Справа №705/1185/20
1-кп/705/524/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час розгляду об`єднаної судової справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, такого, що не працює, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває об`єднана судова справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України.

Ухвалою суду від 23 червня 2021 року відносно обвинуваченого продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 серпня 2021 року.

16 серпня 2021 року прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на шістдесят днів з визначенням розміру застави двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі становить 45400 гривень, та покладенням на нього певних обов`язків. Клопотання мотивоване тим, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Підставою для продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які на момент продовження запобіжного заходу дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання у разі визнання його винуватості; 2) оскільки судове провадження лише розпочато, докази судом не досліджені, свідки та не всі потерпілі допитані судом, відтак обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою зміни останніми своїх показів; 3) продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, враховуючи, що обвинувачений є неодноразово судимим, однак на шлях виправлення не став та продовжив учиняти протиправні дії, які були припинені лише після обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, іншим чином неможливо забезпечити його належну процесуальну поведінку.
У судовому засіданні 16 серпня 2021 року прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав. Зазначив, що підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як зазначено у клопотанні, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявив усне клопотання про застосування щодо нього домашнього арешту. Своє клопотання мотивував тим, що у нього в сім`ї склалися тяжкі обставини в зв`язку з хворобою його близьких, його присутність необхідна для допомоги по господарству. Зазначив, що правопорушення вчиняв, оскільки був наркозалежним. Наразі вказаної залежності позбувся, тому не буде вдаватися до протизаконної діяльності.
Суд, заслухавши прокурора та обвинуваченого, дослідивши клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2021 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 серпня 2021 року. При ухваленні такого рішення судом було враховано неможливість завершити розгляд справи до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченого, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжували існувати.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні проступку, нетяжкого та тяжкого злочинів. Кримінальне провадження, в якому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, перебуває на стадії судового розгляду.

Станом на 16 серпня 2021 року судовий розгляд перебуває на початковій стадії, суд не допитав усіх потерпілих, свідків, не дослідив інші докази сторони обвинувачення та не вислухав позицію захисту. Таким чином, розглянути справу по суті у найкоротший термін не виявляється можливим.

Суд вважає, що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які суд вже враховував при вирішенні питання про доцільність продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зокрема, на думку суду, не зменшився та продовжує існувати ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, і злочини, в яких він обвинувачується у вказаному кримінальному провадженні і які є не тяжким та тяжким злочинами, були вчинені в той час, коли обвинувальні акти в інших кримінальних провадженнях вже були спрямовані для розгляду до Уманського міськрайонного суду Черкаської області. Крім того, обвинувачений, розуміючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, йому загрожує покарання до 6 років позбавлення волі, може переховуватися від суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому звертається увага, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Враховуючи вказані вище обставини в їх сукупності, суд доходить висновку, що жоден з менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки призведе до неможливості розгляду справи в розумні строки та з`ясування всіх обставин у справі.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою належить задовольнити, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування домашнього арешту слід відмовити.

Підстав для зміни розміру застави, визначної в ухвалі слідчого судді від 17 березня 2021 року, в разі внесення якої обвинувачений підлягає звільненню з-під варти, суд не вбачає. Також на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в разі якщо обвинувачений буде звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Керуючись ст. ст. 183, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали.

Дія ухвали про продовження строку запобіжного заходу закінчується 14 жовтня 2021 року.
Залишити ОСОБА_4 розмір застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 45400 гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді
застави.
У разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою суду;
- не відлучатись із м. Умань Черкаської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, в разі її внесення, та строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого в разі його звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначити до 14 жовтня 2021 року.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику для відома, та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя ОСОБА_1