Провадження № 1-кп/947/23/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 17.04.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0000263 від 17.04.2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2021 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

22.12.2021 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було продовжено до 22.02.2022 року.

У судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Захисник обвинуваченого заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що ризики, заявлені прокурором необґрунтовані, тяжкість покарання не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, у обвинуваченого є постійне місце проживання, у зв`язку з чим, захисник просила обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При продовженні дії запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а саме наявність ризиків, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд також враховує сформовану практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, оскільки розповсюдження психотропних речовин завдає істотної шкоди суспільним інтересам, життю та здоров`ю людини, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, характеризуючи дані обвинуваченого, суд приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування обвинуваченого від суду, продовжує існувати.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленому ризику можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені обставини, які на теперішній час спростовані не були, в сукупності з фактичними обставинами даного кримінального провадження, на думку суду, свідчать, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на теперішній час відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на два місяці, тобто до 21.04.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1