Номер провадження: 11-кп/813/1823/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2021 року, -

встановив:

Оскарженою ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 та кримінальне провадження, внесене 28.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, закрито на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції послався на те, що в ході досудового розслідування слідчими було вжито вичерпні заходи для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, встановлювались можливі свідки та очевидці, проводились необхідні експертизи, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не вдалося, про підозру нікому повідомлено не було.
Не погоджуючись з ухвалою суду потерпіла ОСОБА_7 звернулась з апеляційною скаргою, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, в якій просить ухвалу скасувати, як таку, що постановлена з істотними порушенням вимог КПК, та постановити нову ухвалу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, потерпіла зазначає, що досудове розслідування по кримінальному провадженню тривало більше 3 років, протягом яких затягувалось проведення слідчих дій, призначення експертних досліджень, в тому числі допити осіб, можливо причетних до вчинення злочину, коло яких також встановлене, а медична картка ОСОБА_11 видавалась ОСОБА_12 , яка не була взагалі допитана. Апелянт вказує на те, що в проваджені допитані особи, які не мають відношення до розслідуваних обставин, в ухвалі суду та клопотанні прокурора зазначена інша дата звернення ОСОБА_7 із заявою до відділу поліції, медична картка навмисно утримувалась у слідчому відділі протягом 8 місяців, через що не можливо було провести експертне дослідження.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги; потерпілу та її представника, які уточнили апеляційні вимоги скарги та просили ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову, якою направити матеріали провадження прокурору для проведення досудового розслідування; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 370КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в ході досудового розслідування слідчими було вжито вичерпні заходи для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, встановлювались можливі свідки та очевидці, проводились необхідні експертизи, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не вдалося, про підозру нікому повідомлено не було.
Однак, з такими висновками місцевого суду апеляційний суд не погоджується, з огляду на таке.

З фабули внесених до ЄРДР відомостей за №0002103 від 28.07.2017 року вбачається, що 28.07.2017 до ЧЧ Портофранкіського ВП надійшла заява від ОСОБА_7 , в якій вона просить прийняти міри до працівників поліклініки №12 в м. Одесі, які на її думку підробили медичну карту ОСОБА_11 (а.п. 3).

Із заяви ОСОБА_7 вбачається, що після отримання медичної карти ОСОБА_11 , з якою у неї був укладений договір довічного утримання, нею були виявлені підробки у діагнозі останньої, якими вона не страждала при житті.

З метою перевірки обставин, викладених у заяві ОСОБА_7 та внесених до ЄРДР, органом досудового розслідування проведено низку слідчих дій, а саме:

-12.10.2017 допитана свідок ОСОБА_13 , яка пояснила, що працювала на посаді дільничного лікаря у Міській поліклініці №12 до 03.04.2006 та відвідувала хворих, в тому числі ОСОБА_11 , яка була лежачою хворою. Оскільки у ОСОБА_11 була стара медична карта, то ОСОБА_13 відкрила нову медичну карту 15.04.2006 року та востаннє цього дня робила в ній записи. Вона робила записи лише 15.06.2006 року, хто робив інші записи у картці, їй не відомо, однак у ОСОБА_11 проблем з руками не було, і кистями в тому числі, чи були у неї проблеми із зором, не пам`ятає; 30.03.2021 року ОСОБА_13 допитана повторно, яка уточнила, що в останнє відвідувала ОСОБА_11 15.03.2006 року та цією датою зроблений останній запис у медичній карті хворої;

- 13.10.2017 року допитана в якості свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що з 1997 року працює у КУ «ЦПМСП №12», а з 2005 року на посаді заступника головного лікаря поо експертизі непрацездатності, однак жодних обставин, які стосуються медичної карти ОСОБА_11 , вона повідомити не може, оскільки не тримала її у руках, а лише готувала відповідь на адвокатський запит Лобової;

- 13.10.2017 року допитана в якості свідка ОСОБА_15 , яка працює в КУ «ЦПМСП №12» з 1982 року, однак до ОСОБА_11 вона не приходила, а приблизно три року тому Бабетинська та тамбовська попросили її підняти медичку карту хворої ОСОБА_11 та надати їм, що вона і зробила, однак кому її віддала, точно не пам`ятає;

- 13.10.2017 року допитана в якості свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що працює в КУ «ЦПМСП №12» з 2000 року дільничним терапевтом, взагалі працює з 1999 року. ОСОБА_11 не пам`ятає, до неї можливо могла заходити один-два рази, однак це була не її територія обслуговування;

- 13.10.2017 року допитаний в якості свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що з 1991 року працює на посаді головного лікаря КУ «ЦПМСП №12», щодо обставин з медичною картою ОСОБА_11 нічого пояснити не може, таку пацієнтку не пам`ятає. Довідку про смерть ОСОБА_11 видавала Бабетинська, а із документів ОСОБА_18 констатувала факт смерті ОСОБА_11 , яка вносила дані по першочерговому огляду трупу;

В матеріалах провадження міститься висновок експерта №208 від 04.09.2017, яка проведена на підставі ухвали Приморського райсуду м. Одеси, відповідно до якого, із наданих експертам матеріалів, медичної документації ОСОБА_11 зроблено висновки, якими саме хворобами страждала остання перед смертю, в тому числі парез правої руки, який в будь-якому випадку порушує здатність до точних рухів, які необхідні для здійснення записів, а порушення зору гострота зору 0,01 Дп та наявність розвинутої катаракти обох очей, фактично унеможливлює здатність до самостійного читання тексту, виконання записів;

-01.11.2017 року допитана в якості свідка ОСОБА_19 , яка пояснила, що працювала у поліклініці №12, однак звільнилась приблизно 10 років тому. Жодних обставин відвідування або внесення записів до медичної карти ОСОБА_11 вона не пам`ятає, оскільки пройло бачато часу, чи робила записи констатації смерті ОСОБА_11 - не пам`ятає;

-01.11.2017 року допитана в якості свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що працює МСЕК із 1983 року, та не може точно вказати, чи дійсно її підпис стоїть підпис на виписці із акту освідування ОСОБА_11 , але схожий на її. Переглянувши копію довідки до акт у огляду МСЕК №15173, може пояснити, що на підставі акту №827 була здійснена виписка із акту засідань протоколу МСЕК, вона відрізняється від першочергової наданої довідки, тому що довідка не передбачає встановлення діагнозу, на даній довідці дійсно її підпис. Хто приноси виписку із акту освідування, вона не пам`ятає. 31.05.2018 року ОСОБА_20 допитана повторно та зазначила, що не згода з показаннями ОСОБА_21 , оскільки діагноз в довідці сер. ВТЭ-30 №015173 поставлений на підставі наданих медичних документів та оглядом хворої комісією МСЕК станом на 1988 рік;

-14.11.2017 року допитана в якості свідка ОСОБА_22 , яка пояснила, що працює в КУ «ЦПМСД № 12» за адресою, м. Одеса, вул. Пастера 56 з 2000 року, а з 01.10.2009 року на посаді завідуючої терапевтичного відділу, де до неї працювала ОСОБА_23 , а з 2014 року на посаді завідуючої сімейної амбулаторії. За весь час її роботи на посаді завідуючої відділенням вона не давала вказівку на підняття амбулаторної карти хворої ОСОБА_11 , та їй такої вказівки теж не було. Про те, що у показах ОСОБА_15 є слова, що підняла амбулаторну картку хворої ОСОБА_11 із архіву та передала завідуючій Тамбовській, то такої вказівки вона їй не давала та медичну карту ОСОБА_11 від ОСОБА_15 вона не отримувала. Я особисто не бачила амбулаторну карту пацієнтки ОСОБА_11 та в руках її не тримала;

-16.11.2017 року допитана в якості свідка ОСОБА_23 , яка пояснила, що з 24.08.1978 року вона працювала у поліклініці № 12 на посаді дільничного лікаря, з 26.12.1988 року переведена на посаду завідуючої терапевтичним відділом поліклініки № 12, з 01.10.2009 року переведена на посаду дільничного лікаря терапевта та з 07.12.2009 року звільнилась із вказаної поліклініки. Стосовно того, що в показах ОСОБА_15 є слова, що вона 3 роки тому передала амбулаторну карту хворої ОСОБА_11 завідуючій Тамбовській чи Бабятинській то на той час вона вже не працювала у даній поліклініці, тому що звільнилась. Під час її роботи у вищевказаній поліклініці, вона не давала вказівок на підняття амбулаторної карти хворої ОСОБА_11 та їй таких вказівок ніхто не давав. Точно вона не може вказати, хто має доступ до архіву. Вона не пам`ятає чи працювала вона із амбулаторною картою хворої ОСОБА_11 ;

-27.12.2017 року допитана в якості свідка сама ОСОБА_7 , яка пояснила, що приблизно в січні 2005 року за проханням ОСОБА_11 вона почала проживати у її квартирі, щоб доглядати за нею тому, що вона вимагала постійного стороннього нагляду через свою хворобу. На момент мого проживання із ОСОБА_11 у неї були хворі ноги, внаслідок перенесеного нею в дитинстві поліомієліту. ОСОБА_11 мала добрий зір тому, що на відстані приблизно 7-10 метрів дивилась телевізор без допомоги окулярів, тому, що вона ними не користувалась. Руки у неї були без пошкоджень, парезу ні лівої ні правої руки не мала, тому, що вони вишивала, в`язала, шила та виконувала деяку побутову роботу. Деколи приїздила ОСОБА_24 , яка була її племінницею але вона їй не допомагала, а лише отримувала від неї її грошові кошти (її пенсію) та відвідувала її лише два рази За весь час її проживання у квартирі АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_11 у період часу з січня 2005 року до 22 листопада 2007 року лікарі поліклініки №12 не викликались, тому, що проблем із серцем, артеріальним тиском та пам`яттю не було. Окуліст ОСОБА_25 , яка працює в поліклініці №12,не приходила до ОСОБА_11 . Медикаментозного лікування на дому ОСОБА_26 не здійснювала. Також в період часу з 2005 року по 2007 роки ОСОБА_11 постійно проживала за своєю адресою та нікуди не виїжджала, а в січні 2006 року у квартирі ОСОБА_11 нотаріусом було засвідчено заповіт на її ім`я, а 08.02.2006 був засвідчений договір довічного утримання. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 померла у своїй квартирі. Ніхто із лікарів поліклініки № 12 не приходив та не зафіксовував її смерть. На даний момент у Приморському районному судді здійснюється розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_24 з грудня 2014 року та ОСОБА_27 з осені 2015 року стосовно визнання договору довічного утримання, який вона В процесі розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_28 в серпні 2016 року було виявлено підробки та дописки медичної карти ОСОБА_11 , яка надійшла від поліклініки № 12, у вигляді невірної дати народження ОСОБА_11 на першій сторінці, записи окуліста ОСОБА_25 , невірно виставлених медичних діагнозів, записи 15.04.2006 року про те, що був лікар за її місцем проживання та запис про те, що із 2005 по 2007 роки вона не проживала у кв. АДРЕСА_1 , та записи про те, що в листопаді 2007 її відвідував лікар та призначав медикаментозне лікування за 2 тижні до її смерті, та протокол огляду трупа ОСОБА_11 та в пенсійній справі ОСОБА_11 , а саме довідка МСЕК від 1988 року підроблена, а саме міститься допис про те, що ОСОБА_11 мала парез правої руки, при цьому не вказаний ступінь парезу;
-18.05.2018 року здійснено тимчасовий доступ до речей та документів із вилученням медичної карти хворої ОСОБА_11 ;

-01.08.2018 будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_28 пояснила, що є племінницею ОСОБА_11 , яка була інвалідом з дитинства, хворіла на цукровий діабет та мала поганий зір. Приблизно із 40 років у неї права рука перестала працювати. З 2005 року вона проживала у тітки та доглядала її до грудня 2005 року, коли перенесла інсульт та втратила зір на два ока. Про те, що за ОСОБА_11 доглядає ОСОБА_7 їй не було відомо, про смерть тітки вона їй не повідомляла. Історія хвороби ОСОБА_11 знаходилвсь у поліклініці №5, що на Пастера, па потім її віддали на руки. Стосовно лікарів, то вони приходили до ОСОБА_11 , а саме: терапевт, невропатолог, хірург, окуліст та ендокринолог. Куди зникла її медична карта, їй не відомо;

-26.12.2018 здійснено тимчасовий доступ до речей та документів з вилученням заяви про прийом на роботу та звільнення з роботи з КУ «МП №12» ОСОБА_19 ;

-04.09.2019 повторно здійснено тимчасовий доступ до речей та документів з вилученням медичної карти хворої ОСОБА_11 ;

-14.05.2018 під час допиту в якості свідка офтальмолога ОСОБА_29 , остання відмовилась від надання показань з посиланням на положення ст. 63 Конституції України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0002103 слідчим призначено ряд експертиз, серед яких почеркознавча експертиза, під час проведення якої були уточнені питання, поставлені перед експертом, а саме: чи виконані рукописні записи, що містяться на аркуші №1 медичної карти хворої ОСОБА_11 , ОСОБА_29 , а бо іншою особою?; чи виконані рукописні записи, що містяться на аркуші №8, 9, 10, 11 медичної карти хворої ОСОБА_11 , ОСОБА_29 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 .?; чи виконані рукописні записи у копії документа «Схема наружного осмотра трупа и констатации смерти» медичної картки ОСОБА_11 , ОСОБА_29 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 чи іншою особою?; чи виконані рукописні записи на лицевій та зворотній сторонах аркуша № НОМЕР_1 в медичній картці ОСОБА_11 , ОСОБА_29 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , або іншою особою?

При цьому, відповідно до висновків експертів №29712/29713/18-32/27003?27005/19-32 за результатами проведення почеркознавчої експертизи: рукописні записи, що містяться на аркуші №1 медичної карти ОСОБА_11 , виконані ОСОБА_29 ; рукописні записи, що містяться на аркуші №8, 9, 10, 11 медичної карти хворої ОСОБА_11 , виконані не ОСОБА_29 , не ОСОБА_13 , а ОСОБА_19 ; рукописні записи у копії документа «Схема наружного осмотра трупа и констатации смерти» медичної картки ОСОБА_11 , виконані не ОСОБА_29 , не ОСОБА_13 , а ОСОБА_19 . Надати відповіді на два питання щодо виконання рукописних записів в медичній картці ОСОБА_26 у розділі «Обстоятельства дела», «Осмотр трупа», на лицевій та зворотній сторонах аркуша № НОМЕР_1 в медичній картці не надалось можливим з огляду на ненадання оригіналів документів, а також у зв`язку з неможливістю встановлення комплексу збіжних або розбіжних ознак почерку ОСОБА_29 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 .

Органом досудового розслідування також проведена судово-технічна експертиза документів, за результатами якої складено висновок експертів №25395/18-34/34412?34458/19-34 від 23.12.2019, основними висновками якого є: записи на 1-11 сторінка в медичній картці ОСОБА_11 ознак штучного зістарювання документа, не виявлено. При визначенні якісного та кількісного складу летких незабарвлених компонентів паст усіх досліджених рецептур, виявлено однаковий системний сторонній температурний вплив на пасти, не властивий для звичайних умов зберігання документів, який призвів до зміни складу летких незабарвлених компонентів паст, а отже до штучного зістарювання документа. В частині записів не надалось можливим встановити, що було дописано дата до записів чи записи до дати, у зв`язку із відсутністю місць взаємного перетину. Відповісти на питання постанови «Коли внесені (Дата внесення) записи в медичну карту ОСОБА_11 (відносно запису дати народження, медичних діагнозів, відвідувань лікарів на дому, в тому числі офтальмолога, дільничного лікаря в листопаді 2007 року, призначення лікування, записи про місце проживання ОСОБА_11 поза місцем реєстрації в період з 2005 по 2007 роки включно)?», «Чи відповідає час внесення вищевказаних записів в медичній карті ОСОБА_11 даті, яка вказана у медичній карті?» та «... коли із медичних працівників КУ «Центр первинної медичної санітарної допомоги» №12 м. Одеси ( ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , ОСОБА_13 ) вносив фальсифіковані записи у медичну карту ОСОБА_11 .?» не видається можливим внаслідок виявлення ознак штучного зістарювання документа для записів, виконаних барвними речовинами різних відтінків синьо-фіолетового кольору, перетину штрихів, виконаних барвною речовиною червоного кольору, з іншими барвними речовинами записів. Відповісти на питання постанови «Встановити коли внесений (дату конання) запис у довідку МСЕК серії ВТЭ-30 №015173 від 20.05.1988 року із справи Пенсійного фонду відносно діагнозу МСЕК та підпису ОСОБА_20 », не надається можливим з причин перетинання штрихів цього запису та підпису з барвними речовинами захисної сітки документа.

Після отримання висновку експерта, органом досудового розслідування, 12.05.2020 року, була допитана в якості свідка ОСОБА_19 , яка не змогла відповісти на питання слідчого, чи складалась «Схема наружного осмотра трупа ОСОБА_11 », а також який саме текст у картці хворої ОСОБА_11 був виконаний нею, з посиланням на значний проміжок часу, який сплив з моменту складення документів. Аналогічні пояснення були надані ОСОБА_19 і під час проведення 19.05.2020 одночасного допиту між нею та потерпілою ОСОБА_7 .

Відомості про здійснення у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідуванні будь-яких інших слідчих (розшукових) дій матеріали кримінального провадження не містять. Так само матеріали справи не містять даних, що продовження строку досудового розслідування, зупинення/відновлення такого строку.

Водночас, із матеріалів, наданих прокурором до суду першої інстанції, беззаперечно встановлено коло осіб, які мали доступ до медичної карти хворої ОСОБА_11 , та можлива причетність яких до внесення завідомо неправдивих відомостей до медичної карти встановлювалась експертним шляхом, а саме: ОСОБА_19 , ОСОБА_29 , ОСОБА_13 ..

Тобто, на час звернення прокурора із клопотанням до суду першої інстанції, а також на час розгляду такого клопотання, суд першої інстанції володів вказаною інформацією.

Матеріалами кримінального провадження №0002103 від 28.07.2017 року встановлені ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а також встановлене коло осіб, можливо причетних до його вчинення, проте вони не містять жодних вказівок прокурора-процесуального керівника з приводу проведення необхідних слідчих дій, направлених на встановлення об`єктивної істини у провадження, а також осіб, можливо причетних до вчинення злочину, а також з яких причин було здійснено затягування досудового розслідування кримінального провадження з 2017 року, та чому лише наприкінці 2018 року призначено почеркознавчу експертизу документа.

При цьому, із висновків експертів №29712/29713/18-32/27003?27005/19-32 та №25395/18-34/34412?34458/19-34 встановити, хто саме із встановлених осіб робив записи, коли робились вказані записи до медичної карти хворої ОСОБА_11 не надалось можливим, що не надавало підстави прокурору звертатись до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Більш того, прокурор (слідчий) наділений повноваженнями щодо прийняття постанови про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру, серед яких є і встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Тобто, прокурором не здійснено контроль за досудовим розслідування кримінального провадження №0002103 від 28.07.2017 року та безпідставно звернено до суду першої інстанції із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В свою чергу, місцевий суд, дослідивши надані матеріали, безпідставно встановив наявність підстав для задоволення такого клопотання прокурора, незважаючи на те, що в результаті проведення слідчих дій фактично встановлено осіб, які ймовірно причетні до внесення завідомо неправдивих відомостей до медичної карти ОСОБА_11 .

При цьому, суд у мотивувальній частині ухвали зазначив, що вищевказана процесуальна норма, яка зобов`язує задовольнити відповідне клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, передбачає дві окремі самостійні підстави для прийняття такого рішення: закінчення строків давності та не встановлення причетних до протиправного діяння осіб.

Однак, такий висновок є хибними з огляду на те, що п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора і закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків, визначених ст. 49 КК України, вбачаючи із матеріалів провадження дані щодо осіб, які могли вчинити кримінальне правопорушення, суд допустив протиріччя з нормою процесуального закону, яке призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 23 лютого 2021 року (справа № 397/42/20).

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції безпідставно зазначив в оскарженій ухвалі про те, що встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не вдалося, а тому закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, є необґрунтованим та суперечить вимогам закону.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурорне зміг надати суду раціонального пояснення відносно того, що заважало органу досудового розслідування, а також прокурорам-процесуальним керівникам, за наявності фактично встановленого кола осіб, які могли бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, виконати вимоги кримінального процесуального закону, зокрема забезпечити виконання приписів ст.2 КПК, якими визначенні завдання кримінального провадження, або прийняття рішення щодо закриття кримінального провадження з інших підстав, в тому числі, з огляду на висновки експертів, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що проведеними слідчими діями фактично було встановлено осіб, які причетні до вчиненого кримінального правопорушення. Факт того, що на даний час закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, не може слугувати безумовною підставою для закриття даного кримінального провадження, а тому у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, необхідно відмовити.

За таких підстав, ініціювання прокурором клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить вимогам закону, та на думку апеляційного суду, може розцінюватися як неприкрита спроба приховати невиконання уповноваженими особами органу досудового розслідування своїх обов`язків та відсутність процесуального контролю прокурора за проведенням досудового розслідування, за рахунок ініціювання прокурором прийняття судового рішення про закриття кримінального провадження, без законних на це підстав.
Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу

Зважаючи на вище викладене, апеляційна скарга потерпілої підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової, якою в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, а матеріали кримінального провадження повернути для проведення подальшого досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 284, 376, 404, 405, 407-409, 418, 419, 532 КПК, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 та кримінальне провадження, внесене 28.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, закрито на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 , а матеріали кримінального провадження №0002103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України повернути прокурору для організації досудового розслідування.

Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4