В И Р О К
іменем України

"27" жовтня 2021 р.м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0008556 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26.09.2017 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 22.05.2017, маючи значні боргові відносини в силу своїх шахрайських дій, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме автомобілем марки «KIA Cerato» д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, шляхом обману, розробив з цією метою злочинний план, згідно якого він домовився із потерпілим про виконання ремонтних робіт належного потерпілому ОСОБА_8 на праві власності автомобіля «KIA Cerato» д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, однак об`єктивно не збирався виконувати взяті на себе зобов`язання.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння автомобілем шляхом обману, ОСОБА_4 15.05.2017, перебуваючи в гаражному кооперативі, «Сокіл 1», що розташований за адресою м. Київ, вул. Туполєва, 1-А, під приводом виконання ремонтних робіт отримав від потерпілого автомобіль марки «KIA Cerato» д.н.з.. НОМЕР_2 .

Після чого, ОСОБА_4 , запевнивши потерпілого у законності своїх намірів, без відома та згоди потерпілого перегнав автомобіль марки «KIA Cerato» р.н. НОМЕР_1 , вартістю 154510,30 гривень на охоронювану автостоянку, що розміщена за адресою: м. Київ, пр-т Правди, 5 тим самим незаконно заволодів ним.

Крім цього, 01.08.2017, в денний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи в гаражному кооперативі «Сокіл-2» за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 1-А, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, розробив з цією метою злочинний план, згідно якого він створював враження ділової людини, яка займається ремонтом автомобілів, та продажем автомобільного пального, однак об`єктивно не міг та не збирався виконувати взяті на себе зобов`язання та під приводом продажу бензину, отримав від потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1500 гривень, із взятим на себе зобов`язанням надання бензину до 03.08.2017.

Однак ОСОБА_4 так і не надав потерпілому бензин та не повернув грошові кошти, отримані шахрайським шляхом тим самим, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 , на загальну суму 1500 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України не визнав та пояснив,що з потерпілим ОСОБА_8 його познайомила його матір. В травні 2017 році від час розмови ОСОБА_8 , знаючи що він ремонтує автомобілі, запропонував йому відремонтувати його автомобіль. Вони домовилися, що потерпілий ОСОБА_8 дає йому автомобіль «KIA Cerato» та кошти на його ремонт, при цьому додав, що в майбутньому хоче його продати, та попросив допомогти в цьому за окремий заробіток. В подальшому, зустрівшись за адресою проживання потерпілого ОСОБА_8 , вони домовилися за ціну, та разом транспортували вказаний автомобіль до гаражу по вул. Туполева в м. Києві, який він орендував, та де він мав ремонтувати автомобіль і передав йому частину коштів на ремонт. Після чого, вони ще зустрічалися та ОСОБА_8 передавав йому кошти. Він підтверджує, що загалом ОСОБА_8 передав йому 14100 гривень. Він довго шукав запчастини на вказаний автомобіль, особливо двигун, про що повідомляв ОСОБА_8 . З часом, останній почав телефонувати йому та його матері в пізній час, в стані алкогольного сп`яніння та говорити неприємні речі. Так, одного разу ОСОБА_8 сказав, що йому це все набридло, та він буде забирати автомобіль та кошти, які давав на його ремонт. На той час він вже віддав завдаток за двигун, який йому повернули, коли він сказав, що не буде купувати його. ОСОБА_8 почав йому погрожувати, сказав, щоб він привіз його автомобіль йому додому, туди звідки він його взяв. Оскільки він почав переживати за своє життя, він сказав, що просто залишить автомобіль на стоянці, та якщо ОСОБА_8 захоче його забрати, нехай просто зателефонує та він йому скаже, де забирати автомобіль. ОСОБА_8 не давав йому згоди на переміщення автомобіля і не заперечував з приводу цього. Ключі та техпаспорт від автомобіля охоронець стоянки відмовився забирати, тому він їх залишив ОСОБА_11 ,з яким на той час товаришував, так як той жив поряд зі стоянкою, що по пр-ту Правди, 5-Б в м.Києві. Так як, ОСОБА_8 досить довгий час йому не телефонував, то він забрав у ОСОБА_11 ключі та техпаспорт. Більше ніж через три місяці йому знову зателефонував ОСОБА_8 , який сказав, що буде звертатися до поліції, проте він не відреагував на вказані слова. Через де-який час його до райвідділу запросив слідчий з приводу написання на нього заяви ОСОБА_8 про викрадення автомобілю. В відділку поліції він зустрів ОСОБА_8 , якому запропонував повернути автомобіль, на що останній погодився. Приїхавши на стоянку виявилося, що автомобіля там вже немає та охоронець вказав на нього при слідчому, що автомобіль забирав не він, а інші дві особи на евакуаторі забрали транспортний засіб. Ключі та техпаспорт він повернув потерпілому в поліції. За весь цей час ОСОБА_8 приїзджав до гаражу та бачив свій автомобіль. Він не пропонував ОСОБА_9 придбати автомобіль, а запитував чи є люди, які бажали придбати авто. Кошти ОСОБА_8 він не повертав, вони були витрачені на ремонт автомобіля, на оренду гаражу, та запчастини. Куди зник зі стоянки автомобіль йому не відомо, можливо ОСОБА_8 сам його забрав, після чого написав на нього заяву. Він готовий повернути ОСОБА_8 кошти, які не були витрачені на ремонт автомобіля.

З потерпілим ОСОБА_9 він познайомився, коли ремонтував в гаражі по вул. Туполева автомобіль «KIA Cerato». З останнім в нього була усна домовленість без визначених строків, що ОСОБА_9 придбає в нього паливо за вигідною ціною, та передав йому 1500 гривень. Він декілька разів телефонував ОСОБА_9 та повідомляв, що на той час палива за вигідною ціною немає. Будь-яких реквізитів, щоб повернути потерпілому ОСОБА_9 гроші, в нього не було. 03.12.2020 він повернув потерпілому ОСОБА_9 гроші шляхом переводу «Укрпоштою». В нього не було наміру заволодіти коштами останнього.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів не визнав, його вина повністю підтверджується показаннями потерпілих та свідків, а також зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними і дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який під час судового провадження дав суду показання про те, що з обвинуваченим він знайомий. В травні 2017 року в нього виникли проблеми з автомобілем та під час його розмови з матір`ю ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_4 був присутній, останній зарекомендував себе як фахівець, який може допомогти. Вони з обвинуваченим усно домовилися, що той самостійно знайде і купить йому двигун, проведе ремонт автомобіля. Обвинувачений сказав, що це буде коштувати 12000 гривень, а по закінченню роботи буде якась сума за роботу, приблизно 100-200 доларів США. Загальний термін роботи обвинувачений зазначав як 3-4 тижні. Можливість користування обвинуваченим автомобілем не оговорювалася, автомобіль передавався виключно для ремонту. Після чого 10.05.2017 року ОСОБА_4 повідомив йому, що знайшов двигун на його автомобіль та може приступити до ремонту. 11.05.2017 року він перерахував обвинуваченому частину коштів на картку, а саме 6000 гривень, та 12.05.2017 року решту коштів, що становить 6000 гривень, віддав готівкою в присутності свідка. 15.05.2017 року обвинувачений приїхав до нього додому та за допомогою буксира вони завезли його автомобіль на місце ремонту на вул. Туполєва, 1-А, де знаходився гараж ОСОБА_4 . Інше місце для ремонту автомобіля не обговорювалося. Він добровільно передав обвинуваченому автомобіль для здійснення ремонту. Після чого, на протязі місяця обвинувачений говорив, що під час ремонту виникають проблеми, в подальшому взагалі перестав відповідати на телефонні дзвінки. Він намагався знайти ОСОБА_4 за допомогою його матері, яка говорила що не знає, де він. В подальшому, в серпні, він все таки знайшов обвинуваченого, який сказав, що ремонт автомобіля майже закінчений, та що він перебуває в м. Луцьк. Також ОСОБА_4 запропонував йому купити гуму на автомобіль, на що він погодився, та перерахував йому на карту кошти в сумі 2100 гривень двома платежами по 1700 гривень та 400 гривень, після чого обвинувачений знову перестав відповідати на телефонні дзвінки. Потім він поїхав на місце ремонту автомобіля, а саме на вул. Туполєва, 1-А, де йому хлопці з сусідніх гаражів повідомили, що обвинувачений також їм заборгував гроші, та посвітивши ліхтарем в гараж, побачив, що він пустий. Зв`язавшись з власником гаража, останній йому повідомив, що ОСОБА_4 і йому також заборгував гроші, забрав свої речі та втік з гаража. Таким чином з`ясувалося, що обвинувачений без його дозволу перемістив його автомобіль на невідоме місце, та він звернувся до правоохоронних органів. В подальшому працівники поліції, зателефонували йому та сказали, що автомобіль знайшовся. Приїхавши до поліції, він під розписку забрав ключі від автомобіля та з слідчим та обвинуваченим поїхали на стоянку по вул. Правди, на яку ніби то обвинувачений без його дозволу перемістив його автомобіль, проте автомобіля там не було. Шкода завдана злочином йому не відшкодована. Він оцінює завдану матеріальну шкоду в розмірі вартості автомобіля, що становить 154510 гривень та моральну шкоду в розмірі 136967 гривень, оскільки у зв`язку із втратою автомобіля він втратив роботу.

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який під час судового провадження дав суду показання про те, що з обвинуваченим знайомий, оскільки його гараж знаходився поряд з гаражем, який орендував ОСОБА_4 протягом приблизно двох місяців 2017 року. 01.08.2017 року обвинувачений запропонував йому придбати пальне, яке він може дістати дешевше, на що він погодився, та передав йому частину коштів в сумі приблизно 700 гривень. В подальшому обвинувачений зателефонував йому та сказав, що пального можна взяти більше, але потрібно доплатити гроші, що він і зробив, перерахувавши гроші на карту. Обвинувачений говорив, що на протязі тижня пальне буде, потім взагалі перестав виходити на зв`язок. Загальна сума завданої шкоди становить 1500 гривень, це загальна сума яку він віддав обвинуваченому на пальне. Домовленість між ними була усна. Він бачив в гаражі обвинуваченого автомобіль «KIA Cerato» та ОСОБА_4 пояснював, що ремонтує автомобіль товариша. ОСОБА_4 пропонував йому придбати вказаний автомобіль приблизно за 3000-4000 гривень, або ж диски з автомобіля, на що він відмовився;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який під час судового провадження дав суду показання про те, що з обвинуваченим він не знайомий. Він працює на стоянці, що на пр-ті Правди в м. Києві, куди в 2017 році неодноразово приїжджав слідчий, який шукав автомобіль, який саме автомобіль, він не пам`ятає. Пам`ятає, що вказаний автомобіль перебував на стоянці приблизно два місяці та одного разу було сплачено 800 гривень за стоянку. Один день місяця на стоянці на той час коштував 20 гривень. Хто саме забирав автомобіль, він не пам`ятає.

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.09.2017 року;

- заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, з додатками до неї, від 06.09.2017 року;

- заявою ОСОБА_4 від 27.09.2017 року про добровільну видачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключ з пультом дистанційного керування від автомобіля марки «КІА Черато», р.н. НОМЕР_1 ;

- розпискою ОСОБА_13 від 28.09.2017 року про отримання від слідчого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключа від замка запалювання від автомобіля марки «КІА Черато», р.н. НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 27.09.2017 року, відповідно до якого за участю потерпілого ОСОБА_13 було оглянуто охоронювану автостоянку по пр-ту Правди, 5 в м. Києві, де автомобіль марки «КІА Черато», р.н. НОМЕР_1 виявлено не було;

- протоколом огляду місця події від 05.10.2017 року, відповідно до якого за участю потерпілого ОСОБА_13 було оглянуто ділянку місцевості за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 1-А, а саме гаражний бокс № НОМЕР_3 , ряд НОМЕР_4 , гаражного кооперативу «Сокіл 1», куди ОСОБА_8 привіз свій автомобіль «КІА Черато», р.н. НОМЕР_1 та передав ОСОБА_4 для проведення ремонтних робіт;

- висновком експерта КНДЕКЦ № 12-2/1408 від 22.12.2017 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого, середня ринкова вартість автомобіля марки «КІА Черато», р.н. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1591 куб.см., коробка передач механічна, передній привід, станом на 26.09.2017 року, становила 154510,30 гривень;

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинене кримінальне право- порушення від 16.12.2017 року.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не заволодів автомобілем потерпілого ОСОБА_8 , як і його показання в частині не заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 , на думку суду не відповідають дійсності , оскільки повністю спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , показання яких послідовні, не протирічиві, узгоджуються з іншими доказами і підстав не вірити їм, в суда немає.

Таким чином, аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України вірна, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство) та незаконно заволодів транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує обставини скоєння кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який згідно ст. 12 КК України на даний час відносяться до категорії тяжких злочинів, обставини скоєння кримінальних правопорушень, враховує особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий, не працює, його відношення до скоєного. Згідно ст.ст. 66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання останнього, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст. 289 КК України, а за ч.1 ст.190 КК України відповідно до вимог ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності.
Поряд з цим суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України та додаткову міру покарання у виді конфіскації майна не застосовувати.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави вартість проведення експертизи №12-2/1408 що становить 494 гривні 35 копійок.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_8 , підлягає задоволенню тільки частково. При цьому в частині матеріальної шкоди може бути задоволений в повному обсязі на суму 154510 гривень 30 копійок, оскільки зазначена сума збитків підтверджується висновками судової авто- товарознавчої експертизи від 22 грудня 2017 року.

Поряд з цим, з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань, які потерпілий зазнав у зв"язку з викраденням його автомобіля, а також з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_8 моральну шкоду частково на суму 85000 гривень, яку стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України і призначити покарання:

- за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації всього належного йому на праві власності майна.

- за ч.1 ст. 190 КК України у відповідності з вимогами ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбуття основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 вартість проведення експертизи, що становить 494 (чотириста дев`яносто чотири) гривні 35 (тридцять п`ять) копійок на користь держави.

Цивільний позов задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_8 154510,30 гривень матеріальної шкоди та 85000 гривень моральної шкоди , а всього 239510 гривень 30 копійок.

Речові докази після набрання вироком законної сили:
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від замка запалювання автомобіля марки «КІА Черато», р.н. НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_8 ;

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1