17.12.2021
Справа № 642/3440/21
Провадження № 1-кс/642/4884/21
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу підозрюваного ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді поданого клопотання та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова 13.12.2021 надійшла скарга підозрюваного ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , щодо не розгляду поданого ОСОБА_2 та його захисниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання від 03.12.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000240 та зобов`язання прокурора розглянути вищезазначене клопотання.

Частиною 4 ст. 304 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Суд, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, вважає за необхідне у відкритті провадження по скарзі відмовити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.
Відповідно до вимоги ч.1 ст. 303 КПК України встановлено виключний перелік питань, органів та посадових осіб рішення, дії та бездіяльність яких, може бути оскаржено слідчому судді на досудовому провадженні.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1)бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього кодексу, а також у здійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2)рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3)рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4)рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5)рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6)рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосування заходів безпеки;

7)рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8)рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.
Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.
Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Конкретні випадки подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.
Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого, дізнавача або прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, дізнавачу та прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої(розшукової )дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Як вірогідно встановлено слідчим суддею 03.12.2021 року підозрюваний ОСОБА_2 та його захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулася до прокурора у кримінальному провадженні- прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000240 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Дане клопотання було розглянуто вищевказаною посадовою особою, про що листом від 06.12.2021 № 31/2-5982-21 повідомлено ОСОБА_2 .

Підозрюваний та його захисники вважають, що прокурор ОСОБА_3 фактично не розглянув подане ними клопотання, оскільки всупереч вимогам ст.ст.7, 36, 110, 220 КПК України мотивованої постанови не виніс.

Слідчий суддя вважає, що клопотання, подане підозрюваним ОСОБА_2 та його захисниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прокурору ОСОБА_3 03.12.2021 не є клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій, в розумінні ст.220 КПК України, оскільки в ньому сторона захисту просила прокурора прийняти процесуальне рішення в даному кримінальному провадженні.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено право сторони захисту клопотати про прийняття процесуальних рішень під час проведення досудового розслідування.

Таким чином скарга підозрюваного ОСОБА_2 не підлягаєь розгляду, оскільки дані вимоги не узгоджуються із положеннями ст. 220 КПК України та ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до вимоги ч.ч.4 та 5 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303- 307, 371-372, 376 КПК України, -

У х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою підозрюваного ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , щодо не розгляду поданого ОСОБА_2 та його захисниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання від 03.12.2021 та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали направити особі, яка подали скаргу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1