Справа № 308/5388/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 , особи яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/225/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13. 05. 2021.
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження в частині скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 та Ужгородської місцевої прокуратури, яка полягає у невиконанні вимог п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, визнання протиправним об`єднання кримінальних проваджень, скасування постанови прокурора про об`єднання кримінальних проваджень, визнання протиправним зміну кваліфікації, скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження про: визнання протиправною бездіяльності слідчого та процесуального прокурора щодо невиконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 219 та п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження № 0003460 від 31. 10. 2019 та зобов`язання слідчого виконати вимоги п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України де жодній особі не було повідомлено про підозру; визнання протиправною бездіяльності слідчого та процесуального прокурора щодо невиконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 219 та п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження № 0001316 від 29. 04. 2019 та зобов`язання слідчого виконати вимоги п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, де жодній особі не було повідомлено про підозру; визнання протиправною бездіяльності слідчого та процесуального прокурора щодо невиконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 219 та п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження № 000057 від 16. 01. 2021 та зобов`язання слідчого виконати вимоги п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України; визнання протиправним об`єднання кримінальних проваджень № 0003460 та № 0001316 та скасування постанови прокурора від 20. 07. 2020 про об`єднання цих кримінальних проваджень; визнання протиправним зміни кваліфікації із ч. 1 ст. 125 на ч. 2 ст. 398 КПК України, яку було проведено 16. 01. 2021 у кримінальному провадженні № 0003460 від 31. 10. 2019; скасування постанови слідчого ОСОБА_7 про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 000057 від 16. 01. 2021 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України.

-2-

Із матеріалів судового провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з скаргою на бездіяльність Ужгородської місцевої прокуратури та слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , яка полягає у невиконанні вимог п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, визнання протиправним об`єднання кримінальних проваджень, скасування постанови прокурора про об`єднання кримінальних проваджень, визнання протиправним зміну правової кваліфікації, скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ухвалою від 13. 05. 2021 відкрив провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 в частині вимог, що стосується оскарження бездіяльності слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 щодо порушення триденного строку розгляду клопотання адвоката від 07. 04. 2021 і призначив скаргу до судового розгляду в цій частині в судовому засіданні на 17. 05. 2021.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що інші дії та бездіяльність слідчого, про які зазначив у своїй скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , не можуть бути предметом судового контролю в порядку ст. 303 КПК України, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 .
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 та особа, інтереси якої він захищає ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді від 13. 05. 2021 й постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_6 із зазначених у ній підстав. В обґрунтування апеляційної скарги зазначають про те, що слідчим суддею прийнято необґрунтоване рішення, що не узгоджуються із жодним пунктом ч. 1 ст. 303 КПК України.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з врахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора і слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування віднесено до повноважень слідчого судді та урегульовано главою 26 КПК України, якою чітко встановлені межі розгляду та вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарг. Також кримінальним процесуальним законом встановлені певні процедури оскарження, дотримання яких є обов`язковим.

-3-

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України, якою передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, можуть бути оскаржені: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов до правильного висновку, що зазначені вимоги у скарзі адвоката ОСОБА_6 не передбачені у переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України.
Як вбачається зі скарги, заявник - адвокат ОСОБА_6 просить визнати протиправним об`єднання кримінальних проваджень № 0003460 та № 0001316 та скасування постанови прокурора від 20. 07. 2020 про об`єднання даних кримінальних проваджень.
Частиною 6 статті 217 КПК України визначено, що рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржене.
Встановлення законодавцем певних обмежень на оскарження судових рішень має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через відповідні процесуальні фільтри для створення умов ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.
Окрім того, згідно ч. 1 ст. 36 та ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

-4-

Апеляційний суд звертає увагу на те, що об`єднання матеріалів досудового розслідування це процесуальне рішення, яке приймається виключно прокурором під час досудового розслідування і полягає у проведенні необхідних процесуальних дій у межах одного кримінального провадження щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Отже, зміст та вимоги скарги адвоката ОСОБА_6 в цій частині виходять за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді.
Крім того, що стосується вимог заявника про визнання протиправною бездіяльність слідчого та процесуального прокурора щодо невиконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 219 та п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України про закриття кримінальних проваджень № 0003460 від 31. 10. 2019, № 0001316 від 29. 04. 2019 та № 000057 від 16. 01. 2021 та зобов`язання слідчого виконати вимоги п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України та скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 000057 від 16. 01. 2021, то такі також не є предметом розгляду в межах передбачених ст. 303 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, до слідчого судді може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя прийшов до правильного висновку що, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Разом з тим, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
У відповідності до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

-5-

Статтею 303 КПК України, а саме частиною 1 цієї статті пунктом 7, законодавцем передбачено оскарження у суді рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником та пунктом 11 відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінального процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Положенням статті 284 КПК України регламентовано порядок та підстави закриття кримінального провадження та зазначено, що про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України).
Таким чином, прокурор встановивши підстави для закриття кримінального провадження виносить про це постанову і жодних інших дій не вчиняє, тобто приймає процесуального рішення.
З аналізу вищевказаних норм кримінального процесуального законодавства вбачається, що клопотання заявника про закриття кримінального провадження не містить у собі прохання про проведення процесуальної дії, а відтак постанова за наслідками розгляду такого клопотання не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями глави 6 цього Кодексу з урахуванням вимог ст. 220 КПК України.
Відтак вимоги заявника, які містяться у прохальній частині скарги, а саме про зобов`язання сторону обвинувачення до вчинення конкретних дій, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями глави 6 цього Кодексу.
Що стосується вимог адвоката ОСОБА_6 про визнання протиправним зміну кваліфікації із ч. 1 ст. 125 на ч. 2 ст. 398 КПК України, яку було проведено 16. 01. 2021 у кримінальному провадженні № 0003460, то такі також не можуть бути предметом розгляду в межах вимог, передбачених ст. 303 КПК України, оскільки вирішення питання про зміну кваліфікації дій підозрюваного чи обвинуваченого належить до дискреційних прав слідчого чи прокурора, що прямо передбачено ст. ст. 36, 40 КПК України. Такого права в силу п. 18 ст. 3 КПК України не має і слідчий суддя на стадії досудового розслідування. Тому він не має процесуального права зобов`язати слідчого змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Отже, слідчим суддею, враховуючи наведені положення кримінального процесуального закону, та з урахуванням викладених вище вимог заявника, правильно зроблено висновок про те, що можливість такого оскарження дій (бездіяльності) слідчого та прокурора заявником адвокатом ОСОБА_6 , як у конкретному випадку, - не передбачене кримінальним процесуальним законом, у зв`язку із чим слідчим суддею в цій частині також постановлено обґрунтоване судове рішення.

-6-

При цьому, як зазначалось вище, слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого або ж прокурора приймати конкретні рішення у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, оскільки слідчий та прокурор є незалежними у своїй процесуальній діяльності та ніхто не має права втручатися у їх діяльність, окрім випадків, передбачених ст. ст. 36, 40, 303 КПК України.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що вимоги скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 за якими відмовлено у відкритті провадження, не підлягають оскарженню в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, тому підстав для задоволення скарги в цій частині апеляційний суд не вбачає.
Разом з тим, ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено можливість оскарження на досудовому провадженні, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді, окрім іншого, з вимогами про скасування постанови слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 000057 від 16. 01. 2021 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України.
Таким чином, заявником адвокатом ОСОБА_6 оскаржується рішення, дії чи бездіяльність, перелік яких чітко регламентовано ст. 303 КПК України, тому колегія суддів визнає помилковим висновок слідчого судді про те, що порушені у скарзі питання, не відносяться до повноважень слідчого судді та не входить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст. 303 КПК України, оскільки
З огляду на викладене, посилання слідчого судді на ч. 4 ст. 304 КПК України, як на підставу для відмови у відкритті провадження, є передчасним. Відтак, слідчий суддя достовірно не встановив, що є предметом оскарження, а у своїх висновках з цього приводу допустив суперечності, які не ґрунтуються ні на вимогах скарги, ні на додатках наданих до скарги і такі висновки не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.
Крім того, з матеріалів судового провадження вбачається, що заявник адвокат ОСОБА_6 та особа, в інтересах якої подано скаргу, ОСОБА_5 присутніми в судовому засіданні під час розгляду скарги не були, відсутні і дані щодо їх повідомлення про час та день розгляду скарги в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника тощо.

Проте, слідчий суддя розглянув дану скаргу без дотримання вимог ст. 306 КПК України, у зв`язку з чим висновок про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою в частині скасування постанови слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 000057 від 16. 01. 2021 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, є передчасним і таким, що не грунтується на вимогах закону, так як з дотриманням порядку, передбаченого ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя мав можливість безпосередньо з`ясувати обставини з приводу яких була подана скарга, реалізувавши обов`язок, передбачений ст. 3 КПК України щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод
-7-

та інтересів осіб у кримінальному провадженні, в тому числі, забезпечити доступ до правосуддя, з послідуючим прийняттям одного з рішень, передбачених ст. 307 КПК України.
Крім того, приймаючи рішення слідчий суддя порушив загальні засади кримінального провадження, а саме: законність (ст. 9); доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (ст. 21); забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 ), тим самим позбавив заявника права на судовий захист своїх законних інтересів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині, що стосується відмови у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 щодо скасування постанови слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 000057 від 16. 01. 2021 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, знайшли своє підтвердження, що зумовлюють скасування ухвали слідчого судді від 13.05.2021 в цій частині. Оскільки слідчий суддя в цій частині не розглядав скаргу адвоката ОСОБА_6 по суті, а відмовив у відкритті провадження, то апеляційний суд, скасовуючи ухвалу слідчого судді в цій частині не може розглянути її по суті, а вирішує питання про необхідність її розгляду слідчим суддею місцевого суду.
Ураховуючи, що прийняття рішення стосовно відкриття провадження за скаргою, відповідно до змісту ст. 304 КПК України, а також розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної скарги згідно вимог ст. ст. 306, 307 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду і, за змістом ст. 407 КПК України, не входить до повноважень апеляційного суду, а розгляд її по суті апеляційним судом буде суперечити вимогам ст. 129 Конституції України, матеріали підлягають поверненню до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження та розгляду скарги по суті.
З цих підстав, апеляційна скарга ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13. 05. 2021 в частині відмови у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 щодо скасування постанови слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 000057 від 16. 01. 2021 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування передбачених п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, скасувати, а матеріали судового провадження за скаргою в цій частині направити на новий розгляд до того ж суду зі стадії прийняття скарги.
В решті ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13. 05. 2021 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді: