Справа № 519/1238/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області
у складі: головуючого ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні у залі суду в м. Южне кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Горовище Любомильського району Волинської області, українки, громадянки України, не працюючої, освіта середня спеціальна, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Володимир-Волинський Любомильського району Волинської області, українки, громадянки України, не працюючої, освіта середня, не заміжньої, учениці 11 класу СЗОШ №2 (Центр-ПТУ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої

за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 29.10.2020 о 20.00 год. разом із неповнолітньою ОСОБА_7 , перебуваючи біля супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: Одеська область, місто Южне, вулиця Хіміків 3А, зустріли ОСОБА_10 , після чого в ході розмови та вживання слабоалкогольних напоїв, отримали запрошення від ОСОБА_10 , на що погодились та направились до останнього за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_5 .
В подальшому, 29.10.2020 о 22.00 год., ОСОБА_9 разом із неповнолітньою ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , за запрошенням ОСОБА_10 , продовжили вживати слабоалкогольні напої на кухні. Надалі, скориставшись сп`янілим станом ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вийшла із неповнолітньою ОСОБА_7 , під приводом покурити та направились до балкону, проходячи через спальну кімнату, побачила на шафі планшет марки «ASUS» модель «memo Pad 7», SSN E60KBC450264 чорного кольору, вартістю 3628,90 грн., та на дивані мобільний телефон марки «ZTE» сріблястого кольору, разом із зарядним пристроєм фірми «HUAWEI» та проводом до нього, які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_10 не представляють. Після чого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є неповнолітньою, шляхом умовлянь ОСОБА_9 переконала останню на вчинення злочину направленого на таємне викрадення чужого майна, після чого у ОСОБА_7 також виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
Так, ОСОБА_9 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, умовила та переконала неповнолітню ОСОБА_7 вчинити спільно кримінальне правопорушення, яке направлене на таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_10 , на що ОСОБА_7 надала свою добровільну згоду.
Надалі, в наслідок умовлянь та спонукань ОСОБА_9 , неповнолітня ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_6 , за попередньо змовою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, переконавшись що за нею ніхто не спостерігає, взяла планшет марки «ASUS» модель «memo Pad 7», SSN E60KBC450264 чорного кольору, вартістю 3628,90 грн., та мобільний телефон марки «ZTE» сріблястого кольору разом із зарядним пристроєм фірми «HUAWEI» та проводом до нього, які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_10 не представляють, та сховала собі під кофту, для непомітного викрадення чужого майна, після чого разом із ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_10 покинули приміщення квартири, під приводом, що неповнолітній ОСОБА_7 необхідно піти додому.
Після чого, 29.10.2020, у невстановлений досудовим розслідуванням та судовим слідством час, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 провели неповнолітню ОСОБА_7 , разом із викраденим майном, за адресою: АДРЕСА_7 , де неповнолітня ОСОБА_7 тимчасово мешкала. Після чого ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 повернулись до квартири АДРЕСА_6 .
В подальшому у ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , за запрошенням ОСОБА_10 , під час користування мобільним телефоном марки «Redmi» модель «Note 9 Pro» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 вартістю 6773 грн., який належить ОСОБА_10 , виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.
Після чого, ОСОБА_9 , скориставшись сп`янілим станом ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, підібравши момент коли потерпілий ОСОБА_10 , не буде за нею спостерігати, сховала до кишені мобільний телефон марки «Redmi» модель «Note 9 Pro» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 вартістю 6773,00 грн., та покинула приміщення квартири, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд в подальшому заклавши разом із неповнолітньою ОСОБА_7 викрадене майно 30.10.2020 до відділення ломбарду «ДОНКРЕДИТ» №115 в місті Южне, що розташований за адресою: Одеська область, місто Южне, вулиця Хіміків 27, після чого розподіливши отриманні гроші між собою.
Своїми злочинними діями ОСОБА_9 спричинила потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 10401 грн., а неповнолітня ОСОБА_7 спричинила потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 3628,90 грн.
Крім того, ОСОБА_9 29.10.2020 о 20.00 год. разом із неповнолітньою ОСОБА_7 , перебуваючи біля супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: Одеська область, місто Южне, вулиця Хіміків 3А, зустріли ОСОБА_10 , після чого в ході розмови та вживання слабоалкогольних напоїв, отримали запрошення від ОСОБА_10 , на що погодились та направились до останнього за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_5 .
В подальшому, 29.10.2020 о 22.00 год., ОСОБА_9 разом із неповнолітньою ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , за запрошенням ОСОБА_10 , продовжили вживати слабоалкогольні напої на кухні. Надалі, скориставшись сп`янілим станом ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вийшла із неповнолітньою ОСОБА_7 , та під приводом покурити направились до балкону, проходячи через спальну кімнату, побачила на шафі планшет марки «ASUS» модель «memo Pad 7», SSN E60KBC450264 чорного кольору вартістю 3628,90 грн., та на дивані мобільний телефон марки «ZTE» сріблястого кольору, разом із зарядним пристроєм фірми «HUAWEI» та проводом до нього, які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_10 не представляють. Після чого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_9 достименно знаючи та усвідомлюючи те, що ОСОБА_7 є неповнолітньою, бажаючи вчинити злочин направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, шляхом умовлянь та переконань, спонукала неповнолітню ОСОБА_7 на вчинення злочину направленого на таємне викрадення майна належного потерпілому ОСОБА_10 , після чого у ОСОБА_7 також виник злочинний умисел на умисел на таємне викрадення чужого майна.
В подальшому, ОСОБА_9 , усвідомлюючи про те, що ОСОБА_7 є неповнолітньою, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, умовивши та переконавши неповнолітню ОСОБА_7 вчинити спільно кримінальне правопорушення, яке направлене на таємне викрадення майна належного потерпілому ОСОБА_10 , на що ОСОБА_7 надала свою добровільну згоду.
Надалі, в наслідок умовлянь та спонукань ОСОБА_9 , неповнолітня ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_6 , за попередньо змовою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, переконавшись що за нею ніхто не спостерігає, взяла планшет марки «ASUS» модель «memo Pad 7», SSN E60KBC450264 чорного кольору вартістю 3628,90 грн., та мобільний телефон марки «ZTE» сріблястого кольору разом із зарядним пристроєм фірми «HUAWEI» та проводом до нього, які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_10 не представляють, та сховала собі під кофту, для непомітного викрадення чужого майна, після чого разом із ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_10 покинули приміщення квартири, під приводом, що неповнолітній ОСОБА_7 необхідно піти додому.
Таким чином, ОСОБА_9 втягнула неповнолітню ОСОБА_7 у злочинну діяльність.
Підсудна ОСОБА_9 винною у вчиненні злочинів себе визнала, щиро розкаялася, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснила, що вона ОСОБА_11 29.10.2020 о 20.00 год. разом із неповнолітньою ОСОБА_7 , перебуваючи біля супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: Одеська область, місто Южне, вулиця Хіміків 3А, зустріли ОСОБА_10 , після чого в ході розмови та вживання слабоалкогольних напоїв, отримали запрошення від ОСОБА_10 , на що погодились та направились до останнього за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_5 . В подальшому, 29.10.2020 о 22.00 год., ОСОБА_9 разом із неповнолітньою ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , за запрошенням ОСОБА_10 , продовжили вживати слабоалкогольні напої на кухні. Надалі, скориставшись сп`янілим станом ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вийшла із неповнолітньою ОСОБА_7 , під приводом покурити та направились до балкону, проходячи через спальну кімнату, побачила на шафі планшет марки «ASUS», та на дивані мобільний телефон марки «ZTE» сріблястого кольору, разом із зарядним пристроєм фірми «HUAWEI» та проводом до нього, Після чого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є неповнолітньою, ОСОБА_9 переконала останню вкрасти зазначене майно ОСОБА_10 на що ОСОБА_7 надала свою добровільну згоду. Неповнолітня ОСОБА_7 , переконавшись що за нею ніхто не спостерігає, взяла планшет марки «ASUS» та мобільний телефон марки «ZTE» сріблястого кольору разом із зарядним пристроєм фірми «HUAWEI» та проводом до нього та сховала собі під кофту, після чого разом із ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_10 покинули приміщення квартири, під приводом, що неповнолітній ОСОБА_7 необхідно піти додому. Після чого, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 провели неповнолітню ОСОБА_7 , разом із викраденим майном, за адресою: АДРЕСА_7 , де неповнолітня ОСОБА_7 тимчасово мешкала. Після чого ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 повернулись до квартири АДРЕСА_6 . В подальшому ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , за запрошенням ОСОБА_10 , під час користування мобільним телефоном марки «Redmi», який належить ОСОБА_10 , вирішила вчинити крадіжку зазначеного мобільного телефону. Після чого, ОСОБА_9 , скориставшись сп`янілим станом ОСОБА_10 , підібравши момент коли потерпілий ОСОБА_10 , не буде за нею спостерігати, сховала до кишені мобільний телефон марки «Redmi», та покинула приміщення квартири, в подальшому заклавши разом із неповнолітньою ОСОБА_7 викрадене майно 30.10.2020 до відділення ломбарду «ДОНКРЕДИТ» №115 в місті Южне, після чого розподіливши отриманні гроші між собою. Пояснення підсудної ОСОБА_9 є належним та допустимим доказом по справі.

Підсудна ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину себе визнала, щиро розкаялася, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснила, що вона разом з ОСОБА_9 29.10.2020 о 20.00 год., перебуваючи біля супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: Одеська область, місто Южне, вулиця Хіміків 3А, зустріли ОСОБА_10 , після чого в ході розмови та вживання слабоалкогольних напоїв, отримали запрошення від ОСОБА_10 , на що погодились та направились до останнього за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_5 . В подальшому, 29.10.2020 о 22.00 год., вона разом з ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , за запрошенням ОСОБА_10 , продовжили вживати слабоалкогольні напої на кухні. Надалі, скориставшись сп`янілим станом ОСОБА_10 , вона вийшла із ОСОБА_9 , під приводом покурити та направились до балкону, проходячи через спальну кімнату, ОСОБА_9 побачила на шафі планшет марки «ASUS», та на дивані мобільний телефон марки «ZTE» сріблястого кольору, разом із зарядним пристроєм фірми «HUAWEI» та проводом до нього. Після чого ОСОБА_9 умовила та переконала ОСОБА_7 вкрасти зазначене майно ОСОБА_10 на що ОСОБА_7 надала свою добровільну згоду. ОСОБА_9 знала, що ОСОБА_7 є неповнолітньою. ОСОБА_7 , переконавшись що за нею ніхто не спостерігає, взяла планшет марки «ASUS» та мобільний телефон марки «ZTE» сріблястого кольору разом із зарядним пристроєм фірми «HUAWEI» та проводом до нього та сховала собі під кофту, після чого разом із ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_10 покинули приміщення квартири, під приводом, що неповнолітній ОСОБА_7 необхідно піти додому. Після чого, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 провели неповнолітню ОСОБА_7 , разом із викраденим майном, за адресою: АДРЕСА_7 , де неповнолітня ОСОБА_7 тимчасово мешкала. В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , заклали разом із неповнолітньою ОСОБА_7 викрадене майно 30.10.2020 до відділення ломбарду «ДОНКРЕДИТ» №115 в місті Южне, після чого розподіливши отриманні гроші між собою. ОСОБА_7 виховувалась у неповній сім`ї. Пояснення підсудної ОСОБА_7 є належним та допустимим доказом по справі.

Крім повного визнання вини підсудними ОСОБА_9 та ОСОБА_7 їх винуватість повністю доведена та підтверджується зібраними по справі доказами, дослідження яких у відповідності до ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та обмежено допитом підсудних.

Потерпілий ОСОБА_10 до судового засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, за ст.304 ч.1 КК України втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При обранні міри покарання підсудним, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини справи, суспільну небезпеку вчиненого, особу ОСОБА_9 раніше не судима, задовільно характеризується за місцем проживання, досудову доповідь органу пробації, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_9 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високу небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб, ОСОБА_7 раніше не судима, позитивно характеризується за місцем мешкання, досудову доповідь органу пробації, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високу небезпеку для суспільства.
Обставини, які пом`якшують покарання підсудної ОСОБА_9 , передбачені ст.66 КК України щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання підсудної ОСОБА_9 , передбачені ст.67 КК України судом не встановлені.

Обставини, які пом`якшують покарання підсудної ОСОБА_7 , передбачені ст.66 КК України щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання підсудної ОСОБА_7 , передбачені ст.67 КК України судом не встановлені.

При таких обставинах суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе без ізоляції її від суспільства, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, у відповідності зі ст.ст.75,76 КК України.

Під час судового засідання захисником неповнолітньої ОСОБА_7 було заявлено клопотання про звільнення від покарання неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_7 на підставі п.1 ч.2 ст.105 КК України із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді застереження, на підставі п.3 ч.2 ст.105 КК України також застосувати примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітньої під нагляд її матері ОСОБА_8 строком на один рік, посилаючись на те, що обвинувачена вчинила правопорушення у неповнолітньому віці, щиро розкаюється у вчиненому та активно сприяла розкриттю правопорушення, вчинила нетяжке правопорушення.

При застосуванні виду примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_7 , суд враховує роз`яснення, викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" №2 від 15 травня 2006 року, згідно яких в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.105 КК України, суд має право звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Згідно до вимог ч.2 цієї ж статті, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

У відповідності до роз`яснень, викладених в абз.4 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітньої обвинуваченої. Як свідчить практика, цей примусовий захід виховного характеру має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість звільнення неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_7 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі її під нагляд матері.

При цьому, суд враховує, що вид примусового заходу виховного характеру у виді застереження сприятиме виправленню неповнолітньої обвинуваченої та буде більш дієвим та ефективним способом впливу на неї, яка, як визнано судом, на даний час не потребує застосування покарання за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ, викладених в листі від 16 січня 2017 року № 223 - 66/0/4-17 "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" пунктом 16 визначено, що суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Вирішуючи питання про вид заходу виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, суд вважає, що найбільш ефективним та таким, що забезпечить позитивний виховний вплив, буде примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1, п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді застереження та передачі неповнолітньої ОСОБА_7 під нагляд матері.

Долю речових доказів та документів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.326, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 304 ч.1 КК України.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, за ст.304 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточно міру покарання ОСОБА_9 визначити по їх сукупності шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року 6 (шість) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності зі ст.76 ч.1 п.п.1,2, ч.2 п.2 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_9 не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити неповнолітню ОСОБА_7 , від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосуванням примусових заходів виховного характеру, передбачених п.п.1,3 ч.2 ст.105 КК України у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_8 строком на один рік.

Речові докази по справі: планшет марки «ASUS» модель «memo Pad 7», SSN E60KBC450264 чорного кольору, три сім карти оператору «Водафон» - НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «ZTE» сріблястого кольору, зарядний пристрій фірми «HUAWEI», блочок білого кольору та провід чорного кольору вважати повернутими за належністю, DVD-R диск марки «Verbatim» на 4.7 Gb, 120 min, 16 х - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000217, які зберігаються в Доброславській окружній прокуратурі Одеської області.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим, законному представнику неповнолітньої обвинуваченої, захисникам, прокурору.

Головуючий ОСОБА_1