ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/818/1688/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- прокурора ОСОБА_6 ,
- представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами представника ПрАТ «Підсереднє» - адвоката ОСОБА_7 , представника ТОВ «Новоолександрівське», ТОВ «Федорівський» - адвоката ОСОБА_8 , представника ТОВ «Агросвіт» - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.08.2021,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000628 від 06.05.2021 про арешт майна.

Накладено арешт на майно, вилучене 14.07.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, власником якого є Державне підприємство «Дослідне господарство «Аграрне» інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України» (розташоване за адресою: Харківська область, Балаклійський район, селище Веселе, вул. Миру, б. 56).

Накладено арешт на майно, вилучене 14.07.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, власником якого є Державне підприємство «Дослідне господарство «Кутузівка» інституту сільського господарства північного сходу НААН України»» (розташоване за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Кутузівка, вул. Шкільна, б. 6.

Накладено арешт на майно, вилучене 14.07.2021 в ході обшуку за адресою: Харківська область, Вовчанський район, село Шестакове, вул. Шкирівка, б. 244г, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, власником якого є СТОВ «Агросвіт» (розташовані за адресою: Харківська область, Вовчанський район, село Шестакове, вул. Шкирівка, б. 244г.

Накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 14.07.2021 в ході обшуку за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, с. Федорівка, вул. Праці, б. 1, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, власником якого є ТОВ «Федорівський» (розташовані за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, с. Федорівка, вул. Праці, б. 1.

Накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 14.07.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом заборони його, користування, розпорядження та відчуження, власником якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ).

Накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 14.07.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, власником якого є ПрАТ «Підсереднє» (розташовані за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, селище Підсереднє, вул. Центральна, б. 10).

Накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 14.07.2021 в ході обшуку за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Новоолександрівка, вул. Центральна, б. 32, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, власником якого є ТОВ «Новоолександрівське» (розташовані за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Новоолександрівка, вул. Центральна, б. 32.

Строк арешту арештованого майна, а саме: системних блоків, жорстких дисків, накопичувачів, флеш носіїв, визначено до закінчення дослідження експертом (спеціалістом) їх змісту та отримання копії інформації, яка там міститься.

Майно, на яке накладено арешт збережено у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», а саме в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 11.08.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000628 від 06.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 191, ч. ч. 1, 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження №0000628 від 06.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 191, ч. ч. 1, 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя послався на те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження..

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник ПрАТ «Підсереднє» - адвоката ОСОБА_7 , представник ТОВ «Новоолександрівське», ТОВ «Федорівський» - адвоката ОСОБА_8 , представник ТОВ «Агросвіт» - адвокат ОСОБА_9 подали апеляційні скарги в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.08.2021 та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання повністю.

Апеляційні скарги обґрунтовують тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України як і клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представників власників майна, які просили задовольнити апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженні №0000628 від 06.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 191, ч. ч. 1, 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор довів достатність підстав вважати, що вказане майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В ч. 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Судова колегія зазначає, що в даному випадку арешт на майно, яке вилучене (системний блок, жорсткі диски, флеш носії), накладено саме як на носії інформації в електронному вигляді.

Крім того, слідчий суддя поклав обов`язок повернути вказане майно через місяць, після залучення спеціаліста, власникам.

Апеляційний суд враховує, що слідчий та прокурор не є експертами в даній галузі.

Прокурором в судовому засіданні надано копії постанов про призначення судової комп`ютерної експертизи, судової економічної експертизи та судової товарознавчої експертизи.

Задовольнивши клопотання з посиланням на зміст ст. 170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч. 2 ст. 170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Відповідно до порядку, передбаченого ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v.Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.

Всі інші питання: фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Стосовно доводів апеляційної скарги представників власників майна, колегія суддів зазначає, що фактичні обставини кримінального провадження, питання наявності складу кримінального правопорушення, винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також вірності кваліфікації вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Арешт накладено саме для проведення відповідних експертиз з метою вирішення питання щодо не причетності чи причетності до кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до порядку, передбаченого ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційних скарг не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги представника ПрАТ «Підсереднє» - адвоката ОСОБА_7 , представника ТОВ «Новоолександрівське», ТОВ «Федорівський» - адвоката ОСОБА_8 , представника ТОВ «Агросвіт» - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.08.2021 щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №000000628 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді