КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 21 жовтня 2021 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Миколаївській області, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_9 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою, до 03 листопада 2021 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 142 740 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності продовження підозрюваному запобіжного заходу, оскільки в рамках кримінального провадження необхідно виконати значний обсяг процесуальних дій, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування відносно підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.

Зокрема, зазначає про недоведеність прокурором існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому зауважує, що підозрюваний не має наміру ухилятися від слідства та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 особисто прийшов до органу досудового розслідування на другий день після події, що стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР, з метою надання власних пояснень щодо відповідних обставин.

Також, захисник просить врахувати дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, є учасником бойових дій, має ряд подяк та нагород, міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та двох малолітніх дітей. Наголошує, що внаслідок застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його сім`я залишиться без єдиного годувальника.

Не погоджується сторона захисту і з розміром визначеної застави, оскільки вважає його непомірним для підозрюваного.

Крім того, захисник стверджує, що слідчим суддею залишено поза увагою те, що підозрюваного в порядку ст. 180 КПК України готові взяти на поруки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , і саме такий запобіжний захід на переконання сторони захисту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Броварським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 02 серпня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001452, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
02 серпня 2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КК України та наступного дня повідомлено про підозру в умисному нанесені тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, себто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2021 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30 вересня 2021 року.

24 вересня 2021 року керівником Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 03 листопада 2021 року.
Того ж дня слідчий Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 27 вересня 2021 року клопотання слідчого задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, у порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121 КК України.
Зокрема, слідчий суддядослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Всупереч доводам сторони захисту, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, у клопотанні та доданих до нього матеріалах, станом на день розгляду клопотання слідчим суддею, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.
Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим і прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не відпали та продовжують існувати, і дають підстави для продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, у тому числі у вигляді особистої поруки.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, у їх сукупності, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.
Наведене нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Посилання захисника на дані, які характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
При цьому слід визнати безпідставними твердження захисника про те, що слідчим суддею залишено поза увагою, що підозрюваного в порядку ст. 180 КПК України готові взяти на поруки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки заяви згаданих осіб були предметом розгляду в судовому засіданні та їм надано відповідну оцінку в оскаржуваному рішенні.

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги, слідчий суддя, врахувавши положення ч. 4 ст. 182 КПК України правильно визначив розмір застави підозрюваному, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, врахувавши при цьому існуючі ризики та дані про особу підозрюваного у їх сукупності, визначив заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.
У зв`язку з чим, доводи захисника про визначення слідчим суддею непомірного для підозрюваного розміру застави, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки слідчий і прокурор у повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 , під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно з нормами матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, у порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року,якою задоволено клопотання слідчого Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_9 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою, до 03 листопада 2021 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 142 740 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 361/6930/21 Справа №11-сс/824/5973/2021 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1