н/п 1-кс/953/8786/21
"22" жовтня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Так, до Харківської спеціалізованої прокуратури у військовий та оборонній сфері об`єднаних сил надійшла заява в.о. ректора ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно того, невстановленими особами самовільно здійснено демонтаж металевої конструкції - складу ІНФОРМАЦІЯ_2 на території вивільненого військового містечка № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час досудового розслідування в якості свідка допитано начальника відділення експлуатації фондів ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 . З допиту вказаної особи встановлено, що все нерухоме майно, яке є власністю ІНФОРМАЦІЯ_4 і розташоване на території Харківської області, перебуває на балансі ІНФОРМАЦІЯ_3 . В тому числі, на балансі ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться склад СРМ № 145. Земельна ділянка площею 1,65 Га входить до загальної площі земельної ділянки вивільного військового містечка № НОМЕР_1 , яка була відведена рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26.06.1951 року № 17/241 та від 12.12.1984 року № 472-27с для розміщення відповідного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказані об`єкти нерухомого майна обліковувались згідно законодавства. Склад СРМ (сбірно-розбірне металеве сховище) № 145, зокрема, обліковувався згідно з оформленою «індивідуальною карткою обліку будівлі» № 31.
В подальшому, у 2020 році, вказана земельна ділянка була розділена на дві земельні ділянки, а саме:
Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.07.2016 року № 1038, завірена копія якої добровільно була надана співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 до ІНФОРМАЦІЯ_10 , для долучення до матеріалів кримінального провадження, будівля складу ІНФОРМАЦІЯ_2 за генпланом військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 перебуває на балансі ІНФОРМАЦІЯ_3 та станом на 25.02.2016 року первісна (відновна) вартість будівлі складає 88,2 тисячі грн. Також у вищевказаній довідці № 1038 від 25.07.2016р. зазначено, що згідно акту приймання-передачі від 25.01.2007 року будівля складу ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться під охороною ІНФОРМАЦІЯ_11 .
29.03.2021 року, під час обстеження вивільного військового містечка № НОМЕР_1 , розташованого по АДРЕСА_2 , працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено відсутність металевої конструкції складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто його незаконного та самовільного розбирання та демонтажу невстановленими особами. Про даний факт доповідною запискою було повідомлено начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , після чого було прийнято рішення про звернення щодо вказаного факту до органів поліції. Крім того, про вказаний факт, письмово, відповідними листами, було також повідомлені керівництво ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) та ІНФОРМАЦІЯ_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 ). За вказаним фактом керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_1 проводилось відповідне службове розслідування з притягненням певних осіб до відповідальності.
В якості свідка допитано юрисконсульта ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 . Надані ОСОБА_9 покази відповідають показами свідка ОСОБА_6 .
Слідчий, прокурор до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Представник приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання слідчого в судове засідання не прибув.
Неприбуття цієї особи за судовим викликом, відповідно до ч.4 ст. 163 КПК України, не є перешкодою для розгляду цього клопотання.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно вимог ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Частиною другої даної статті передбачено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу.
Згідно вимог ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а саме що речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, в зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно до ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність і відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Неприбуття цієї особи за судовим викликом, відповідно до ч.4 ст. 163 КПК України, не є перешкодою для розгляду цього клопотання.
До клопотання слідчого не долучено запиту до ПН ХМНО ОСОБА_4 та відповіді щодо надання інформації, доступ про яку зазначено в даному клопотанні. Крім того, дані, щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно та документів, на підставі яких вчинено таку реєстрацію містяться в скан-копіях в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та є доступною інформацією, за умов підключення уповноваженої особи до даного реєстру, при цьому дізнавачем не наведено підстав, за яких ІНФОРМАЦІЯ_10 не може отримати дану інформацію.
Слідчим також не представлено посилань на докази, що відповідно Постанови КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» витребувані ним документи(реєстраційна справа) зберігається в справах приватного нотаріуса.
Стороною обвинувачення не вказано які обставини справи може бути доведено шляхом отримання цих доказів, та яке мають відношення до злочину, що розслідується, не доведено також, що іншими доказами неможливо довести дані обставини, а також що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про яких йдеться в клопотанні слідчого, не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах.
За відсутності в матеріалах клопотання достатніх та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є передчасним та необґрунтованим, оскільки такий ступінь втручання у права і свободи особи буде невиправданим, безпідставним, у зв`язку із чим вважає необхідним відмовити у задоволенні такого клопотання.
Керуючись ст.ст. 107, 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1