Справа № 201/7363/21
Провадження № 1-кс/201/2296/2021
УХВАЛА
Іменем України
22 липня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батуєв О.В., ознайомившись зі скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо ненадання інформації з приводу екстрадиції особи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо ненадання інформації з приводу екстрадиції особи.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що звертається до суду у зв`язку з порушенням Дніпропетровською обласною прокуратурою права на отримання інформації. Так, на початку 2021 року 31.05.2021 року він звертався до Дніпропетровської обласної прокуратури з заявою, вихідний № Г-5 з проханням надати інформацію про екстрадицію з Російської Федерації в 2005 році ОСОБА_2 . Дніпропетровською обласною прокуратурою в зв`язку з розслідуванням відносно ОСОБА_2 кримінальної справи №7258. Останній зник від слідства та суду в квітні 1995 року, одразу після вбивства ОСОБА_3 з 12-13 квітня по АДРЕСА_1 . По цьому злочину незаконно ОСОБА_1 було засуджено, а справу відносно ОСОБА_2 в справі № 7258, останнього було оголошено в розшук. На початку 2021 року йому стало відомо, з матеріалів справи №1-4/98, (82812) він був затриманий в Росії та вирішувалося питання про його екстрадицію до України. В зв`язку з тим, що вину заявник не визнає, тому просить Дніпропетровську обласну прокуратуру надати всю інформацію відносно справи №7258 про екстрадицію ОСОБА_2 . Він два рази звертався до Дніпропетровської обласної прокуратури, однак жодної відповіді за весь цей час він так і не отримав.

Тому просив суд відкрити кримінальне провадження по відношенню уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури з факту бездіяльності та перешкоджанню в доступі до правосуддя, зобов`язати уповноважених осіб надати всю інформацію щодо екстрадиції ОСОБА_2 та розслідування справи №7258 та призначити заявнику захисника.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно чинного кримінально-процесуального кодексу слідчий суддя діє в межах повноважень визначених цим кодексом.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які може бути оскаржено під час досудового розслідування, зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового; 3) рішення слідчого про закриття кримінального; 4) рішення прокурора про закриття кримінального; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу. 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314-316 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з цим, згідно положень ст. 303 КПК України до повноважень слідчого судді не входить вирішення питання про «відкрити кримінальне провадження по відношенню уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури з факту бездіяльності та перешкоджанню в доступі до правосуддя, зобов`язати уповноважених осіб надати всю інформацію щодо екстрадиції ОСОБА_2 ».

Судом встановлено, що скарга не містить змістовних даних про обставини та підстави її подачі, жодним чином не конкретизована інформація в клопотанні, а також відсутня мотивувальна та прохальна частина скарги.

При цьому, відповідно до п. 9-1ч. 1 ст. 303 КПК України може бути предметом оскарження рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

В той час, як бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Враховуючи зазначене, суд констатує відсутність інформації щодо надання до Дніпропетровської обласної прокуратури заяви про вчинення кримінального правопорушення уповноваженими особами Дніпропетровської обласної прокуратури, а сам же суд не має таких повноважень, тому в цій частині скарги слід відмовити.
Крім того, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року (справа № 199/6713/14-ц, провадження № 14-92 цс 19), нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ані у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ані у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Також суд звертає увагу на те, що до матеріалів скарги не додано документів (копії заяв з вихідним номером чи інші), які б підтвердили направлення вказаних клопотань заявником до Дніпропетровської обласної прокуратури.

Також слід зазначити, що обмеження щодо умов прийнятності скарги встановлені ч. 2 та ч. 4 ст. 304 КПК України.

Щодо законності мети обмеження, то в даному випадку обмеження, які встановлені ч. 4 ст. 304 КПК України, мають законну мету, так як розгляд скарги на бездіяльність, яка не підлягає оскарженню, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України не є доцільним.

Щодо пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями, то КПК України передбачає інший порядок вирішення вказаного питання, що дає можливість досягнути необхідну ціль.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не може бути обмежено таким чином чи у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити щодо умов прийнятності скарги не обмежує скаржника таким чином та у такій мірі право доступу до суду, що була порушена сама сутність права доступу до суду, так як скаржник у подальшому при зверненні до суду може використати засоби, які передбачені КПК України.

Таким чином, зважаючи на відсутність будь-яких процесуальних вимог у поданій скарзі позбавляє слідчого суддю визначити рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що оскаржується скаржником. Сама скарга не відповідає нормам КПК України, тому слідчий суддя застосовує вимоги ч. 4 ст. 304 КПК України і у відкритті провадження відмовляє.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо ненадання інформації з приводу екстрадиції особи повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її отримання.

Слідчий суддя О.В.Батуєв