Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 грудня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника ювенальної превенції ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000011 від 26.01.2021 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 липня 2021 року
стосовно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня-екстерна 11 класу Дубенської загальноосвітньої школи № 6, не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 липня 2021 року
неповнолітнього ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його тримання під вартою з моменту затримання - з 25.01.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі по день набрання вироком законної сили. До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Скасовано арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 01.02.2021.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
За вироком суду, 25.01.2021 року, приблизно о 21 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання баби свого вітчима ОСОБА_9 ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті та бажаючи їх настання, умисно наніс цвяходером, який приніс з собою, не менше трьох ударів у область голови ОСОБА_10 , спричинивши таким чином тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, від отримання яких ОСОБА_10 померла.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, покликається на суворість призначеного судом першої інстанції покарання.
Вказує, що обвинувачений як на досудовому, так і на судовому слідстві під час допиту в якості підозрюваного та обвинуваченого визнав вину у вчиненому, хоча прямого умислу на позбавлення життя особи не було, щиро розкаявся у скоєному ним злочині, неодноразово наголошував на тому, що дуже жалкує та винить себе у тому, що сталося. Активно сприяв розкриттю злочину на досудовому та судовому слідстві. Особа є неповнолітньою, характеризується з позитивної сторони та раніше не судима.
Просить змінити вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 липня 2021 року в частині призначеного покарання щодо ОСОБА_6 та призначити покарання з врахуванням ст. 69 КК України за ч.1 ст. 115 КК України 6 років позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, представника ювенальної юстиції, яка не заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, в апеляційній скарзі не оскаржується.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч.1 ст. 103 КК України при призначення покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у ст.ст. 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і апеляційний суд, повною мірою дотримався вимог ст.ст. 50, 63, 65, 103 КК України, оскільки врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, дані про особу винного, який є неповнолітнім учнем-екстерном 11 класу Дубенської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6, не є інвалідом, на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується як такий, щодо якого відсутні скарги від сусідів, проживає із матір`ю та меншими сестрою і братом, сім`я на обліку у центрі соціальних служб не перебуває, згідно характеристики за місцем навчання 01.10.2019 переведений на екстернат, навчаючись у 9 класі, почав пропускати уроки, на зауваження, прохання та поради класного керівника не реагував, навчався на початковому рівні, одягався акуратно, був забезпечений усім необхідним для навчання, до виконання громадських доручень ставився недбало, мама ОСОБА_11 не цікавилася навчанням ОСОБА_6 , батьківські збори не відвідувала, санітарно-гігієнічні умови проживання ОСОБА_6 за місцем проживання по АДРЕСА_1 відповідають нормі, згідно висновку судово-психіатричного експерта ОСОБА_6 на момент вчинення діяння та станом на час проведення експертизи яким-небуть психічним захворюванням не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в тимчасово-хворобливому стані не перебував, та вину визнав. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом враховано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім. Обставиною, що обтяжує покарання судом визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. Не залишено без врахування і висновку Дубенського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області, відповідно до якого неповнолітній ОСОБА_6 має середні ризики небезпеки для суспільства та повторного вчинення кримінального правопорушення, виправлення неповнолітнього без обмеження чи позбавлення волі на певний строк можливе у винятковому порядку, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень, спрямованих на залучення підлітка до програм, направлених на підвищення мотивації до позитивних змін у житті, спрямування у набутті навичок планування свого життя, відповідальності за свої вчинки, навичок самоконтролю та підвищення мотивації до вчинення. Судом враховано і позицію потерпілої щодо необхідності призначення реального покарання.
З огляду на викладене, суд прийшов до обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції частини статті за інкримінований злочин у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів, враховуючи, дотримання судом першої інстанції належним чином вимог ст.ст. 50, 65, 103 КК України при призначенні покарання обвинуваченому з відповідним мотивуванням, наведеним у вироку, вважає недостатніми для висновку про те, що призначене покарання обвинуваченому, є явно несправедливим через суворість.
При аналізі норм ст. 69 КК України можна зробити висновок, що призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе, з урахуванням особи винного, лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

За наведеного, підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом із застосування ст. 69 КК України, за наявності встановлених судом першої інстанції обставин, які пом`якшують покарання, однак наявності обставини, яка обтяжує покарання, з урахуванням ступеня суспільної небезпечності вчиненого неповнолітнім кримінального правопорушення, встановлених судом першої інстанції обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, ступеня здійснення злочинних намірів, зокрема, підготовки до злочину шляхом спеціально принесення знаряддя злочину, кількості нанесених ударів в життєво важливий орган ділянку голови, колегія суддів не вбачає.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 2 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право кожного громадянина на життя охороняється законом. Відповідно до ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.
Також колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд з прав людини наголошував, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, обраний судом першої інстанції вид та міра покарання обвинуваченому, виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання, є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 липня 2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3