ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2107/21 Справа № 216/3678/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000617 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази:

- 11.09.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 25.11.2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 18.02.2021 року Дніпровським апеляційним судом вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2020 року скасований та призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України 3 роки 3 місяці позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням призначеним вироком Дніпровського апеляційного суду від 18.02.2021 року, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з моменту його затримання, тобто з 22 жовтня 2019 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.12.2020 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні наступного.
Приблизно о 21.00 годині 04.03.2017 року, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись з дозволу власника житлового приміщення ОСОБА_9 , у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги зі сторони власниці майна, та у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, зайшов до приміщення кухні, де таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_9 ноутбук марки «Lenovo-IdeaPad» 100 (80М), який знаходився на столі, вартість якого складає 5 333,33 гривні, після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, та розпорядившись ним на власний розсуд.

В апеляційній скарзі:
- захисник обвинуваченого просить вказаний вирок змінити шляхом призначення ОСОБА_7 менш суворого покарання, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Вважає, що оскаржуваний вирок є незаконним, необґрунтованим, і таким, що підлягає зміні в частині призначеного покарання через суворість покарання.

Зазначає, що ОСОБА_7 щиро розкаявся, визнав свою вину та відшкодував матеріальну шкоду потерпілій.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду, - без змін, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи із положень ч. 3 ст. 404 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження і кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вони у судовому засіданні ніким не оспорювалися і щодо них докази не досліджувалися відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Відносно доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо призначення ОСОБА_7 менш суворого покарання, колегія суддів зазначає.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, але з жовтня 2016 року перебуває під наглядом лікаря нарколога. Суд також врахував, що матеріальна шкода потерпілій відшкодована.

Були суду відомі і ті обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд першої інстанції визнав щире каяття та визнання вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом першої інстанції визнано вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Тому, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення ОСОБА_7 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам ст. ст. 65-67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно наявних матеріалів ОСОБА_7 сім разів притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за крадіжки майна, але належних висновків не зробив, та знову скоїв корисливий злочин.

За зазначених вище обставин, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання, як того просить його захисник в своїй апеляційній скарзі.

Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним та обґрунтованим, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4