Провадження № 1-кп/344/1073/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, фізичної особи підприємця, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив викрадення офіційного документа з корисливих мотивів; таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальні проступки вчинено за наступних обставин.

17.04.2021 року близько13 год 06 хв ОСОБА_5 перебував поряд із банкоматом, який розташований у будинку №7, по вул. Галицька у м. Івано-Франківськ.

Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_5 підійшов до банкомату АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для зняття грошових коштів із своєї банківської карти та побачив у банкоматі банківську карту ПАТ «Альфа Банк» потерпілого ОСОБА_4 . Після цього у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на викрадення банківської картки ПАТ «Альфа Банк» за рахунком № НОМЕР_2 , яка є різновидом документу, тобто матеріальною формою одержання, зберігання і використання інформації щодо майнового стану ОСОБА_4 , з метою подальшого її використання для викрадення грошових коштів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 , посягаючи на встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних документів, який забезпечує нормальну діяльність прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення, перебуваючи по вул. Галицька, 7 у м. Івано-Франківську, таємно викрав банківську картку ПАТ «Альфа Банк» за рахунком № НОМЕР_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_4 , з метою її подальшого неправомірного використання.

Окрім цього, близько 14 год 24 хв 17.04.2021 року після викрадення банківської картки ПАТ «Альфа Банк» за рахунком № НОМЕР_2 у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на вчинення крадіжки грошових коштів з вказаної банківської картки, яка є власністю потерпілого ОСОБА_4 , шляхом її використання для отримання грошових коштів та здійснення розрахунку за товари та послуги.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на вчинення крадіжки грошових коштів з банківської карти ПАТ «Альфа Банк» за рахунком № НОМЕР_2 , ОСОБА_5 у період часу з 14 год 24 хв до 14 год 30 хв 17.04.2021, перебуваючи у приміщенні магазину «Кузя», що по вул. Бельведерська, 8 у м. Івано-Франківську один раз розрахувався банківської карткою ПАТ «Альфа Банк» за рахунком № НОМЕР_2 , придбавши товар на суму 800 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 у період часу з 14 год 30 хв до 15 год 28 хв 17.04.2021, перебуваючи у приміщенні магазину «Міленіум», що по вул. Бельведерська, 7 у м. Івано-Франківську, дванадцять разів розрахувався банківською карткою ПАТ «Альфа Банк» за рахунком № НОМЕР_2 , придбавши товар (одяг) на загальну суму 20100 гривень.

Викраденим ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 20900 (двадцять тисяч дев`ятсот) гривень.

01 листопада 2021 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з умовами якої потерпілий та обвинувачений дійшли згоди, що кримінальні правопорушення обвинуваченим було вчинено саме при викладених вище обставинах, обвинувачений беззастережно та у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень, щиро розкаюється у вчиненому.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст.357 КК України як викрадення офіційного документа з корисливих мотивів; за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та сторони узгодили покарання за ч.1 ст.357 КК України - штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та за ч.1 ст.185 КК України - штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим штраф в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вказаних кримінальних проступках визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про примирення від 01 листопада 2021 року просив затвердити. Наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження укладеної угоди, та виключні підстави оскарження вироку розуміє.

Потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення, визнати винним обвинуваченого, призначивши йому покарання у виді штрафу в узгодженому розмірі. Зазначив, що матеріальну шкоду йому відшкодовано в розмірі 20900 грн, цивільний позов просив залишити без розгляду. Наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та виключні підстави оскарження розуміє.

Прокурор вважала, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, вважає, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого та потерпілого відносно визнання винуватості та примирення, а також укладенні відповідної угоди про примирення немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками. Виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про примирення при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.471 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується обвинувачений ОСОБА_5 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ч.1 ст. 357, ч.1 ст.185 КК України, так як обвинувачений ОСОБА_5 вчинив викрадення офіційного документа з корисливих мотивів та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що грунтується на зазначених вище обставинах кримінальних правопорушень і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчинених правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, фізична особа підприємець, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку лікарів нарколога та психіатра КНП «ПОК ЦПЗ ІФ ОР» та КНП «ПНЦ ІФ ОР» не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданих матеріальних збитків; обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Визначаючись у призначенні покарання, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити покарання в межах санкцій ч.1 ст.357 КК України - штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; ч.1 ст.185 КК України штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України сторони узгодили визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим штраф в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, сторонам зрозумілі.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діянь ОСОБА_5 за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України є правильною, а запропоноване угодою покарання також відповідає положенням ст.65 КК України щодо тяжкості кримінальних правопорушень, санкцій ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи та обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушень, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 згідно поданої ним заяви залишити без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 01 листопада 2021 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.357 КК України штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ч.1 ст.185 КК України штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Речові докази: 4 оптичні диски із відеозаписами (постанови від 19.04.2021, 30.04.2021) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6