Провадження № 11-кп/4820/517/21
Справа № 674/802/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 травня 2021 року,-

В с т а н о в и л а :
Вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 травня 2021 року
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, не одруженого, інваліда ІІІ групи, фізична особою-підприємцем, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу обрано у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 постановлено рахувати з 14 травня 2021 року.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 7722 (сім тисяч сімсот двадцять дві) гривні 00 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.
Позов ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди заподіяної вчиненням злочину задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 відшкодування моральної шкоди в сумі 200000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок. В решті позову відмовлено.
Постановлено скасувати арешт, накладений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.09.2018 року на автомобіль «FIAT Ducato», р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 та на велосипед, яким керував ОСОБА_12 після набрання вироком законної сили.
Питання речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Як вбачається з вироку, 17 вересня 2018 року близько 20 години 30 хвилин водій ОСОБА_10 у порушення вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правил), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому рухаючись в темну пору доби, поза межами населеного пункту, по сухій прямій асфальтобетонній проїзній частині, на спуск, у своїй смузі руху зі сторони с. Рудка Дунаєвецького району Хмельницької області в напрямку с. Стара Гута Дунаєвецького району Хмельницької області зі швидкістю 95,5… 101,35 км/год., з перевищенням максимальної швидкості зазначеної в п.12.6 (г) Правил, поблизу с. Стара Гута Дунаєвецького району Хмельницької області, на 31 км+500 м автодороги «Т2321 Ярмолинці-Кам`янець-Подільський», при виникненні перешкоди для руху, а саме ОСОБА_12 , який керував велосипедом та рухався в своїй смузі руху, в попутному напрямку відносно транспортного засобу «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 та якого водій ОСОБА_10 об`єктивно був спроможний виявити, в порушення п.12.3 Правил, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, у порушення п.п.1.5, 2.3.б), 2.3.д) Правил, під час керування автомобілем «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю та здоров`ю громадян, а саме велосипедисту ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_12 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої спінальної травми, переломо-вивиху 4-го шийного хребця з повним руйнуванням спинного мозку на цьому рівні, численних садин обличчя та шиї, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 .
Також внаслідок зазначеної ДТП ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер зліва, перелому кісток лівої гомілки в нижній третині, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді садин на тильній поверхні лівої і правої кистей в усіх відділах, на передній поверхні правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Від отриманих внаслідок даної ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_12 загинув на місці пригоди.
В апеляційній скарзі, потерпіла ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Вважає, що місцевий суд, всупереч вимогам ст.ст. 50, 65 КК України призначив ОСОБА_10 покарання явно несправедливе через м`якість, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Вказує, що у обвинуваченого відсутнє щире каяття у вчиненому злочині, оскільки вибачення у матері, яка залишилась без догляду та утримання не попросив, заподіяну шкоду не відшкодував.
Також зазначає, що суд не в повній мірі врахував, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_10 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення потерпілої та її представника в підтримання доводів поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримував подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст.286 КК України, тобто у вчиненні злочину, за який він засуджений, при наведених в вироку обставинах підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, ніким з учасників провадження не оскаржуються, тому вирок суду в цій частині відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не переглядається.
Дії ОСОБА_10 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ч. 2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд першої інстанції, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, належним чином умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинуваченого.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Обираючи вид та строк покарання ОСОБА_10 , суд вірно врахував ступінь тяжкості злочину, який є тяжким злочином (характер порушень Правил дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди та смерті потерпілого), обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу винного, його сімейний стан.
Обставини, які б пом`якшували покарання ОСОБА_10 судом першої інстанції не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_10 вину визнав, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є фізичною особою-підприємцем, інвалід ІІІ групи, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті Дунаєвецької ЦРЛ з 2014 року.
Врахувавши вищевикладені обставини, в сукупності з даними досудової доповіді органу пробації щодо середнього ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Всі встановлені судом обставини, в їх сукупності, давали суду підстави для призначення обвинуваченому покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, яке слід відбувати реально.
За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитись з твердженням потерпілої в апеляційній скарзі та її представником в апеляційному суді про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Суд першої інстанції в повній мірі враховував всі обставини, на які посилається потерпіла та призначив основне покарання у виді позбавлення волі та додаткове покарання. Підстав для призначення обвинуваченому покарання в виді 8 років позбавлення волі під час апеляційного розгляду не встановлено. Призначене судом покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія суддів не вбачає, як не вбачає і підстав вважати, що призначене судом покарання є явно несправедливим через м`якість з огляду на вимоги ст. 414 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 травня 2021 року щодо ОСОБА_10 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді