23.11.2021 Справа № 490/7651/19
н/п 1-кп/490/252/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
23 листопада 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
під час проведення судового розгляду обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0001222, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 01 грудня 2021 року.
Відповідно до п. 20-5 Розділу ХІ КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), визначено певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Так, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
За такого, у зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_6 знаходиться у відрядженні, зазначене питання вирішується головуючим одноособово.
Відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується, а підстав для зміни запобіжного заходу немає, та наявні ризики передбачені п.п. 1,2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. На це вказує наявність у нього громадянства РФ та його тривале проживання на території цієї країни. Обвинувачений може знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що знаряддя вчинення вбивства не були знайдені. Обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом зважаючи на винятковий цинізм кримінального злочину та способу його вчинення. Обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення зважаючи на те, що не має постійного місця роботи та притягається до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину. Інший запобіжний захід не може гарантовано запобігти ризикам відповідно до ст.177 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, зважаючи на те, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання в м. Херсоні. У зв`язку з чим до нього можливе застосувати цілодобовий домашній арешт.
Вислухавши думки учасників процесу щодо вказаного клопотання прокурора, вивчивши надані сторонами документи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що судове провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто до 01 грудня 2021 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_4 , не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі, приймає до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого кримінального злочину проти життя своєї матері, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, він має громадянство РФ та тривалий час проживав на території цієї країни. Крім того, суд з дотриманням презумпції невинуватості враховує обставини та спосіб вчинення інкримінованого злочину, які можуть свідчити про винятковий цинізм кримінального злочину та застосування заходів конспірації та знищення слідів вчинення особливо тяжкого злочину. Також суд, зважає на те, що обвинувачений не має офіційного місця роботи та притягався до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, то він на даній стадії судового розгляду відсутній.
При цьому також суд з дотриманням презумції невинуватості враховує у своїй сукупності інші обставини справи кримінального провадження №0001222, а саме:
- обставини злочину, які інкримінуються обвинуваченому, а саме його насильницький та умисний характер, наслідки у вигляді позбавлення життя особи жіночої статі, яка приходилася йому матір`ю, здійснення подальших дій спрямованих на укриття та знищення слідів злочину;
- відсутніть міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, які будуть достатніми для усунення встановлених ризиків. Як вбачається із матеріалів справи обвинувачений не проживав постійно із своєю дружиною та дітьми, які переїхали до м. Херсон, не мав власного житла, офіційного джерела доходу та оформлених трудових відносин;
- наявність у обвинуваченого можливості покинути територію України у зв`язку із наявністю громадянства іншої країни;
- вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що підтверджено вироком суду, який набрав законної сили;
- тривалість судового провадження, яка пов`язане в тому числі із складністю справи, необхідністю дослідження великої кількості письмових доказів, розглядом справи колегіальним складом суду, двох замін захисників, неявкою захисників через хвороби, а також процесуальною поведінкою обвинуваченого, що полягає у використанні ним передбачених законом процесуальних прав на подачу клопотань, які стосуються відводів, заміни адвоката, скасування арешту із майна, вирішення долі речових доказів, тощо.
За такого суд доходить до висновку про доцільність продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 19 січня 2022 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою строком до 24.00 години 19 січня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 7 днів з моменту проголошення.

Головуючий ОСОБА_1