Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 листопада 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000307 від 02 травня 2020 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року
стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів, Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, працюючого різноробочим в кінотеатрі «Кінопалац-Україна» м.Рівне, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Зобов`язано ОСОБА_6 відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу ухвалено не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди - залишено без розгляду.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
За вироком суду ОСОБА_6 , 02 травня 2020 року, о 04:50 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом пошкодження стіни, а саме відгину металевої бляхи, незаконно проник до складського приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_8 (який є її чоловіком), з якого таємно викрав 2 металевих кутника, довжиною 1,5 метра, шириною 50 мм, товщиною 5 мм, загальною вартістю 214, 8 грн., які належать ОСОБА_8 , чим спричинив останньому майнову шкоду на вказану суму.
В подальшому, ОСОБА_6 розпорядився викраденим на власний розсуд.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 покликається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність вироку суду першої інстанції.
Вважає, що стороною обвинувачення не доведено вид і розмір шкоди, потерпілим заявлена особа, яка не має відношення до викраденого та не є його власником, не має стосунку до складського приміщення за адресою АДРЕСА_3 .
Вказує, що у діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 185 КК України.
На думку, захисника, цивільний позов потерпілого є необґрунтованим.
Просить скасувати вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діяння складу кримінального правопорушення. Відмовити ОСОБА_8 у цивільному позові за безпідставністю.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення за обставин та в обсязі, встановленому в судовому засіданні та наведеному в мотивувальній частині вироку, ґрунтуються на сукупності зібраних у кримінальному провадженні та ретельно досліджених у судовому засіданні доказів, оцінених з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
Так, як вбачається з вироку суду першої інстанції в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що у травні 2020 року в м. Здолбунів проник до складського приміщення та вчинив крадіжку двох металевих кутників.
В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений також не заперечив своєї вини у вчиненому, вказавши, що будь-який тиск на нього під час досудового розслідування чи судового розгляду даного кримінального провадження не чинився.
Як вбачається з вироку суду, крім повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, його вина повністю доведена зібраними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Зокрема, показами потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, що у травні 2020 року за адресою АДРЕСА_3 сталася крадіжка, яку він виявив внаслідок спрацювання сигналізації. Обвинуваченим ОСОБА_6 була відшкодована шкода в сумі двох тисяч гривень, тому від цивільного позову він відмовляється та просить його залишити без розгляду, обвинуваченого суворо не карати.
Суд першої інстанції прийшов до переконливого висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненому підтверджується і наданими стороною обвинувачення письмовими доказами, які узгоджуються між собою та показами потерпілого.
Так, судом надано відповідну правову оцінку даним протоколу прийняття заяви потерпілого ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 02.05.2020, щодо факту проникнення у складське приміщення, що у АДРЕСА_3 та вчинення крадіжки металу, орієнтовна сума збитків приблизно 8000 грн; даним протоколу огляду місця події від 02.05.2020 - складського приміщення (бокс) № 10-11, що знаходиться на території підприємства ТОВ «Торгова база Будматеріали» за адресою вул. Щепкіна, 1 в м. Здолбунів Здолбунівського району Рівненської області, в ході якого було виявлено на відігнутій металевій блясі з внутрішньої сторони два сліди пальців рук; даним протоколу додаткового огляду місця події від 14.07.2020 зазначеного складського приміщення.
Судом враховано і дані висновку експерта від 30.06.2020, згідно якого папілярні узори пальців рук, відображенні у слідах залишенні відповідно, вказівними та мізинними пальцями лівої руки ОСОБА_6 .
Не залишено без оцінки суду також дані протоколу для впізнання за фотознімками від 22.07.2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 , як особу, що на початку травня 2020 року запропонувала придбати два металевих кутника.
Судом досліджено, оцінено та враховано і дані рахунку №1743 від 04.05.2020 року, який виданий ТОВ «Техметал», що вартість кутника 50х50х5 міра 1,5 м. становить 107 грн. 40.
За наведеного, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України є правильною.
З огляду на викладене, дослідженими та оціненими судом першої інстанції доказами у відповідності до вимог ст. 94 КПК України спростовуються доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Крім того, як вбачається з вироку суду предметом розгляду суду першої інстанції було клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 стосовно закриття кримінального провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, з приводу чого, суд прийшов до переконливого висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки спростовується дослідженими доказами, наданими стороною обвинувачення.
Що стосується виду та міри призначеного обвинуваченому покарання, то колегія суддів приходить до наступних висновків.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і апеляційний суд, повною мірою дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України. Так, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання компрометуючі матеріали відсутні, не перебуває на обліку у лікарів нарколога, психіатра, позицію потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого. Судом враховано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд прийшов до правильно висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції частини статті за інкримінований злочин у виді позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України щодо звільнення останнього від відбування призначеного покарання із випробуванням з встановленням відповідного іспитового строку, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.
Колегія суддів, зважаючи на конкретні обставини кримінального провадження, з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, а також попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
На думку колегії суддів, доводи захисника щодо недоведення стороною обвинувачення виду і розміру шкоди є безпідставними, зважаючи на встановлені судом першої інстанції обставини, беручи до увагу, зокрема, і кваліфікуючу ознаку інкримінованого обвинуваченому злочину, як проникнення у приміщення, та належним чином досліджені надані стороною обвинувачення докази, враховуючи і позицію обвинуваченого щодо визнання ним вини у вчиненому, факту добровільного відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди потерпілому та відмови останнього від цивільного позову.
Не заслуговують на увагу та не підлягають будь-якій оцінці апеляційною інстанцією доводи сторони захисту щодо необґрунтованості цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 та необхідності відмовити останньому у цивільному позові за безпідставністю, в силу залишення судом першої інстанції оскаржуваним судовим рішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 без розгляду.
З огляду на викладене доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?
УХВАЛИЛА :
Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ? без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3