УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002042 від 03 листопада 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002042 від 03 листопада 2021 року про накладення арешту на майно, що вилучене в ході огляду місця події від 02.11.2021 на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, б.271, а саме: два пластикові бланки аналогічного розміру, перший має назву «Водительское удостоверение страны РФ» виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_1 від 07.07.2019, та другий бланк серії № з відкритими категоріями В, С, D, що вилучено у власника майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що в провадженні сектору дізнання ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають вищевказані матеріали досудового розслідування, за фактом того, що 03.11.2021 від оператора 102 надійшло повідомлення про те що 02.11.2021 близько о 21:25 год. за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, б.271, виявлено особу, що використовує завідомо підроблений документ.
В ході досудового розслідування встановлено, що 02.11.2021 близько о 21:25 год. за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, б.271, був зупинений за порушення Правил дорожнього руху працівниками патрульної поліції автомобіль марки «TOYOTA» моделі «CAMRY», з номерним знаком НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що пред`явив працівникам патрульної поліції для перевірки, відповідно до вимог п. 2.1.а ПДР, два пластикові бланки аналогічного розміру, перший має назву «Водительское удостоверение страны РФ» виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_1 від 07.07.2019, та другий бланк серії № з відкритими категоріями В, С, D. При огляді вказано посвідчення виявленні ознаки підробки, а саме вказані два пластикові бланки повинні бути єдиною складовою одного бланку посвідчення водія, а не двома відокремленими бланки.
В ході проведення огляду місця події від 02.11.2021 на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , наступне майно: два пластикові бланки аналогічного розміру, перший має назву «Водительское удостоверение страны РФ» виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_1 від 07.07.2019, та другий бланк серії № з відкритими категоріями В, С, D. Зокрема вказані вилучені в ході огляду предмети є речовими доказами по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР №0002042 від 03 листопада 2021 року.
У зв`язку з викладеним, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вказане майно має на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметами, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді з даним клопотанням.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання просив задовольнити. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Власник майна у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено та як вбачається зі змісту витягу з ЄРДР, що в провадженні сектору дізнання ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002042 від 03 листопада 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно протоколу огляду місця події, проведеного 02.11.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено, за добровільною згодою, у ОСОБА_4 два пластикові бланки аналогічного розміру, перший має назву «Водительское удостоверение страны РФ» виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_1 від 07.07.2019, та другий бланк серії № з відкритими категоріями В, С, D.
Постановою дізнавача від 03.11.2021 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002042 від 03 листопада 2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення дотримано вимоги ст. 171 КПК України, клопотання подано до суду у передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002042 від 03 листопада 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, що вилучене в ході огляду місця події від 02.11.2021 на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, б.271, а саме: два пластикові бланки аналогічного розміру, перший має назву «Водительское удостоверение страны РФ» виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії № НОМЕР_1 від 07.07.2019, та другий бланк серії № з відкритими категоріями В, С, D, що вилучено у власника майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказане майно, відповідно до порядку визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 долучити до матеріалів кримінального провадження №0002042 від 03 листопада 2021 року.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1