Справа №359/6178/20
Провадження №1-кс/359/4/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 р м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001164, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2020 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з вказаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна, накладеного ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2020 року по справі за №359/4772/20, оскільки арешт накладено необґрунтовано та зобов`язати відповідних посадових осіб Бориспільського РУП ГУНП в Київській області негайно передати арештоване майно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що на час проведення обшуку слідчий не мав відповідного документу, на підставі якого здійснював обшук, а враховуючи його слова про проведення невідкладної слідчої дії по теперішній час відсутній документ про легалізацію обшуку. Провівши обшук слідчий всупереч вимог КПК України, не оформив їх належно (повністю дата, час та інше) та не надав власниці копії протоколів обшуку. Слідчий суддя приймаючи рішення мав врахувати положення ст.171 КПК України, а саме перевірити встановлені у КПК України, строки подання клопотання про накладення арешту. Також слідчий суддя приймаючи рішення мав врахувати положення ст.172 КПК України, а саме викликати до суду на розгляд клопотання - іншого власника майна, а у нашому випадку ОСОБА_4 .

В судове засідання власник майна та його представник не з`явилися, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином.

Слідчий у судове засідання не з`явився. Подав заяву у якій просив проводити розгляд скарги без його участі, просив відмовити в її задоволенні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року накладено арешт на майно, яке вилучене 19.06.2020 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: два предмети схожі на патрони в кількості дві штуки, калібром 9 мм.; поліетиленовий пакет із золотим кільцем, з камінцем посередині; хрестик з двома підковами у вигляді Божої матері; фотокартку ОСОБА_6 ; годинник «Tissot» золото-сірого кольору; годинник «Adrialica» сірого кольору; годинник «Pierre Larrier» золотистого кольору; годинник «QUARTZ» сірого кольору; іконну у вигляді Божої матері золотистого кольору; хрестик сірого кольору з золотистою оправою; золотий ланцюжок; золотий ланцюжок із камінцем чорного кольору; золотий ланцюжок; золоті сережки із зеленими каміннями; золоті сережки із сірими круглими камінцями; сережки сірого кольору із червоними камінцями; золоті сережки із червоними камінцями; мобільний телефон, марки «NOKIA RM - 530», IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон «SAMSUNG GTS 5660», IMEI НОМЕР_2 ; мобільний телефон, марки «NOKIA Е- 52-1», IMEI НОМЕР_3 ; мобільний телефон, марки «NOKIA RM - 532», IMEI НОМЕР_4 ; флеш накопичувач «Transcend», об`ємом, 8 гб; годинник чорного кольору з чорним ремінцем «QUARTZ BACK»; чорну дорожню сумку «JEEP»; чорну сумку для ноутбуку «BaseXX»; чорну сумку «SHEGBIDE»; чорний рюкзак «SWISSGEAR»; металевий предмет схожий на відмичку сірого кольору; паперовий пакет до мобільного оператора «КИЇВСТАР», та карта до номеру мобільного телефону « НОМЕР_5 »; золотий ланцюжок; золотий хрестик; золотий ланцюжок; іконку Божої матері; портативний акумулятор «Transcend», білого кольору; коробку від мобільного телефону «IPhone SE», S/N НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 ; коробку від мобільного телефону «IPhone SE», S/N НОМЕР_8 ІМЕІ НОМЕР_9 ; флеш накопичувач «Apacer», білого кольору; коробку коричневого кольору із іконою в середині «Andrei Rublev»; срібну прикрасу, золоті ланцюжки в кількості 3 штуки; срібні хрестики в кількості 8 штук; підкови в кількості 3 штуки; два срібні кільця; коробку з під телефону «LENOVO K 80 M», P/N НОМЕР_10 , ІМЕІ НОМЕР_11 ; ноутбук чорного кольору «ASUS»; планшет «APLLE»; окуляри «NOMI»; мобільний телефон «SAMSUNG», S/N НОМЕР_12 , ІМЕІ НОМЕР_13 ; предмет сірого кольору схожий на відмичку; флеш накопичувач «Transcend»; бейджик сірого кольору на ім`я ОСОБА_7 ; жіночу шубу «МОРОЗКО»; чорну жіночу шубу «Annabella»; жіночу сумку «Veliha Fabbiaro»; шубу «Annous», світлого кольору; білу шубу «Mt Garnmel»; чорні коричневі перчатки «Pakkov»; чорний гаманець «KARYA»; желетку з хутра «PASSION».

Не погоджуючись із ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, власник майна ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_3 , подали апеляційні скарги. Згодом звернулися до суду із заявами про відмову від неї. Таким чином, ухвалою Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року прийнята відмова власника майна ОСОБА_4 та її представника, адвоката ОСОБА_3 , від апеляційних скарг на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року.

Ознайомившись із змістом ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року встановлено, що слідчий суддя врахував, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна або його представник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

У той же час, оцінюючи наведені адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у клопотанні доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки такі доводи не спростовують висновків слідчого судді, що арештовані речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, що арешт накладений не з метою їх збереження. В ухвалі про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно. Отже, залишається актуальним забезпечення їх схоронності шляхом заборони відчуження чи розпорядження ними.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001164 від 26.05.2020 року, наразі триває, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2021 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку про необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

Ці обставини в сукупності свідчать про те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001164 від 26.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно, висновки судового рішення від 25.06.2020 р. про доцільність накладення арешту не спростовують, та не доводять, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба. Отже, зазначені обставини не можуть свідчити про наявність підстав, передбачених ст. 174 КПК України, для задоволення клопотання та скасування арешту майна.

Обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_3 в обґрунтування заявленого клопотання, могли бути підставою для оскарження ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року в суді апеляційної інстанції. Проте, в суді апеляційної інстанції заявник та його представник від поданих апеляційних заяв відмовились.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, оскільки особою, яка звернулася з вказаним клопотанням не доведено, що потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна, відпала або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування арешту майна відсутні, в застосуванні арешту потреба не відпала, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 100, 167-171, 174, 303, 376, 537-539 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про скасування арешту майна залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді остаточна та апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1