Провадження № 1-в/638/811/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в режимі відеоконференції з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою заміну невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування клопотання зазначає, що за період відбування покарання працюючи за трудовим договором, він отримав ускладнення до травми правого ліктьового суставу, однак медичної допомоги не отримав та операцію провести в умовах установи немає. Також зазначив, що працює за трудовим договором, не погашених стягнень немає, характеризується позитивно, має хвору мати. Вказує, що щиро кається у вчиненому, шкоду потерпілим відшкодував.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою на протязі відбування покарання не довів свого виправлення.

В судовому засіданні представник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25) стосовно задоволення заяви поклався на розсуд суду.
Суд, розглянувши заяву, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, дійшов наступних висновків.
Згідно із п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Так, відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 21.11.2017 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки з покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України

Вироком Харківського апеляційного суду від 02.05.2019 року вирок Вовчанського районного суду Харківського області від 21.11.2017 року скасовано в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України 4 роки позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з моменту виконання вироку.

Постановою Верховного Суду від 08.10.2020 року вирок Харківського апеляційного суду від 02.05.2019 року залишено без змін.

Станом на 29.11.2021 року засуджений перебуває в умовах ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)», однак не відбув двох третин строку призначеного покарання, а отже до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити за передчасністю.

Щодо клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 82 КК України передбачено, що особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
За пунктом 2 частини 4 вказаної статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

При цьому, в силу положень частини 3 статті 82 КК України головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін та спосіб, ніж це було визначено вироком.

Крім того, відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Так, згідно характеристики ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 21.07.2021 року, яка міститься в матеріалах особової справи засудженого, ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.07.2019 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» вимоги режиму тримання не порушував, не заохочувався адміністрацією установи. З 29.10.2019 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання порушує, внаслідок чого був покараний у дисциплінарному порядку, адміністрацією установи не заохочувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, корисливий. ПО відношенню до представників адміністрації допускає випадки неввічливої поведінки, виконує їх законні вимоги лише під контролем. Норм санітарії та особистої гігієни дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, намагається підтримувати охайний зовнішній вигляд. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Дотримується правил техніки безпеки та пожежної безпеки під контролем. Підтримує соціально-корисні зв`язки. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, читає художню літературу. Не приймає участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених відділення, на профілактичному обліку не перебуває. За весь період відбування покарання характеризується негативно.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_4 , виданою начальником відділення соціально-психологічної служби державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25), до ОСОБА_4 було застосовано три стягнення від 23.04.2020 року та від 20.05.2020 року у виді догани за неввічливу поведінку до іншого засудженого та до представника адміністрації установи, а також стягнення від 30.10.2020 року у виді ДІЗО терміном 10 діб за неввічливу поведінку до іншого засудженого та до представника адміністрації установи. Заохочень немаю.

Такі відомості відносно засудженого ОСОБА_4 , на думку суду, не є достатніми для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, у зв`язку з чим суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, ст. 81 КК України, ст.ст.6, 130 КВК України та керуючись 537-539 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали проголошено 02.12.2021 року о 15:30 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1