Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4218/15-к
Провадження 1-кс/711/1859/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 про самовідвід у справі № 711/4218/15-к (провадження 1-о/711/17/21),-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021 року судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 розподілена заява заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.05.2017 року у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України № 711/4218/15-к (провадження 1-о/711/17/21).

13.09.2021 року суддя ОСОБА_4 заявила собі самовідвід з тих підстав, що з моменту призначення ОСОБА_6 на посаду заступника прокурора м. Черкаси, тобто з 13.05.2013 року і до його звільнення між ними склалися службові відносини. Крім того, ОСОБА_6 є колишнім чоловіком ОСОБА_7 , яка працює суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси, з якою він перебуває в дружніх стосунках.

Тому, в силу п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України він не може брати участь в даному кримінальному провадженні та заявляє сої самовідвід.

В судове засідання суддя ОСОБА_4 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляд заяви про самовідвід був повідомлений в установленому законом порядку.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід.

В судове засідання адвокат ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Про причини неявки не повідомили.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Я вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, до Придніпровського районного суду м. Черкаси із Офісу Генерального прокурора надійшла заява про перегляд за нововияленими обставинами вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.05.2017 року у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021 року заяву передано на розгляд судді ОСОБА_4 , якою і був заявлений самовідвід з підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Звертаючись із заявою про самовідвід суддя ОСОБА_4 вказує, що з моменту призначення ОСОБА_6 на посаду заступника прокурора м. Черкаси, тобто з 13.05.2013 року і до його звільнення, між ними склалися службові відносини. Крім того, ОСОБА_6 є колишнім чоловіком ОСОБА_7 , яка працює суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси, з якою він перебуває в дружніх стосунках.

Закон України «Про судоустрій та статус суддів» гарантує кожному захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Конституцією України передбачено закріплення однієї з найважливіших гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи - це право на судовий захист.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

Разом з тим, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року є правовою основою функціонування та діяльності міжнародного судового органу - Європейського суду з прав людини. Україною Конвенцію ратифіковано 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції».

Зі змісту ст. 1 Конвенції вбачається, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I Конвенції.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Отже, ч. 1 ст. 6 Конвенції, закріплено такі елементи права на судовий захист як: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Європейський суд з прав людини досить вимогливо підходить і до встановлення того, чи був суд, який розглядав справу, незалежним та чи забезпечена його безсторонність. Практика Європейського суду з прав людини в першу чергу виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади.

Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

Право на справедливий судовий розгляд є процесуальним правом кожної людини, чиї права порушені, не визнані чи оспорюються. Суть цього права полягає в тому, що, по-перше, воно є правом для захисту інших прав, а по-друге, це право має власну самодостатню цінність як складовий елемент принципу верховенства права.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що є достатні підстави, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, для задоволення заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду справи №711/4218/15-к (провадження 1-о/711/17/21) за заявою заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.05.2017 року у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_12 про самовідвід у справі № 711/4218/15-к (провадження 1-о/711/17/21) задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду справи №711/4218/15-к (провадження 1-о/711/17/21) за заявою заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.05.2017 року у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1