Справа № 364/506/21
Провадження № 1-кп/364/89/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2021 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника Володарського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000045, від 15 травня 2021 року відносно ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище Пустоварівське Володарського району Київської області, українця, громадянина України, невійськовозобов`язаного, не є депутатом, з професійно-технічною освітою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-Володарським районним судом Київської області 17.03.2003року за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі, на підставі постанови Крижопільского районного суду Вінницької області від 23.12.2013 року звільнений умовно-достроково строком на 1 рік 11 днів;

-Володарським районним судом Київської області 18.11.2015року за ч. 1 ст. 122 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 3 роки;

-Сквирським районним судом Київської області 21.05.2020року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,-

у вчиненні правопорушення, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що обвинувачений, маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Сквирського районного суду Київської області від 21.05.2020 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки з покладенням обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, - на шлях виправлення не став, а вчинив умисний, корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 15.05.2021 року, близько 03 години, обвинувачений ОСОБА_6 , переслідуючи злочинний умисел направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, перелізши через паркан, проник на територію домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , де маючи намір на вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, таємно, скориставшись тим що за його діями ніхто не спостерігає та переконавшись що його ніхто не бачить, повторно викрав велосипед марки «Ардіс Либідь», червоного кольору, який в подальшому обернув на свою користь, чим довів свій злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 2525 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, ствердив обставини викладені в обвинувальному акті, вказуючи при цьому, що 15.05.2021 року він будучи у АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку велосипеда, який належав потерпілій ОСОБА_7 . Викраденим розпорядився на власний розсуд. Обвинувачений суду вказав, що розкаюється у вчиненому, зазначав, що жалкує про вчинений ним злочин.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. Про місце та час розгляду кримінального провадження була належним чином повідомлена. На адресу суду направила письмову заяву, якою просила суд розгляд кримінального провадження проводити без її участі. Цивільний позов не заявляла. Покарання просила визначити на розсуд суду (а.к.п. 49 ).

Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, з`ясувавши що він правильно розумієь зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду було заслухано безпосередньо показання обвинуваченого, дані , що характеризують його особу, зокрема: задовільну характеристику з місця проживання , видану старостою села № 70 04/01-11 від 08.06.2021 року (а.к.п. 160) , довідку про склад сімї обвинуваченого ( а.к.п. 161), письмову довідку видану комунальним некомерційним підприємством Володарської селищної ради «Володарська лікарня» поліклініка від 08.06.2021 року, що вказує на наявність у ОСОБА_6 психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та синдрому залежності. Одночасно судом досліджено наданий прокурором висновок судово- психіатричного експерта № 423 від 23.06.2021 року , який вказує, що ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував у хворобливому розладі психічної діяльності. Під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Ознак психічного захворювання не виявлено. В даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичногого характеру не потребує. Кліничних ознак наркотичної залежності під час проведення обстеження не виявлено. Він страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та потребує лікування від алкогольної залежності на загальних підставах. Протипоказань такого лікування у нього не виявлено. Під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь- якому іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував ( а.к.п. 68- 70). А відтак, з`ясувавши позицію обвинуваченого щодо предявленого обвинувачення, обговоривши із учасниками процесу порядок дослідження доказів, суд вивизнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у сховище.
При такій кваліфікації дій обвинуваченого судом враховано висновок Верховного Суду у справі № 205/5830/16-к, провадження № 51-2436кмо18 , де вказано, що огороджена територія, у тому числі приватного домоволодіння, може бути віднесена за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності тощо), наявності інших пристосувань, засобів (охорони, сигналізації, собак, освітлення, засувів, гачків, замків на воротах і хвіртках тощо), які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей (тобто є сховищем).
Таким чином, суд при оцінці доказів застосовує критерій доведення винуватості обвинуваченого «поза розумним сумнівом», така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Передусім суд керується положеннями ст. ст. 50, 65 КК України , якими визначено , що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю правопорушення слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд відносить рецидив злочинів.

Беручи до уваги вище викладене та досудову доповідь представника Володарського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду 27.07.2021 року у письмовій формі щодо ОСОБА_6 (а.к.п. 52-55) і яка була повністю підтримана в судовому засіданні представником вказаної установи, що з урахуванням всіх соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, високого показника рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та дуже високого рівня ймовірної небезпеки для суспільства у тому числі для окремиих осіб, вважає неможливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства , суд прийшов до наступних висновків.

Так, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим вироком Сквирського районного суду Київської області від 21.05.2020 року, яким його засуджено за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки з покладенням обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації ( а.к.п. 62-63), на шлях виправлення не став, а вчинив у період іспитового строку новий умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Потерпіла вирішення даного питання поклала на розсуд суду. Наявність однієї обставин, що пом`якушують йому покарання та наявність однієї обтяжуючої покарання обставини та що санкцією статті за якою обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності передбачено лише позбавлення волі, тому покарання йому повинно бути призначене у виді позбавлення волі у межах строку передбаченого санкцією статті, оскільки підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та призначенні йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої у санкції статті, або переходу до іншого більш м`якого виду покарання - судом не встановлено.

Окрім того, із урахуванням всіх встановлених та наведених вище обставин, суд має врахувати положення ч.1 ст. 71 КК України та оскільки ОСОБА_6 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, тому суду слід до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та буде слугувати попередженням вчинення ним нових злочинів.

Вказана вище позиція суду базується на правовій позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо повторного звільнення від відбування покарання у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, де зокрема у Постанові від 12 березня 2020 року, справа № 752/2269/18 зазначено, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Цивільний позов у кримінальному проваджені потерпілою не заявлався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Доказів таких витрат стороною обвинувачення суду не надано, а відтак суд вважає, що такі витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 судом 20.07.2021 року у виді тримання під вартою слід до набрання вироком законної сили залишити без змін, осільки станом на тепер жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Сквирського районного суду Київської області від 21.05.2020 року, яким його засуджено за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки з покладенням обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та остаточно призначити йому покарання за сукупністю вироків строком три роки шість місяців позбавленні волі.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000045, від 15 травня 2021 року: велосипед марки «Ардіс Либідь», червоного кольору, який повернутий потерпілій ОСОБА_7 - залишити власнику.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишити у виді тримання під вартою в Державній установі « Київський слідчий ізолятор».
Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_6 , обчислювати з 20.07.2021 року.
На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим протягом 30 днів з дня вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги , вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду спави апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня післі його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1