23.09.2021
Справа № 359/6771/20
Провадження № 1-кп/359/220/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

23 вересня 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0001548, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2020, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Собатин, Іршавського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого 11.02.2015 вироком Андрушівського районного суду Житомирської області, за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 13.04.2016 вироком Андрушівського районного суду Житомирської області, за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, до 3 років 9 місяців позбавлення волі, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.11.2017 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 10 місяців 29 днів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , або АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_9 , будучи раніше засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив злочин проти власності.
08.08.2020 приблизно о 03 год. 40 хв., ОСОБА_9 перебував поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , де у цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований та таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом пошкодження металопластикових дверей, таємно проник до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та викрав належні ФОП ОСОБА_8 товари: 10 алюмінієвих бляшанок слабоалкогольного енергетичного сильно газованого напою «Revo» ємністю 500 мл., загальною вартістю 339 грн. 90 коп., 10 шоколадок молочних «Millenium Golden Nut» 90 г., загальною вартістю 235 грн. 00 коп., 8 шоколадних батончиків «Bounty» 57 г., загальною вартістю 99 грн. 28 коп., 6 шоколадних батончиків «Snickers» 50,5 г., загальною вартістю 61 грн. 44 коп. та грошові кошти у національній валюті у розмірі 300 грн.
Потім, ОСОБА_9 вийшов з приміщення кафе та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв потерпілому ФОП ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1035 грн. 62 коп.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та поєднаного з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Зазначив, що пред`явлене йому обвинувачення відповідає дійсності. Щиро розкаявся та показав, що він дійсно 08.08.2020 близько в нічний час перебував поблизу кафе «У парку» в с. Мирне. Вирішив здійснити крадіжку з вказаного кафе, де шляхом пошкодження металопластикових дверей проник до приміщення та викрав перераховані товари та грошові кошти у розмірі 300 грн. Після цього, він приніс всі викрадені речі до місця свого проживання, а зранку їх виявили працівники поліції. Просив суд суворо не карати, зобов`язався в подальшому не вчиняти подібного.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно та поєднані з проникненням у приміщення.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 суд вважає правильною.

Так, майно, яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_9 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим таємно, тому воно визначається як крадіжка. ОСОБА_9 досягнув віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодівав, було для нього чужим, і він не мав права на нього. ОСОБА_9 усвідомлював суспільно небезпечний характер його діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь. ОСОБА_9 виконав усі дії об`єктивної сторони крадіжки які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Отже, вчинений обвинуваченим злочин є закінченим.

Разом з цим, обвинувачений злочин вчиняв з проникненням в інше приміщення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009, під приміщенням слід розуміти різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо). Так, обвинувачений перебуваючи поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 , двері до якого було зачинено на замок, шляхом пошкодження металопластикових дверей, таємно проник до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Умисел на викрадення чужого майна у нього виник ще до проникнення у кафе. Тому крадіжка має ознаку його вчинення - поєднані з проникненням у приміщення.

ОСОБА_9 , раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, відповідних висновків не зробив та знову вчинив новий злочин проти власності. У пункті 7 ППВСУ «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2010 зазначено, що передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки. Якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів. Тому враховуючи все зазначене, в діяннях ОСОБА_9 , міститься ознака повторності.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналізуючи дані при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він раніше неодноразово судимий 11.02.2015 вироком Андрушівського районного суду Житомирської області, за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 13.04.2016 вироком Андрушівського районного суду Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, до 3 років 9 місяців позбавлення волі, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.11.2017 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 10 місяців 29 днів. Обвинувачений не одружений. На утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. Офіційно не працевлаштований. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений не притягувався до адміністративної відповідальності. Не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження потерпілим цивільний позов до обвинуваченого не пред`явлено, що свідчить про відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого морального чи матеріального характеру.
Разом з тим, суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, добровільне відшкодування завданої шкоди, оскільки викраденим майном він розпорядитися на власний розсуд.
Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_9 суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, згідно вимог статті 12 КК України та з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, з цього приводу, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

Разом з тим, суд враховує фактичну тяжкість вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого. Суд враховує, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а також, із урахуванням правової позиції прокурора, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_9 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на три роки з визначенням відповідних обов`язків судом.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого, є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Захід забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту накладеного згідно із ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2020, скасувати.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні експертизи в сумі 210 гривень 00 копійок.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, ст. 122, 124, 127-128, ч. 3, ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75-76, ч. 3 ст. 185 КК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , на користь Держави України 210 гривень 00 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Захід забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту накладеного згідно із ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2020, скасувати.
Речові докази: чорну шкіряну сумку з бляшанкою з-під слабоалкогольного напою «РЕВО», передати у володіння власника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти у сумі 300 гривень, залишити у володінні власника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти у сумі 2893 гривень, залишити у володінні власника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1