ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
16 березня 2021 року місто Фастів
Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представників потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
перекладачів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_18 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту посилався на те, що обвинувачені ОСОБА_19 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, відомості щодо яких містяться в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Ризик переховування обвинувачених від суду обґрунтовується тим, що вони, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені злочини, будуть намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання та неявки на виклики суду.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_19 не має постійного місця роботи та проживання в Україні, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має паспорт громадянина Киргизької Республіки, а тому він має можливість залишити межі України, що може надати останньому у майбутньому можливість переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Абдурахімзода ОСОБА_20 не має постійного місця роботи та постійного місця проживання в Україні, зареєстрований по АДРЕСА_2 , до затримання тимчасово проживав по АДРЕСА_3 , має паспорт громадянина Республіки Таджикистан, не має дозвільних документів на проживання в Україні.
Жусупалієв ОСОБА_21 не має постійного місця роботи, громадянин Киргизької Республіки, зареєстрований по АДРЕСА_4 , має постійне місце проживання в Україні, за адресою: АДРЕСА_5 .
Прокурор обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, згідно з яким обвинувачені можуть впливати на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні тим, що обвинувачені перебуваючи на свободі та володіючи інформацією про потерпілу ОСОБА_13 та інших обвинувачених, їхнє фактичне місце перебування, а також вирішальну роль їхніх показань у провадженні, можуть незаконно впливати на вказаних осіб з метою зміни ними показань, неявки до суду, зміни місця проживання, шляхом погроз, шантажу, підкупу, що може негативно вплинути на повноту та достовірність їхніх показань під час судового розгляду, та відповідно уникнення обвинувачених від покарання за скоєні ними злочини.
Також прокурор просив звернути увагу суду на те, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовуються тим, що обвинувачені офіційно не працевлаштовані та не мають ніякого офіційного джерела доходів.
Крім того, на даний час щодо громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого розшукують компетентні органи Республіки Таджикистан за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307-3 КК Республіки Таджикистан, було закінчено екстрадиційну перевірку та винесено постанову про його екстрадицію.
Стосовно останнього винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його оголошено в розшук.
Захисник ОСОБА_10 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_7 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки ризики на які посилається прокурор у своєму клопотанні не доведено. Крім того, захисник ОСОБА_10 зауважив, що клопотання про продовження запобіжного заходу взагалі не було вручено прокурором його підзахисному. Також зазначив, що наразі Європейським судом з прав людини відкрито провадження за скаргою на постанову про екстрадицію ОСОБА_7 , а тому виконання такої постанови припинено на невизначений термін.
Захисник ОСОБА_9 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , не заперечували щодо клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_11 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_19 , заперечив проти клопотання прокурора, та заявив клопотання про зміну останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Своє клопотання мотивує тим, що наразі відсутні ризики, які зазначаються прокурором, як підстава продовження найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, захисник ОСОБА_11 зазначає, що на даний час в інтересах ОСОБА_8 взято в оренду житлову квартиру у м. Києві, власником якої є ОСОБА_22 на підстав договору купівлі продажу від 24.09.2013.
Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та представники потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.
Заслухавши клопотання сторони обвинувачення про продовження усім обвинуваченим раніше обраних запобіжних заходів, позицію сторони захисту, потерпілих, їх представників, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів, суд враховує, що тримання під вартою є найсуворішим і винятковим запобіжним заходом. При цьому, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене у випадках, на підставі та в порядку, передбаченому законом.
Обвинувачений ОСОБА_19 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, один з яких є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України який є тяжким, передбачено максимальне покарання до семи років. Обвинувачений ОСОБА_19 не має постійного місця роботи та проживання в Україні, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має паспорт громадянина Киргизької Республіки, а тому він має можливість залишити межі України, крім того перебуває на території України без належних документів, що може надати останньому у майбутньому можливість переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може незаконно впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні, чим перешкоджати кримінальному провадженню. Суд бере до уваги, що судовий розгляд перебуває на початковій стадії, ще не допитані обвинувачений ОСОБА_7 , свідки, а тому ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу під час судового розгляду, на думку суду, не змінилися.
З огляду на вищевказане клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На думку суду, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час є необхідним для запобігання встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі цілодобовий домашній арешт, як про це просить сторона захисту, може виявитись не достатнім для їх запобігання, а тому в клопотанні сторони захисту слід відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, які є за ступенем тяжкості особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, та тяжким злочином, за який законом передбачено максимальне покарання до семи років. Обвинувачений ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та постійного місця проживання в Україні, зареєстрований по АДРЕСА_2 , до затримання тимчасово проживаючий по АДРЕСА_3 , має паспорт громадянина Республіки Таджикистан, не має дозвільних документів на проживання в Україні, він може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які не допитані в судовому засіданні. Усвідомлюючи тяжкість можливого покарання ОСОБА_7 , може намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом неявки на виклики суду. Суд бере до уваги, що судовий розгляд перебуває на початковій стадії, ще не допитані обвинувачений ОСОБА_7 , свідки, а тому ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу під час судового розгляду, на думку суду, не змінилися, тому найсуворіший запобіжний захід є достатнім і необхідним для запобігання ризикам визначеним ст. 177 КПК України.
Суд також приймає до уваги той факт, що в даний час щодо громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_7 , якого розшукують компетентні органи Республіки Таджикистан за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307-3 КК Республіки Таджикистан було закінчено проведення екстрадиційної перевірки та винесено постанову про його екстрадицію.
З огляду на вищевикладене клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Оцінюючи доводи прокурора та захисника при вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд зазначає, що ризики які стали підставою застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не зменшились та продовжують існувати. Суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, які є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, та тяжким злочином, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі до семи років ; обвинувачений ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, уродженець Киргизької Республіки, громадянин Киргизької Республіки, зареєстрований по АДРЕСА_4 , має постійне місце проживання на території України за адресою АДРЕСА_5 . З огляду на тяжкість можливого покарання ризик переховування ОСОБА_6 від суду продовжує існувати, а обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 є дієвий.
З огляду на вищевикладене клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу в виді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 177, 183, 184, 186, 193, 194, 199, 369-372 колегія суддів
Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області про продовження обвинуваченому ОСОБА_18 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.
Продовжити ОСОБА_18 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 14 травня 2021 року включно.
Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 14 травня 2021 року включно.
Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 16 травня 2021 року включно, на час судового розгляду кримінального провадження, шляхом заборони цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_5 , з покладанням на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання ;
- носити електронний засіб контролю;
- надати дозвіл щодня з 09:00 до 12:00 год. відвідувати продуктові магазини, аптеки та медичні заклади в межах міста Ірпінь.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Ірпінський відділ поліції ГУ НП у Київській області.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_23 -Тьолушкіна

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3