Справа № 521/5011/21
Пр. № 1-кп/521/1147/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 від 20.10.2020 року у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відносно якого слухається обвинувальний акт в Суворовському районному суді м. Одеси, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15.10.2020 року близько 14 години 25 хвилин у ОСОБА_3 , який перебував та тимчасово мешкав у приміщенні філії в м. Одесі Всеукраїнського благодійного фонду «Деполь Україна», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька 50/33, виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне, шляхом зловживання довірою, заволодіння майном ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також тимчасово проживав у вказаному приміщенні, - мобільним телефоном НТС Desire 820G ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 2 000 гривень.

Реалізуючи кримінально-протиправний умисел, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, 15.10.2020, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_3 увійшов до приміщення кухні філії в м. Одесі ВБФ «Деполь Україна», де знаходився ОСОБА_4 , та зловживаючи його довірою, використовуючи довірчі стосунки, які склалися між ним та потерпілим, внаслідок особистого знайомства та спільного проживання у приміщенні філії в м. Одесі ВБФ «Деполь Україна», звернувся до ОСОБА_4 з проханням надати йому на короткий проміжок часу, для здійснення дзвінку, мобільний телефон НТС Desire 820G ІМЕІ НОМЕР_1 , заздалегідь не маючи наміру на його повернення.

ОСОБА_4 , будучи впевненим в тому, що ОСОБА_3 поверне, належне йому майно, добровільно передав останньому мобільний телефон НТС Desire 820G ІМЕІ НОМЕР_1 .

Надалі, ОСОБА_3 , заволодівши шахрайським шляхом, майном ОСОБА_4 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 2 000 гривень.

За таких обставин, на думку органу досудового розслідування, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку.

Таким чином, суд, за клопотанням прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.190 КК України доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, а саме виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин даної справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову заявленого потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення на суму 2000 грн., суд вважає таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вимоги про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого обґрунтовані і підтверджені документально.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на суму 2000 (дві тисячі) гривень.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_5