ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2536/20 Номер провадження 11-кп/814/954/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора потерпілого захисника обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000918 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 10 червня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, на підставі ст.89 КК України такий, що не має судимості,

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.185 КК України на 6 місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно засуджений на 5 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 :

- на користь держави витрати на стаціонарне лікування потерпілого у розмірі 10026,37 грн;

- на користь потерпілого ОСОБА_7 4724,76 грн майнової шкоди та 28338 грн моральної шкоди.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_9 визнаний винуватим у тому, що він 06 березня 2020 року у вечірній час, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, з підвіконня кухонної кімнати викрав належний потерпілій ОСОБА_11 мобільний телефон Xiaоmi вартістю 1866,90 грн.
Крім того, 19 квітня 2020 року близько 23 год. 40 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в підземному переході неподалік Комунального закладу "Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №11 Полтавської міської ради Полтавської області", який розташований в м. Полтава по вул. Маршала Бірюзова, 64, під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно здійснив не менше трьох пострілів з револьверу ZBROIA PROFI-4.5, серійний номер НОМЕР_1 , калібру 4 мм, в голову та тулуб потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального (кульового) поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкої кишки, брижі та з внутрішньочеревною кровотечою, а також непроникаючі вогнепальні (кульові) поранення лівої скроневої ділянки та лівої пахвинної ділянки.
За змістом апеляційної скарги захисник, не оспорюючи винуватість ОСОБА_9 за ч.1 ст.185 КК України, просить виправдати його за ч.1 ст.121 КК України.
При цьому зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, коли і ким саме спричинено тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Стверджує, що постріли у потерпілого здійснив свідок ОСОБА_12 , коли під час конфлікту ОСОБА_9 намагався забрати у нього пістолет. Також заперечує факт належності обвинуваченому цієї зброї.
Вважає, що показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтверджують версію обвинуваченого, а у показаннях свідка ОСОБА_12 наявні суперечності.
Звертає увагу, що потерпілий та свідок ОСОБА_12 під час конфлікту перебували у стані алкогольного сп`яніння.
Вказує, що суд не дослідив та не оцінив протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_9 від 14 вересня 2020 року та висновок додаткової судово-медичної експертизи обвинуваченого №92 від 08 лютого 2021 року.
В апеляційній скарзі прокурор вважає призначене обвинуваченому покарання м`яким і просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 засудити за ч.1 ст.121, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі.
При цьому зазначає, що ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, в тому числі тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи.
Вказує, що після застосуванням насильства обвинувачений втік з місця вчинення злочину, не вживав жодних заходів щодо надання допомоги потерпілому, а також не відшкодував шкоду.
Інші учасники провадження вирок не оскаржили.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який не підтримав принесену апеляційну скаргу та вважав вирок законним та обґрунтованим, міркування потерпілого, який погодився з вироком суду, перевіривши матеріали провадження, дослідивши докази, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.
Відповідно до приписів ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених у вироку обставин підтверджуються сукупністю достатніх, допустимих та належних доказів, зібраних у встановленому законом порядку і досліджених судом, яким надана належна оцінка, а у вчиненні крадіжки (ч.1 ст.185 КК України) і не оспорюються ніким із учасників провадження.
Доводи захисника про те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про винуватість ОСОБА_9 у заподіянні потерпілому тяжкого тілесного ушкодження є неприйнятними.

Як правильно встановив місцевий суд, 19 квітня 2020 року близько 23 год. 40 хв. в підземному переході, який розташований в м. Полтава по вул. Маршала Бірюзова, 64, мав місце конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між обвинуваченим і свідком ОСОБА_13 з однієї сторони та потерпілим і свідком ОСОБА_12 з іншої.

Факт спричинення потерпілому одного проникаючого та двох непроникаючих кульових поранень внаслідок пострілів із пістолета встановлений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, оціненими відповідно до ст.94 КПК України та ніким із учасників провадження не оспорюється.

При цьому ОСОБА_9 лише стверджував, що постріли у потерпілого здійснив свідок ОСОБА_12 під час того, як він (обвинувачений) намагався забрати у нього пістолет.

Ця версія сторони захисту була належним чином перевірена місцевим судом і не знайшла свого підтвердження.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судах першої та апеляційної інстанції впевнено стверджував, що під час конфлікту у підземному переході саме обвинувачений, тримаючи у руках пістолет, декілька разів вистрелив у нього після того, як свідок ОСОБА_12 уже лежав на підлозі внаслідок побиття ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .

Показання ОСОБА_7 є стабільними, логічними, послідовними і повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 , який підтвердив, що потерпілий намагався втрутитися у сварку після побиття свого товариша ОСОБА_12 , проте обвинувачений декілька разів вистрелив у нього з пістолета і потерпілий упав, а вони ( ОСОБА_13 з ОСОБА_9 ) пішли з місця події.

Більше того, всупереч доводам захисника, свідки: ОСОБА_11 подруга обвинуваченого; ОСОБА_14 продавець магазину; ОСОБА_15 охоронець; хоча і не бачили момент пострілів, проте пояснили, що відразу після того, як почули звуки, схожі на постріли, вийшли на сходи і побачили обвинуваченого, який тримав у руці пістолет, а потерпілий лежав на підлозі з кульовими пораненнями і прохав про допомогу.

Жодних об`єктивних даних, які б ставили під сумнів ці показання свідків матеріали провадження не містять і в апеляційній скарзі не зазначено.

Також показання свідків узгоджуються з обєктивним записом з відеокамери спостереження, який ніким із учасників провадження не оспорюється.

Наведені докази спростовують версію обвинуваченого про здійснення пострілів у потерпілого свідком ОСОБА_12 , відображену в досліджених апеляційним судом протоколі та відеозапису слідчого експерименту з ОСОБА_9 , проведеного 14 вересня 2020 року на підставі ухвали Київського районного суду м. Полтави.

Таким чином, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що саме обвинувачений умисно здійснив з близької відстані постріли з револьверу ZBROIA PROFI-4.5, серійний номер НОМЕР_1 , калібру 4 мм, в голову та тулуб потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального (кульового) поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкої кишки, брижі та з внутрішньочеревною кровотечою, а також непроникаючі вогнепальні (кульові) поранення лівої скроневої ділянки та лівої пахвинної ділянки.

Встановлене у обвинуваченого висновком судово-медичної експертизи №92 тілесне ушкодження у вигляді шраму шкіри задньої поверхні лівої половини грудної клітки, який є наслідком загоєння м`яких тканин з наявністю підшкірно стороннього тіла, яким могла бути металева куля при пострілі з вогнепальної зброї, жодним чином не спростовує висновків суду про винуватість ОСОБА_9 .

Адже сукупність всіх доказів, в тому числі показання свідків, знаряддя вчинення злочину, причини припинення злочинних дій, висновки судово-медичних експертиз про локалізацію і характер тілесних ушкоджень, свідчать про те, що потерпілий жодних тілесних ушкоджень обвинуваченому не спричиняв.

Не виникало в даній конкретній обстановці у обвинуваченого і право на необхідну оборону, яке характеризується двома елементами вчиненням особою суспільно небезпечного посягання та необхідністю його негайного відвернення або припинення.

На думку колегії суддів, враховуючи, що обвинувачений тримав у руках пістолет і на його боці під час конфлікту був свідок ОСОБА_13 , який стояв поруч, а свідок ОСОБА_12 лежав на підлозі після побиття без свідомості, поведінка потерпілого, який нікому не заподіював шкоди, вочевидь не створювала реальної і безпосередньої загрози заподіяння обвинуваченому чи іншим об`єктам кримінально-правової охорони відповідної шкоди у даному випадку.

Доводи захисника про не встановлення належності револьвера ZBROIA PROFI-4.5, серійний номер НОМЕР_1 , з якого стріляв у потерпілого ОСОБА_9 , з огляду на встановлені фактичні обставини провадження, не спростовують висновки суду про його винуватість навіть за умови, що цей пістолет обвинувачений відібрав у свідка ОСОБА_16 .

Місцевий суд належним чином дослідив докази, що мають суттєве значення для з`ясування змісту та спрямованості умислу обвинуваченого та правової оцінки його дій і правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.1 ст.121 КК України.

Призначаючи покарання, місцевий суд дотримався приписів ч.2 ст.50, ст.65, ч.1 ст.70 КК України, належним чином урахував дані про особу винного, в тому числі і зазначені прокурором в апеляційній скарзі, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання та конкретні обставини справи.

Призначене покарання є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і є справедливим, а тому підстав для його посилення колегія суддів не вбачає, тим більше, що прокурор не підтримав принесену апеляційну скаргу.

Враховуючи особу ОСОБА_9 , який належних висновків не зробив, не розкаявся у вчиненому, шкоду не відшкодував, з огляду на думку потерпілого, який вважав покарання справедливим, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного судом покарання, про що прохав у судовому засіданні обвинувачений.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційні скарги захисника і прокурора не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Київського районного суду м. Полтава від 10 червня 2021 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4