Справа № 303/9456/21
1-кп/303/1008/21
У Х В А Л А
13 грудня 2021 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого-судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та клопотання прокурора у кримінальному провадженні про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_8
законного представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000272, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, складеного у відповідності з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства.
Інші учасники судового розгляду заперечень щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта не висловили.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що необхідно призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акта.
Також, відповідно до вимог пункту 6 частини 3 статті 314 КПК України необхідно доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Одночасно, прокурор подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 без можливості внесення застави.
Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого, відповідальність за яке передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк від п`яти до десяти років.
Обвинувачення про вчинення ОСОБА_3 даного злочину підтверджується зібраними доказами, а саме протоколом огляду місця ДТП від 18.10.2021 року та схемою до нього;

висновком КНП «Мукачівська ЦРЛ» від 18.10.2021 року № 460 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; протоколом затримання ОСОБА_3 ; висновком експерта від 19.11.2021 року за №383/2021 року щодо судово-медичної експертизи трупа неповнолітньої ОСОБА_10 ; висновком експерта від 19.11.2021 року за №383/2021 року по даних медичної документації потерпілої ОСОБА_7 ; висновком експерта судової автомеханічної експертизи від 20.11.2021 року за №192/11; протоколом проведення слідчого експерименту від 17.11.2021 року; протоколом допиту потерпілої та свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження. вчинення злочину стало наслідком усвідомленого ігнорування підозрюваним вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, в результаті якого спричинило смерть неповнолітньої ОСОБА_10 та численні тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .
З огляду на викладене, а також беручи до уваги, що ОСОБА_3 неодружений, проживає разом з батьками, на утриманні будь-яких осіб не має, у зв`язку з чим усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Також, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину наявний ризик незаконного впливу ним на потерпілу ОСОБА_7 та близьких родичів померлої потерпілої ОСОБА_10 , на свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які дають покази, які викривають ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого злочину.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити подане ним клопотання у повному обсязі з наведених у ньому підстав.
Потерпілі, законний представник потерпілого, представник потерпілого, кожен окремо, підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив щодо обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо обрання стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає достатнім застосування відносно нього запобіжний захід такий, як домашній арешт. Обвинувачений жодним чином не бажає впливати ні на потерпілу, ні на свідків та зобов`язався вчасно з`являтися на всі виклики суду.
Суд, заслухавши позицію прокурора, думки та заперечення інших учасників судового провадження, прийшов до наступного.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.10.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 14.12.2021 року включно без визначення розміру застави.
Відповідно до положення частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно вимог частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Частина третя статті 286-1 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вони

спричинили смерть потерпілого, у виді позбавленням волі на строк п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.
Вирішуючи питання щодо необхідності обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).
При вирішенні питання щодо доцільності обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, неодружений, проживає з батьками та існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме він може: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , її законного представника, потерпілого ОСОБА_6 , свідків, а тому суд прийшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою не зможе запобігти доведеним під час розгляду вказаного клопотання ризикам.
Тому необхідно обрати запобіжний захід виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк шістдесят днів.
Заперечення захисника з цього з приводу суд не бере до уваги, оскільки будь-яких підстав, які б свідчили б про застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту в судовому засіданні не встановлено та доказів цього стороною захисту не надано.
Згідно вимог п.2 ч.4 статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Оскільки вчиненим обвинуваченим ОСОБА_3 спричинено загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому розмір застави.
Керуючись ст.ст.177, 183, 314, 314-1, 315, 316, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.
Судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні о 14 год. 30 хв. 28 грудня 2021 року.
У судове засідання викликати на вказаний вище час та дату учасників кримінального провадження.
Доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_3 .
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, строком до 08 лютого 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1