Справа № 490/8333/21
н/п 1-кп/490/733/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8333/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000211, відомості про яке внесено 25.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Первомайське, Жовтневого району, Миколаївської області, Миколаївської області, українця, громадянина України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого в 2015 році за ч.1 ст. 213 КК України (судимість погашена), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205-1 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що, маючи умисел, спрямований на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності та державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, 07 листопада 2018 року здійснив внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «НИБУЛУНГЕР» (), завідомо неправдиві відомості, які у подальшому подані державному реєстратору. Цього ж дня, ОСОБА_5 повторно здійснив внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕНО НІК» () та юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ ГРУПП ЛТД» (), завідомо неправдиві відомості, які у подальшому подані державному реєстратору.
Статтею 42 Конституції України гарантовано право кожного громадянина на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.
Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.
Абзацом 3 частини 1 статті 55-1 Господарського кодексу України передбачено, що ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, якщо її зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження.
Відповідно до статті 56 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарське організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.
Згідно із статтями 57 та 58 Господарського кодексу України, установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. Суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.
Статтею 65 Господарського кодексу України визначено, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.
Відповідно до частини 1 статті 89 Господарського кодексу України, управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.
Згідно із вимогами статей 50 та 51 Цивільного кодексу України, право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа здійснює своє право напідприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.
Статтями 87 і 89 Цивільного кодексу України передбачено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.
Пунктами 4 і 13 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - Закон), який був чинний на момент правопорушення, визначено, що державна реєстрація юридичних осіб - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом. Реєстраційна справа - сукупність документів у паперовій та/або електронній формі, що подавалися для проведення реєстраційних дій.
Відповідно до частини 1 статті 14 Закону документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.
Згідно із частиною 4 статті 17 Закону для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону; установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи.
Частини 3 і 4 статті 35 Закону визначають, що Засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону. Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державноїреєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.
Однак, ігноруючи вищенаведені законодавчі норми, а також нівелюючи конституційні основи підприємництва, ОСОБА_5 , не маючи мети щодо реального здійснення фінансово-господарської діяльності, вчинив кримінальне правопорушення у сфері господарської діяльності за наступних обставин:
ОСОБА_5 , після звільнення (демобілізації) в запас з військової служби в Збройних Силах України (наказ командира в/ч НОМЕР_2 № 90 від 10.04.2018) та до прийняття у Збройні Сили України на службу за контрактом (наказ командира в/ч НОМЕР_3 № 6-РС від 31.01.2019), перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, почав шукати варіанти для заробітку. Так, у спілкуванні з одним зі своїх родичів, останній повідомив ОСОБА_5 , що у нього є знайомий у місті Миколаєві, який може допомогти із роботою, після чого зконтактував з особою по імені ОСОБА_6 .
Надалі, в жовтні-листопаді 2018 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 спілкуючись з ОСОБА_6 , отримав від останнього пропозицію щодо швидкого заробітку коштів, за виконання певних дій, які полягали в наданні особистих документів для його призначення директором одного суб`єкта господарювання, тобто, ОСОБА_5 пропонувалося лише формально бути директором суб`єкта господарської діяльності. На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодився та домовився про подальшу зустріч з ОСОБА_6 , для реалізації вказаної пропозиції.
У подальшому, реалізуючи свої протиправні наміри, зважаючи на своє скрутне матеріальне становище, усвідомлюючи, що фактично здійснювати фінансово господарську діяльність, як директор ОСОБА_5 не буде, останній 07 листопада 2018 року, у місті Миколаєві, зустрівся з ОСОБА_6 та під час зустрічі отримав грошову винагороду у розмірі 2000 гривень, а саме за попередню згоду стати директором суб`єктів господарювання.
Одразу після цього, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 вирушили до офісу приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . По прибуттю до нотаріуса ОСОБА_5 надав останній необхідні для державної реєстрації юридичної особи документи, а саме: паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , виданий Жовтневим РВ УДМС України в Миколаївській області від 26 жовтня 2012 року, та облікову картку платника податку за № , висловивши при цьому свою згоду на їх використання.
Після вказаних дій ОСОБА_5 засвідчив власним підписом наступний документ: Акт Прийому-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «НИБУЛУНГЕР» (), згідно якого ОСОБА_5 є покупцем частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «НИБУЛУНГЕР» у розмірі 600000,00 (шістсот тисяч) гривень 00 копійок, що становить 100,0 % (сто відсотків) статутного складеного капіталу.
Надалі, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному вище офісі приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , повторно надав останній необхідні для державної реєстрації юридично особи документи, а саме: паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , виданий Жовтневим РВ УДМС України в Миколаївській області від 26 жовтня 2012 року, таоблікову картку платника податку за № НОМЕР_5 , висловивши при цьому свою згоду на їх використання, після чого, ОСОБА_5 засвідчив власним підписом наступні документи: Рішення № 1 Засновника (власника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕНО НІК» від 07 листопада 2018 року та Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕНО НІК», затвердженого вказаним Рішенням № 1 від 07 листопада 2018 року; Рішення № 1 Засновника (власника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ ГРУПП ЛТД» від 07 листопада 2018 року та Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ ГРУПП ЛТД», затвердженого вказаним Рішенням № 1 від 07 листопада 2018 року.
Разом з цим, ОСОБА_5 достовірно усвідомлював, що вносить завідомо неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної перереєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «НИБУЛУНГЕР» () та державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕНО НІК» () та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ ГРУПП ЛТД» (), проте, діючи з корисливих мотивів, що полягали в отриманні ним грошової винагороди, за вчиненні дії, засвідчив власним підписом вказані вище документи.
Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: місто Миколаїв, вулиця Велика Морська, будинок № 60, квартира № 1, вніс завідомо неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, а саме до: Акту Прийому-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «НИБУЛУНГЕР» (), згідно якого ОСОБА_5 є покупцем частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «НИБУЛУНГЕР» у розмірі 600000,00 (шістсот тисяч) гривень 00 копійок, що становить 100,0 % (сто відсотків) статутного складеного капіталу; Рішення № 1 Засновника (власника) Товариства з обмеженоювідповідальністю «ТРЕНО НІК» від 07 листопада 2018 року та Статуті Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕНО НІК», затвердженого вказаним Рішенням № 1 від 07 листопада 2018 року; Рішення № 1 Засновника (власника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ ГРУПП ЛТД» від 07 листопада 2018 року та Статуті Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ ГРУПП ЛТД», затвердженого вказаним Рішенням № 1 від 07 листопада 2018 року.
При перереєстрації та реєстрації вказаних суб`єктів господарювання, ОСОБА_5 достовірно усвідомлював факт відсутності у нього фінансових ресурсів, навиків і досвіду для здійснення господарської діяльності в цілому, при цьому розумів, що фактично виконувати обов`язки засновника та службової особи вищезазначених товариств наміру не має та у подальшому їх не виконував, оскільки не бажав займатись підприємницькою діяльністю, статутний капітал вказаних товариств не формував, реалізовувати права засновника та службової особи товариств, а також займатися фінансово-господарською та поточною діяльністю Товариства з обмеженою відповідальністю «НИБУЛУНГЕР» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕНО НІК» () та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ ГРУПП ЛТД» () не планував, не мав наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати надані йому повноваження.
Підписання вищевказаних документів ОСОБА_5 дало змогу подати перелічені вище документи державному реєстратору для здійснення відповідних реєстраційних дій суб`єктів підприємницької діяльності юридичних осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «НИБУЛУНГЕР» (), Товариства з обмеженою відповідальністю « ТРЕНО НІК» () та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ ГРУПИ ЛТД» (), про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено відповідні записи.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, виконавши усі перелічені вище дії, запропоновані йому ОСОБА_6 , (перереєструвавши) придбавши Товариство з обмеженою відповідальністю «НИБУЛУНГЕР» () та зареєструвавши Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕНО НІК» () та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ ГРУПП ЛТД» (), реалізував свій злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які подаються відповідно до закону для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей, вчинене повторно, що надало змогу в подальшому, використовувати зазначені товариства для здійснення господарської діяльності невстановленими досудовим розслідуванням особами.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися в умисному внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчинене повторно, органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав суду заяву, згідно якої просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження №0000211, відомості про яке внесено 25.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Крім того, обвинувачений пояснив суду, що обізнаний про нереабілітуючі підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, але незважаючи на це просив суд його клопотання задовольнити та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України.
Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження №0000211, оскільки це не суперечить вимогам ст. 49 КК України.
Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків по заявленому клопотанню.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні 07.11.2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції від 04.11.2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - три роки, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Санкція ч. 2 ст. 205-1 КК України ( в редакції від 04.11.2018 року) передбачає покарання у вигляді штрафу від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
У даному кримінальному провадженні строк давності не призупинявся. Приводи не застосовувались, в розшуку обвинувачений не перебував.
Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.
На час розгляду клопотання у суду відсутні відомості про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.
Згідно матеріалів судової справи, подія кримінального правопорушення відбулася 07.11.2018 року. З цього виходить, що проміжок часу з моменту вчинення кримінального правопорушення складає більше трьох років, що згідно з п.2 ч.1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за злочин невеликої тяжкості.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Слід також зазначити, що у постанові Першої судової палати Верховного Суду від 29.07.2021 року у справі № 552/5595/18, суд прийшов до висновку, що у нормах КПК не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні. В мотивувальній частині вказаної постанови Верховного Суду визначено, що невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Таким чином, враховуючи відсутність відомостей щодо вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, а також будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення строку давності, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню, а кримінальне провадження №0000211, у зв`язку із закінченням строків давності закриттю.
Керуючись, п. 2 ч.1 ст. 49 КК України , п. 1 ч. 2 ст. 284, ч.1 ст. 285, ч.4 ст. 286, ст. ст. 8, 9, 369- 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України про закриття кримінального провадження №0000211, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2021 року, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 205-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000211, відомості про яке внесено 25.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1