Справа № 442/8475/18
Провадження № 1-кп/442/32/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої- судді : ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002281 від 31.10.2018р., про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Самбір, Львівської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого на посаді зубного техніка КНП «Дрогобицька міська стоматологічна поліклініка» Дрогобицької міської ради, одруженого, депутатом не є, раніше не судимого, військовозобов`язаного,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 30.10.2018 близько 11 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні кабінету зуботехнічної лаболаторії КНП «Дрогобицька міська стоматологічна поліклініка» Дрогобицької міської ради, що на вул. Січових Стрільців,11 в м. Дрогобичі, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, під час конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин, зі злості, умисно наніс ОСОБА_5 удар рукою в ділянку правого плеча, заподіявши фізичну біль, після чого схопив обома руками за зап`ясний суглоб правої руки, викрутив її на зовні, спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді надриву лігтьової колатеральної зв`язки правого променево-зап`ясного суглобу, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №458 від 01.11.2018р., по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, у якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в порядку вимог статті 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, висловивши думку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, в порядку статті 49 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про відмову від цивільного позову та не заперечння проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності . Шкоду йому повністю відшкодовано. Жодних претензій до обвинуваченого ні матеріального ні морального харкетеру не має.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Відповідно до п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма закріплена у статті 62 Конституції України, відповідно до частини першої якої передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Тобто встановлювати вину особи можна виключно в обвинувальному вироку суду.

Відповідно до частини 1 статті 285 Кримінального процесуального кодексу особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Згідно з пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває провадження.
У частині 4 статті 286 КПК України визначено: якщо під час судового розгляду сторона в кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.
Згідно вимог статті 12 КК України визначено, що злочин, передбачений частиною 2 статті 125 КК України за ступенем тяжкості є злочинами невеликої тяжкості.
Події кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце, зокрема 30.10.2018р., тобто на даний час минуло більше трьох років, що є підставою для застосування положень п.2 ч. 1 ст.49 КК України.
В силу вимог п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
У частині 3 статті 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом ст.ст.284288 КПК, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень ст.63 Конституції та ст.18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.
Виходячи із цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними.
У справі «Грабчук проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушення ч. 2 ст. 6 (презумпція невинуватості) та наголосив, що при закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Зокрема, у рішенні від 4 грудня 2000 року слідчий використав слова: «в діях [заявниця] є склад злочину» та «моменту, коли [заявниця] вчинила злочин», а суд зазначив, що в діяннях заявниці «вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.167 КК України. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості, а тому дії українського суду ЄСПЛ визнав такими, що порушують Конвенцію з прав людини.
Разом з тим звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК у зв`язку із закінченням строків давності не позбавляє потерпілого можливості звернутися до суду із цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.
Однак потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву про відмову від цивільного позову.
Таким чином, строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 125 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено, строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останній надав свою згоду, у зв`язку із чим клопотання підлягає до задоволення.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правовпорушення передбаченого частиною 2 статті 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.
Кримінальне провадження №0002281 від 31.10.2018р., про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частини 2 статті 125 КК України - закрити.
Провадження в частині цивільнгого позову закрити, у зв"язку з відмовою потерпілого від цивільного позову.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1