КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/5238/20 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1921/2021 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
21 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «Агрогрупа Деметра» - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року,
прокурора ОСОБА_7 ,
представника ТОВ «Агрогрупа Деметра» - адвоката ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Агрогрупа Деметра» - адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року та постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні про накладення арешту на майно, а саме на печатки ТОВ «Хлібороб Агро» (код 39378530), ФГ «АматорЄ» (код 33197617) та чекові книжки ТОВ «Хлібороб Агро» (код 39378530), ТОВ «СП Довіра» (код 40434268) у кількості 2 шт., вилучені під час проведення обшуку за адресою: м. Кропивницький, вул. Велика Пермська, 8ж.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя не взяв до уваги, що питання про вилучення печаток та штампів вже було предметом ретельного розгляду слідчим суддею 25.01.2021 при наданні дозволу на проведення обшуку. Не взяв до уваги і той факт, що слідчий при вилученні печаток в ході обшуку діяв всупереч ухвали слідчого судді від 25.01.2021.
За таких обставин апелянт вважає, що достатніх підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого та ухвалі майно слідчим суддею не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги представника власника майна, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ДП «Конярство України» (код 37404165) протягом 2019-2020 років шляхом проведення безтоварних операцій з придбання товарів та послуг у ТОВ «Агрогрупа Деметра» (код 39046346), яке в свою чергу, відобразило їх придбання у ТОВ «Агро Експерт» (код 32010004), ТОВ «Баланс Агро Центр» (код 3777032), ТОВ «Інтвайр» (код 34230377), ТОВ «Торговий Будинок «Меридіан» (код 42987897), ТОВ «Терратрейд 2017» (код 41131608), ТОВ «Двеста Стар» (код 43138406), ТОВ «Кама Груп» (код 41898272), ТОВ «Світагро-Плюс» (код 41854544), унаслідок чого згідно з аналітичною довідкою ГУ ВБ ДФС України від 13.08.2020 умисно ухилилась від сплати податку на додану вартість на загальну суму 15,76 млн грн.
Також встановлено, що в період 2019-2020 років основним покупцем сільгосппродукції у ДП «Конярство України» (код 37404165) є ТОВ «Агрогрупа Деметра» (код 39046346).
Зокрема, згідно наявної інформації службовими особами ДП «Конярство України» (код 37404165) сформовано податковий кредит з ПДВ за рахунок відображення операцій з придбання різноманітних робіт, послуг (з оранки, посіву кукурудзи, соняшника, культивації, обприскування, боронування, внесення мінеральних добрив з матеріалами та інші), сільгосппродукції, а також зареєстровано податкові накладні на адресу ТОВ «Агрогрупа Деметра» (код 39046346) з постачання сільгосппродукції за період з 2019 року по 2020 рік включно.
Службові особи ТОВ «Агрогрупа Деметра» (код 39046346) протягом 2019-2020 років відобразили у податковій звітності операції із придбання добрив, засобів захисту рослин та сільськогосподарської техніки, послуг у суб`єктів господарювання: ТОВ «Агро Експерт» (код 32010004), ТОВ «Баланс Агро Центр» (код 3777032), ТОВ «Інтвайр» (код 34230377), ТОВ «Торговий Будинок «Меридіан» (код 42987897), ТОВ «Терратрейд2017» (код 41131608), ТОВ «Двеста Стар» (код 43138406), ТОВ «Кама Груп» (код 41898272), ТОВ «Світагро-Плюс» (код 41854544), ПСП «Довіра» (код 32500959), ТОВ «СП Довіра» (код 40434268), ТОВ «Батьківщина-Агро» (код 39362908), ТОВ «Богодухівка» (код 40415533), СТОВ «Богодухівське» (код 03793515), ТОВ «Городок-Агро» (код 41854518), ТОВ «С-Грейн Україна» (код 41243442), що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету України податку на додану вартість на суму 37,775 млн. грн. та податку на прибуток підприємств на суму 40,797 млн. грн.
Допитаний у якості свідка оперативний співробітник ГУВБ ДФС України, своїми показами підтвердив, що під час супроводження кримінального провадження, використовуючи власні можливості та наявні інформаційні ресурси, встановлено ряд осіб задіяних у злочинній схемі по ухиленню від сплати податків, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які виконують функції бухгалтера та отримують дохід на ТОВ «Агрогрупа Деметра» (код 39046346).
Водночас під час проведення обшуку було вилучено майно, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а саме: печатки юридичних осіб ТОВ «Хлібороб Агро» (код 39378530), ФГ «Аматор Є» (код 33197617), чекові книжки ТОВ «Хлібороб Агро» (код 39378530), ТОВ «СП Довіра» (код 40434268).
Постановою слідчого від 05.02.2021 вказані вище предмети визнано речовими доказами.
З метою встановлення фактів підроблення підпису та використання вилучених печаток, які мають значення для доказування у кримінальному провадженні, 05.02.2021 слідчим призначено судово-технічну експертизу документів.
На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор зазначив, що в ході обшуку вилучено речі, на яких міститься інформація про вчинені кримінальні правопорушення, дані щодо осіб причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень та вони можуть бути використані в якості доказів під час досудового розслідування даного кримінального провадження.
Також зазначив, з огляду на викладене, що є достатні підстави вважати, що вищевказані предмети, які були вилучені під час проведення обшуку, використовувалися невстановленими під час проведення досудового розслідування особами у своїй злочинній діяльності.
У зв`язку з викладеним вище, у органу досудового розслідування виникла необхідність у забороні на користування речами вилученими в ході обшуку, які являються тимчасово вилученим майном та які відповідно зазначені в протоколі обшуку від 04.02.2021, визнані речовим доказом, в зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене в ході даного обшуку майно, з метою збереження речових доказів.
15.02.2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора було задоволено.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що в рамках вищезазначеного кримінального провадження 04.02.2021, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2021 про дозвіл на проведення обшуку, проведено обшук офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучене зазначене в клопотанні майно, на яке рішенням суду прямо не надано дозвіл на вилучення.
Також встановив, що наданими прокурором матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Матеріалами клопотання доведено, що тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано постановою слідчого ГСУ ДФС України від 05.02.2021 визнано речовими доказами, оскільки воно відповідає критеріям, визначеними статтею 98 КПК України.
Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження
Тобто, згідно ухвали суду вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому вислухано доводи слідчого, прокурора, представників власника тимчасового вилученого майна, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно може бути втрачене, так як вбачається зі змісту клопотання під час проведення обшуку представник власника майна здійснив спробу приховати вказані документи та печатки шляхом винесення їх з будівлі за місцем проведення обшуку через аварійний вихід, тому арешт на нього слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309,376, 405, 407, 422 КПК України, - колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Агрогрупа Деметра» - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4