УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про задоволення скарги

"17" січня 2022 р. слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000257 від 30 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.
В обґрунтування заявлених в скарзі вимог зазначає, що 01 квітня 2020 року старшим слідчим Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000257.
Вважає, що вказана постанова є необґрунтованою, прийнята слідчим передчасно, слідчим не проведені слідчі процесуальні дії.
Враховуючи викладене, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси на постанову старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 01 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000257 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені в скарзі вимоги підтримав, просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 01 квітня 2020 року.
Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, звернуласяь до слідчого судді з клопотанням про розгляд скарги без її участі, в задоволенні заявлених в скарзі вимог просила відмовити.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явився, матеріалів кримінального провадження слідчому судді не надав; звернувся до слідчого судді з заявою про розгляд скарги без його участі.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст.113 КПК України, процесуальні строки це встановлені законом або, відповідно до закону, прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Про існування оскарженої постанови слідчого скаржник дізнався 15 грудня 2021 року з відповіді Першого заступника керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 .
Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
01 квітня 2020 року старшим слідчим СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000257 від 30 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
В постанові про закриття кримінального провадження слідчий зобов`язаний обґрунтувати свої доводи доказами, які отримані ним безпосередньо під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
В постанові від 01 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000257 від 30 жовтня 2017 року, старший слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 не зазначає жодного доказу, який отриманий ним під час досудового розслідування кримінального провадження, яким спростовується факт вчинення кримінального правопорушення.
Підставою звернення скаржника до слідчого судді з вказаною скаргою є не проведення слідчим необхідних процесуальних слідчих дій.
Зазначені доводи скаржника слідчим не спростовані, матеріали кримінального провадження № 0000257 від 30 жовтня 2017 року слідчому судді не надані; слідчий та прокурор в судове засідання повторно не з`явились заперечень проти доводів скаржника не надали.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних з вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». («Алєксахін проти України», п.55)
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 9, 23, 84, 92, 117, 284, 303, 304, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 процесуальний строк для звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого по закриття кримінального провадження.
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000257 від 30 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, - задовольнити.
Постанову старшого слідчого Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 від 01 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000257 від 30 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений 21 січня 2022 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1