УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого ХРУП 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 , по кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001565 від 06.10.2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
29.12.2021 року до суду надійшло клопотання слідчого ХРУП 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 , по кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001565 від 06.10.2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в провадженні СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001565 від 06.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, отримали достовірну інформацію про те, що в місті Харкові за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зберігає велику суму готівкових коштів. Володіючи вказаною інформацією у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та іншої невстановленої особи виник злочинний намір на незаконне збагачення чужим майном, шляхом вчинення нападу на ОСОБА_8 та її родину, поєднаного із проникненням у житло та із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Для досягнення вказаної злочинної мети, ОСОБА_7 на автомобілі марки «Део-Ланос» державний номерний знак НОМЕР_1 , спільно із ОСОБА_6 та невстановленою особою, 05.10.2021 приблизно о 19.00 годин прибули в м. Харків. Після чого залишили автомобіль марки «Део-Ланос» державний номерний знак НОМЕР_1 на пустирі неподалік кільцевої дороги та будинку ОСОБА_8 та направились до будинку АДРЕСА_2 .

Приблизно 20:15 перебуваючи біля домоволодіння ОСОБА_8 за вищезазначеною адресою, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інша невстановлена особа з метою приховування свого обличчя, одягнули чорні маски та перелізли через паркан, підійшовши до будинку, в якому перебувала потерпіла ОСОБА_8 та її мати ОСОБА_9 , 1949 року народження.

Після чого, застосовуючи невстановлений в ході досудового розслідування предмет, відкрили замок вхідної двері будинку та проникли до нього, де ОСОБА_6 застосував до ОСОБА_9 , яка перебувала у своїй кімнаті на другому поверсі будинку, насильство небезпечне для життя та здоров`я особи, а саме схопив з ліжка подушку, поклав на обличчя останньої та став її душити, намагаючись подолати волю до супротиву. В цей же час, ОСОБА_8 , яка перебувала на третьому поверсі будинку, почувши крики про допомогу своєї матері, спустилась до неї в кімнату, де побачила нападників та до ОСОБА_8 було застосоване насилля не небезпечне для життя та здоров`я особи, а саме ОСОБА_7 штовхнув її на ліжко до ОСОБА_9 і зв`язав її руки та ноги пластиковими стяжками, спричинивши фізичний біль, а після цього, подолавши волю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до супротиву, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інша невстановлена особа відкрито заволоділи грошима потерпілої ОСОБА_8 в сумі 35000 Польських злотих, що станом на 05.10.2021 відповідно до офіційного курсу НБУ складає 237044 грн. 50 коп. та 500 доларами США що станом на 05.10.2021 відповідно до офіційного курсу НБУ складає 13286 грн. 10 коп.

Після чого, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інша невстановлена особа з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь і розпорядившись їм у подальшому на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду, на загальну суму 250330 грн. 60 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, - розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

10.11.2021 ОСОБА_6 згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України, вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

10.11.2021 ОСОБА_6 , слідчим суддею Київського районного суду м.Харкова обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківському СІЗО на строк 60 днів - до 08.01.2022 включно, без визначення розміру застави.

28.12.2021 керівником Київської окружної прокуратури м. Харкова строк досудового розслідування продовжений до 3-х місяців, тобто до 10.02.2022.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.

Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, що пред*явлена та недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просила обрати інший запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

В провадженні ХРУП 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001565, в якому ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.3 ст. 187 КК України.

10.11.2021 ОСОБА_6 згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України, вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

10.11.2021 ОСОБА_6 , слідчим суддею Київського районного суду м.Харкова обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківському СІЗО на строк 60 днів - до 08.01.2022 включно, без визначення розміру застави.

28.12.2021 керівником Київської окружної прокуратури м. Харкова строк досудового розслідування продовжений до 3-х місяців, тобто до 10.02.2022.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_6 є осудною особою, який досяг 16-річного віку.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч..3 ст. 187 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: протоколом огляду місця події від 05.10.2021 за адресою: м. Харків, вул. Басейна,7;протоколом огляду місця події від 06.10.2021 за адресою: м. Харків, вул. Басейна, 5 показами потерпілої ОСОБА_8 протоколом пред`явлення особи за фотознімками за участю ОСОБА_8 , яка вказала на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;показами свідка ОСОБА_9 ;протоколом пред`явлення особи за фотознімками за участю ОСОБА_9 , яка вказала на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;показами свідка ОСОБА_10 ;протоколами проведення обшуку за місцями проживання ОСОБА_6 ОСОБА_7 а також протоколами проведення обшуку автомобілів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у ході яких було виявлено та вилучено речі та предмети, які мають доказове значення для даного кримінального правопорушення, а саме грошові кошти, золото та інші предмети.

Посилання підозрюваного про наявність алібі нічим не підтверджено, є голослівним, однак в судовому засіданні зобов*язано слідчого перевірити дані обставини.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри, на даній стадії проведення досудового розслідування кримінального провадження, щодо вчинення ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України за викладених у клопотанні обставин. І доводи захисту з даного питання не спростовують висновків слідчого судді.

Вказане може бути підставою для продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

З представленого до суду клопотання вбачається неможливість завершити досудове розслідування з об*єктивних причин.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 ,у сукупності з іншими обставинами.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідча суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі, може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків,потерпілих слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідча суддя бере до уваги, що існує коло осіб, які на даний час не допитані в якості свідків та потерпілих. Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного, як на свідків та потерпілих, що не допитані, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Також, існує ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється, у зв`язку із наявністю відомостей про те, що раніше судимий, офіційно не працевлаштований, і доказів щодо наявності законних джерел для існування не наведено.

Враховується слідчою суддею всі дані щодо особи ОСОБА_6 , який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, одружений, офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційних джерел для існування.

Доводи підозрюваного про наявність дитини та необхідність лікування є непідтвердженими та голослівними.

Всі зазначені дані про особу, не зменшують існування вищезазначених ризиків, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

За таких підстав, те, що злочин у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 є особливо тяжким, крім того, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідча суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід продовжити підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави, враховуючи застосування насильства під час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, в межах строку досудового розслідування, строком на 44 доби, тобто до 10.02.2022 року включно, без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Зобов`язати орган досудового розслідування, а саме слідчого ОСОБА_5 негайно повідомити про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_11 під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст.ст. 111,112 КПК України.

Встановити строк дії ухвали з 29.12.2021 по 10.02.2022.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1