, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2021 року ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі в с. Жаврів Рівненського району Рівненської області, де був зупинений працівниками групи реагування патрульної поліції ВП №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» за порушення правил дорожнього руху, а саме: був не пристебнутим під час керування транспортним засобом. На вимогу поліцейського пред`явити документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , з метою підтвердження наявності у нього права на керування транспортними засобами категорій «В», достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія підроблене, переслідуючи умисел, направлений на використання підробленого документа, пред`явив працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 21 вересня 2021 року, із дозволом на керування транспортними засобами категорії «В», яке у передбаченому законом порядку ніколи не видавалося на ім`я ОСОБА_3 та являється підробленим, оскільки не відповідає зразку бланку даного виду, що перебуває в офіційному обігу та виконаного за допомогою пристрою з термосублімаційним способом нанесення зображення.

Згідно висновку судово-технічної експертизи документів №СЕ-19/118-21/11256-ДД від 21 грудня 2021 року бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України по способах друку та елементах захисту.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю, розкаявся, підтвердив обставини, встановлені органом досудового розслідування та пояснив, що придбав посвідчення водія через мережу «Фейсбук» за 5000 гривень, попередньо скинувши своє фотозображення та необхідні анкетні дані, при цьому відповідного навчання не проходив та іспитів у встановленому порядку не здавав. Отримавши таке посвідчення, обвинувачений його нікому не показував, так як мав сумнів у його достовірності, у зв`язку з чим боявся осуду родини. ОСОБА_3 у судовому засіданні критично оцінив свої дії та запевнив, що у подальшому такого не вчинятиме.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа і вказане правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання останнього, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше є несудимим, по місцю реєстрації характеризується з позитивної сторони, не працює, але є працездатним, стан його здоров`я, зокрема те, що останній на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його молодий вік та приходить висновку про призначення покарання необхідного, достатнього для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у межах передбачених санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу, що буде відповідати тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого. Призначаючи покарання у виді штрафу судом враховується майновий стан обвинуваченого, який, як ствердив у судовому засіданні сам ОСОБА_3 , є достатнім, так як він отримує щомісячний прибуток, будучи офіційно непрацевлаштованим, а також відсутність на його утриманні неповнолітніх дітей та повнолітніх непрацездатних осіб.

На переконання суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової технічної експертизи №СЕ-19/118-21/11256-ДД від 21 грудня 2021 року, що становлять 1716 гривень 20 копійок, відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 21 вересня 2021 року, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається при матеріалах справи, залишити при справі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 20 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1