Справа № 751/1941/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/109/21
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Велика Снітинка Фастівського району Київської області, громадянину України, фактично проживаючому по АДРЕСА_1 , раніше судимому, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22 травня 2021 року, без визначенням розміру заставив.

Задовольняючи подання, слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозр у вчиненні злочину, на наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілого та свідків, продовжити злочинну діяльність.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, обрати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Аргументує тим, що слідчим суддею не було перевірено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, яка слугувала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалось затримання та подальше тримання під вартою, як це було визначено Європейським Судом у рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011.

На думку захисника, не існує реальних ризиків можливості вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення та перешкоджати досудовому розслідуванню, отже застосування більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які просили про скасування ухвали слідчого судді та наполягали на обранні більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчого та прокурора, які заперечували проти доводів сторони захисту, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 був затриманий під час розбійного нападу групою осіб, із зброєю, на житло потерпілого ОСОБА_10 21.03.2021, що підтверджується даними протоколу про затримання та місцем затримання.

22 березня 2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000063 від 10 березня 2021 року.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як на цьому наголошує захисник. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на початковому етапі досудового розслідування, та виключно для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено безальтернативне покарання від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання підозрюваний зможе ухилитися від явки до слідчого та суду, його місце проживання на великій відстані від місця, де проводиться досудове розслідування, що ставить під сумнів належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейських Суд з прав людини наголошував, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що будучи обізнаним про місце проживання потерпілого та свідків, підозрюваний має можливість впливати на їх свідчення, з метою їх зміни на свою користь.

Зазначені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на час апеляційного розгляду продовжують існувати, нових доказів, які б слугували підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою стороною захисту не надано.

Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Зокрема, у даному випадку ОСОБА_6 підозрюється у збройному розбійному нападі на житло в групі осіб, і з урахуванням суспільного інтересу він має бути ув`язнений для забезпечення розслідування кримінального провадження та належної процесуальної поведінки під час такого розслідування.

Отже, як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Підстав для сумнівів у правильності прийнятого рішення, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2021 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12