Провадження № 1-кп/947/1152/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчого судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000722 від 30.08.2021 року, та угоду про визнання винуватості від 24.09.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, українка, уродженка м. Одеси, маюча середню освіту, одружена, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима;

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 , з угодою про визнання винуватості укладеною між прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні № №0000722 від 30.08.2021 року з одного боку та ОСОБА_6 з іншого боку на підставі ст.ст.468,469,472 КПК України.
Так, 30.08.2021, біля 00 годин 28 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись на дитячому майданчику біля будинку № 22 по проспекту Академіка Глушка в місті Одесі, вчинила дії, які виражалися в гучному викрикуванні нецензурної лайки, що підпадає під порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, що виразилось під час вживання останньою спиртних напоїв. В результаті чого, від мешканців зазначеного будинку, на ОСОБА_6 надійшла скарга до спеціалізованої лінії оператора «102» щодо порушення тиші, на підставі чого на вказану адресу направлено екіпаж патрульної поліції «Океан №108».

У вказаному екіпажі патрульної поліції «Океан № 108» згідно розрахунку сил та засобів батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП від 30.08.2021 перебував інспектор 2 взводу 5 роти 1 батальйону УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 (посвідчення ОДП 012662 від 19.02.2019 дійсне до 19.02.2023, спеціальний жетон № 0004447) та поліцейський 2 взводу 5 роти 1 батальйону УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_7 (посвідчення ОДП 015831 від 18.02.2020 дійсне до 18.02.2024, спеціальний жетон № 0002615), які відповідно до книги розстановки сил та засобів, перебуваючи у форменому одязі працівників патрульної поліції з нагрудними жетонами 30.08.2021 несли службу з патрулювання території Київського району м. Одеси на службовому автомобілі «Renault SANDERO» д/н НОМЕР_1 з маркуванням «Патрульна поліція».

Виконуючи свої службові обов`язки відповідно до:

- ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» назвали свої прізвища, посади, спеціальні звання пред`явивши при цьому свої службові посвідчення.

- п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» - вжили заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень;

- п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» - вжили заходи, спрямовані на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення, про що ОСОБА_6 було повідомлено та запропоновано покинути дитячий майданчик на якому вона знаходилась, так, як її дії підпадають під ознаки ст. 182 КУпАП - порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Ігноруючи законні вимоги працівників патрульної поліції, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 не бажаючи підкорятися законним вимогам працівника поліції почала вести себе агресивно, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу поліцейських.

Надалі, ОСОБА_6 розуміючи, що ОСОБА_5 є працівником патрульної поліції, а саме інспектором УПП в Одеській області ДПП та виконує службові обов`язки, з мотивів неповаги до авторитету органів державної влади та правоохоронної діяльності в цілому, з метою перешкоджання законної діяльності працівників поліції щодо притягнення її до відповідальності, вчинила щодо ОСОБА_5 активні дії, а саме: застосувала фізичне насильство, яке виразилось в одному ударі долонею правої руки в обличчя, спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя.

Вказані умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст. 342 КК України, за кваліфікуючими ознаками опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

По кримінальному провадженню №0000722 від 30.08.2021 року між ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 24.09.2021 року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468,469,470,472 КПК України.
В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 342 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення ОСОБА_6 наступного покарання: за ч. 2 ст. 342 КК України у вигляді штрафу на підставі ч.2 т. 53 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості та просила угоду затвердити, призначити ОСОБА_6 узгоджене покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав умови укладеної угоди та просив її затвердити, оскільки її умови не порушують прав інших осіб та не становлять суспільної небезпеки і не загрожують інтересам держави.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України визнала повністю, щиро кається у скоєному, погодилася з прокурором на призначення узгодженого покарання. Зазначив про обставини вчинення нею злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства, судом та викладені в обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0000722 від 30.08.2021 року.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував щодо затвердження угоди укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 , та призначення узгодженого покарання.
Суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснив ОСОБА_6 процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є нетяжким кримінальним правопорушенням.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_6 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаними обставинами та зобов`язалася: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні. Крім того, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачена погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.
В ході судового розгляду, судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, ОСОБА_6 вину визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, а також особу обвинуваченої, яка раніше не судима. Обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлені.
Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.
За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_6 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_6 , що на її утриманні знаходиться малолітня дитина, наявність згоди потерпілого на затвердження угоди, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та ОСОБА_6 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,373-374,392,393,394,395,473-475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.09.2021 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 з одного боку, і ОСОБА_6 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000722 від 30.08.2021 року.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1