печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000922 від 18.05.2021,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на:

- автомобіль «FORD», VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ;

- ключ від замка запалювання вказаного автомобіля,

встановивши заборону використовувати та розпоряджатися даними речовими доказами до прийняття законного рішення у кримінальному проваджені.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що відділом дізнання Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000922 від 18.05.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Печерського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт поліцейського взводу №2 роти №2 ОСОБА_4 про те, що 17.05.2021 приблизно о 17 год. 30 хв. під час несення служби за адресою: АДРЕСА_1 , автопатрулем «Кольт 224» було запинено автомобіль марки "ФОРД", д.н.з. НОМЕР_4 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час звірки номерів агрегатів у свідоцтві про реєстрацію т/з було виявлено неспівпадіння з наявним в авто номером VIN-коду.

Надалі, 17.05.2021 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено транспортний засіб марки "ФОРД", д.н.з. НОМЕР_4 , який було поміщено на територію майданчику для тримання тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 . Крім цього, було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , та ключ від замка запалювання.

До того ж, в ході перевірки вказаного д.н.з. НОМЕР_4 по базі НАІС МВС України, було встановлено, що д.н.з. НОМЕР_4 належить транспортному засобу «FORD AEROSTAR» VIN НОМЕР_5 . А документи по номер VIN НОМЕР_1 який належить зупиненому автомобілю FORD в базі НАІС МВС України відсутні.

Вказаний транспортний засіб, ключ від замка запалювання, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, були визнані речовим доказами у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. З огляду на вказану статтю КПК України, гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, оскільки саме у нього було тимчасово вилучено транспортний засіб марки «FORD», д.н.з. НОМЕР_2 .

18.05.2021 постановою слідчого вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор та дізнавач до судового засідання не з`явилися. Дізнавач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Володілець майна до судового засідання не з`явився з невідомих причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому слідчий суддя розглянув клопотання за його відсутності на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що відділом дізнання Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000922 від 18.05.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Печерського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт поліцейського взводу №2 роти №2 ОСОБА_4 про те, що 17.05.2021 приблизно о 17 год. 30 хв. під час несення служби за адресою: АДРЕСА_1 , автопатрулем «Кольт 224» було запинено автомобіль марки "ФОРД", д.н.з. НОМЕР_4 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час звірки номерів агрегатів у свідоцтві про реєстрацію т/з було виявлено неспівпадіння з наявним в авто номером VIN-коду.

Надалі, 17.05.2021 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено транспортний засіб марки "ФОРД", д.н.з. НОМЕР_4 , який було поміщено на територію майданчику для тримання тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 . Крім цього, було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , та ключ від замка запалювання.

18.05.2021 постановою слідчого вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно вказане вище, встановивши заборону вчиняти певні дії з ним, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі сліди кримінального правопорушення та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

При цьому, слідчий суддя приймає до уваги, що інформація яка міститься у вказаних речах має значення для кримінального провадження, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000922 від 18.05.2021 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на:

- автомобіль «FORD», VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ;

- ключ від замка запалювання вказаного автомобіля,

встановивши заборону використовувати та розпоряджатися даними речовими доказами до прийняття законного рішення у кримінальному проваджені.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1