Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/895/21
У Х В А Л А
30.09.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградів подання фахівця Берегівського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області,

В С Т А Н О В И В:

фахівець Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про застосування засудженій ОСОБА_4 покарання за наявності двох вироків.

Подання мотивоване тим, що 01.03.2021 року ОСОБА_4 , засуджена Виноградівським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, ухвалою Виноградівського районного суду від 14.07.2021 року покарання у виді штрафу замінено на громадські роботи в кількості 50 годин.

В подальшому 01.04.2021 року ОСОБА_4 , засуджена Виноградівським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850, ухвалою Виноградівського районного суду від 19.07.2021 року покарання у виді штрафу замінено на громадські роботи в кількості 50 годин.

Ухвала від 14.07.2021 року по справі №299/1584/21 щодо громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 якою покарання за вироком Виноградівського районного суду від 01.04.2021 р. у виді штрафу в розмірі 850 гривень замінено на 50 годин громадських робіт, на виконання Берегівського №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області надійшла 27.07.2021 року.

Ухвала від 19.07.2021 року по справі №299/895/21 щодо громадянки ОСОБА_4 , якою покарання за вироком Виноградівського районного суду від 01.03.2021 р. у виді штрафу в розмірі 850 гривень замінено на 50 годин громадських робіт, на виконання Берегівського №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області надійшла 02.08.2021 року.

В поданні ініційовано питання про застосування покарання за наявності двох вироків відносно засудженої.

Представник органу пробації ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд подання у його відсутність та підтримує подання в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час на виконанні у Берегівському районному відділі №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області відносно ОСОБА_4 перебувають два вироки Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01.03.2021 року та від 01.04.2021 року, згідно з якими ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, В подальшому ухвалами Виноградівського районного суду від 14.07.2021 року та 19.07.2021 року та покарання у виді штрафу замінено на громадські роботи в кількості 50 годин за кожним з вироків.

Вказані вироки перебувають на виконанні у Берегівському районному відділі №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області окремо, що підтверджено матеріалами подання, розпорядженнями суду про направлення вказаних вироків на виконання.

Так, відповідно до п.11 ч.1 ст 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Із змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст. 71 КК України (п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Як вбачається із матеріалів справи, вищезазначені вироки відносно ОСОБА_4 набрали законної сили та усі направлені на виконання до Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, де перебувають на виконанні.

Згідно роз`яснень, котрі містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За аналогією можна зробити висновок, що й у разі, коли особа, щодо якої було застосовано покарання у виді штрафу, який в подальшому змінено на громадські роботи, вчинила до постановлення вироку у першій справі та, як встановлено у судовому засіданні, навіть до вчинення злочину, за який вона була засуджена першим вироком, інший злочин, за який до неї знову було застосовано покарання у виді штрафу, який в подальшому змінено на громадські роботи, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та кожен вирок виконується самостійно.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно з ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст.1 КК України та ст.2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, котрі містяться у вищезазначеній постанові, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України (1960 року) не було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженої ОСОБА_4 , оскільки інший злочин нею вчинено до постановлення попереднього вироку, а не під час іспитового строку.

Суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що вирішення зазначеного подання порушує суть вироків, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання фахівця Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про вирішення питання про призначення покарання за сукупністю вироків, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1