Справа № 361/6604/21
Провадження № 1-кс/361/1221/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.21 Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування №0001367, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 липня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, Бобровицього району, с. Веприк, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.09.2016 рокувироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23.09.2016 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, із іспитовим строком на 2 роки. Вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 18.01.2017 року вирок від 23.09.2016 року скасувати в частині покарання, призначии покарання за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавленян волі в решті, без змін. Ухвалою Бориспильського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2018 року, згідно ст. 82 КК України невідбута частина покарання замінена на 1 рік 5 місяців обмеження волі;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 КК України, ч. 1 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування №0001367, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 липня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що У провадженні слідчого відділу Броварського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001367 від 23 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 липня 2021 року близько 05 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебував на вул. Броварської Сотні в м. Бровари Київської області разом з ОСОБА_7 та у нього виник умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням у тіло ОСОБА_7 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи.
Того ж дня, а саме 23 липня 2021 року близько 05 год. 10 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на вул. Броварської Сотні м. Бровари, Київської області, керуючись низьким спонуканням задоволення своїх сексуальних бажань, посягаючи на статеву свободу та недоторканість іншої особи, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, використовуючи свою перевагу у силі по відношенню до ОСОБА_7 , підійшовши до неї, схопив за руки та почав тягнути її до кущів, які були поруч. Підійшовши до кущів, ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_7 в кущі по АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_4 ліг на потерпілу зверху та почав роздягати останню, повідомивши, що збирається зґвалтувати її. Тоді ОСОБА_8 , під час того як ОСОБА_9 намагався зняти її штани, піднялася та побігла. В подальшому, продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_7 та штовхнув на землю, де почав знімати спідню білизну з останньої.
В цей момент поруч проходили двоє чоловіків та ОСОБА_4 , помітивши їх, почав тікати, проте був затриманий громадянами та працівниками поліції, таким чином ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення вказаного злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на зґвалтування, тобто вчиненні дій сексуального характеру пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України.

Органом досудового розслідування кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України.

23.07.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
23.07.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий і прокурор вважають ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки під час фвктичного затримання після вчинення злочину оголошував погрози в їх бік;

- п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_10 може продовжити злочинну діяльність, враховуючи характер, мотив, та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Більш м`які запобіжні заходи, на думку слідства, призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. ч. 3 ст. 15 КК України, ч. 1 ст. 152 КК КК України, раніше судимий, тому відносно нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.

У судовому засіданні прокурор подане до суду клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, зазначаючи, що підозра є необгрунтованою, ризики надуманими. Наголосив, що у підозрюваного відсутні ризики переховування від слідства.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, у зв`язку з наступним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою містять докази того, що ОСОБА_4 раніше судимий за злочини проти майна (ст. 185 КК України).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України обґрунтовується наступними доказами:

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.07.2021 року від гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 23.07.2021 року приблизно о 05 годин 10 хвилин гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи у полі, неподалік вул. Броварської сотні в м. Бровари, намагався зґвалтувати заявницю.

- Протоколом огляду місця події від 23.07.2021року.

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 23.07.2021 року.

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.07.2021 року.

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22.07.2021 року.

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 23.07.2021 року, який серед пред`явлених йому для впізнання осіб впізнав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.07.2021 року.

Іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Доводи підозрюваного та сторони захисту про непричетність до події злочину не свідчать про безумовну необгунтованість підозри і свідчать лише про іншу версію подій, обстоювану на свій захист, що підлягає перевірці в ході досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Аналізуючи даний ризик, суд звертає увагу, що підозрюваний офіційно не працює, раніше був судимим та у суді на розгляді перебуває обвинувальний акт відносно підозрюваного.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

А відтак, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадій досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді у вигляді тримання під вартою.

Доведені слідчим та прокурором ризики за п.1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, щоб розмір застави достатньою мірою гарантував виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не був завідомо непомірним для такої особи, приймаючи до уваги вимог ч.4 ст.183 КПК України, достатнім визначити розмір застави на рівні 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з визначенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст.131,176-178, 182, 183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, Бобровицього району, с. Веприк, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб до 20 вересня 2021 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 23.07.2021 року.

Встановити ОСОБА_4 заставу, яка дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 47 580 гривень, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.

Застава може бути внесена на депозитний рахунок: отримувач: ТУ ДСА України у Київській області, , МФО: 820172, банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, р/р № UA0018661; призначення платежу: «застава за … П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава, згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….» та надати документ, що підтверджує внесення застави до Броварського міськрайонного суду Київської області.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 20.09.2021 року включно.

В разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1