Дата документу 28.12.2021 Справа № 333/8242/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/8242/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/1128/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Світлодолинське, Мелітопольського району, Запорізької області, громадянина України, який офіційно не працює, не одружений, має середню освіту, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений:

13 березня 1995 року Київським районним судом м.Полтави засуджено за ч.2 ст.141 КК України до 1 ріку 6 місяців позбавлення волі;

02 квітня 1998 року Жовтневим районним судом м.Полтави засуджено за ч.2 ст.141 КК країни до 4 років позбавлення волі;

25 липня 2006 року Київським районним судом м.Полтави засуджено за ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання у виді штрафу 800 гривень;

14 березня 2007 року Жовтневим судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ст.81 КК України, звільнений умовно-достроково. Невідбутий строк 2 роки 18 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2021 року, якою клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0001629 від 23 листопада 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, задоволено та обрано підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 17:30 години 23 січня 2022 року, з визначенням розміру застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, та обрати інший запобіжний захід.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що суддя виніс необґрунтоване рішення всупереч законним правам та інтересам підозрюваного.

В клопотанні слідчого вказано, що підозрюваний раніше судимий і тому суд вважає ризик продовження злочинної діяльності очевидним, тобто він ставиться до підозрюваного як до винуватого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, тоді як вина ОСОБА_6 не доведена відповідно до закону. Вказаний ризик не підтверджений достатніми доказами та не обґрунтований судом, те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не може бути підставою для обрання та продовження строку найсуворішого запобіжного заходу. Разом з тим, у слідства відсутні дані про те, що ОСОБА_6 судимий. Наявні судимості, остання з яких в 2007 році, є погашеними.

ОСОБА_6 виховує малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання. Працює, хоча й не оформлений офіційно, тобто він має дохід для життєдіяльності. Вказане дає підстави стверджувати, що ОСОБА_6 має міцні соціальні стосунки, у нього відсутні підстави переховуватися від органів досудового слідства та суду. В матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про його наміри переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

На думку сторони захисту, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за вимогою до суду. Більш м`який запобіжний захід може забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідча СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , звернулася до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 23 листопада 2021 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілого ОСОБА_12 після чого, з метою наживи та незаконного збагачення, повалив на землю потерпілого ОСОБА_12 , продовжуючи наносити хаотичні удари руками в область обличчя та шиї ОСОБА_12 . Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 відкрито заволоділи майном, що належить потерпілому ОСОБА_13 , а саме: чоловічою барсеткою чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки «Sumsung» у корпусі білого кольору, вартістю 1000 гривень, ключі, портативний зарядний пристрій, пристрій для куріння марки «IQOS», рідина для куріння, сонцезахисні окуляри, піна для бриття, станки для бриття, кухонний ніж, блокнот, гаманець чорного кольору, розкладний ніж зі штопором, ліхтарик, запальничка та документи на ім`я потерпілого: паспорт, свідоцтво про народження, довідка про інвалідність, пенсійне посвідчення, ідентифікаційний код, медична картка, свідоцтво про смерть на ім`я матері, які майнової цінності для потерпілого не представляють.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_11 , разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 1000 гривень.

23 листопада 2021 року в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_6

23 листопада 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні ним вищезазначеного кримінального правопорушення в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: допитом потерпілого ОСОБА_12 ; допитом свідка ОСОБА_14 ; пред`явленням особи для впізнання; оглядом вилучених предметів (викраденого у потерпілого майна); іншими доказами, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як убачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, доданими до клопотання, вказаними як в самому клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді, в т.ч. показаннями потерпілого та свідка, протоколом пред`явленням особи для впізнання; оглядом вилучених предметів, тощо.
Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
У рішенні Європейського Суду з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Доводи сторони захисту про недоведеність вчинення інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення є передчасними та мають ретельно перевірятися під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні.
В ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких суд дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
Ці висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.
Також слідчий суддя, з урахуванням обставин провадження, в т.ч. майнового стану підозрюваного та відомостей про його особу, дійшов правильного висновку про можливість визначення розміру застави у розмірі 20 мінімумів для працездатних осіб, що складає 87560 грн, як альтернативу застосованому запобіжному заходу у виді тримання під вартою, оскільки саме такий розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, що не суперечить положенням ч. 5 ст.182 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі, яка є належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту самої ухвали та матеріалам провадження.
Доводи апелянта з приводу того, що посилання суду першої інстанції на судимості підозрюваного ОСОБА_6 , які погашені, є порушенням вимог законодавства, є безпідставними, оскільки відомості про особу підозрюваного, в тому числі щодо неодноразового притягнення останнього раніше до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини враховані судом на підтвердження ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що не суперечить положенням ч.1 ст.88 КПК України.
Твердження сторони захисту про те, що підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 стала лише тяжкість інкримінованого останньому злочину є необґрунтованими.
В свою чергу, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, Суд не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_6 має міцні соціальні стосунки, виховує малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, працює, хоча й не оформлений офіційно, тобто він має дохід, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки вищевказані обставини суттєво не зменшують встановлених ризиків та в даному випадку не свідчать про достатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення його належної процесуальної поведінки і запобігання встановлених ризиків.
Також доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України, є безпідставними, з огляду на фактичні обставини та ступінь тяжкості правопорушення, у якому обвинувачується останній, суворість можливого покарання та відомості про особу підозрюваного у сукупності.
Відомостей про те, що ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в матеріалах провадження немає.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2021 року, якою клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0001629 від 23 листопада 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, задоволено та обрано підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 17:30 години 23 січня 2022 року, з визначенням розміру застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4