Справа № 344/4179/21
Провадження № 1-кс/344/1666/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого управління ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 погоджене прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах кримінального провадження, внесеного 14.08.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00030028, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого водієм таксі Uklon в м. Івано-Франківську, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше у відповідності до ст. 89 КК України не судимого -

встановила:
Слідча звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого вказує, що у межах кримінального провадження, внесеного 14.08.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00030028, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи раніше притягнутими до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146 КК України, маючи умисел на незаконне швидке збагачення за рахунок отримання грошової винагороди під виглядом надання реабілітації хворим від наркотичної та алкогольної залежностей, з листопада 2017 року організували та забезпечили функціонування закладів закритого типу для примусового утримання в умовах ізоляції осіб указаної категорії.

Так, реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 30 листопада 2017 року створили громадську організацію «Принцип+», з метою діяльності у нібито сприянні у реабілітації та соціальної адаптації нарко та алкозалежних людей, а також задоволення і захист законних соціальних, економічних, юридичних та інших спільних інтересів своїх членів і других осіб.

Враховуючи складність утримання великої кількості нарко та алкозалежних осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у різний період часу зустрічались з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , та іншими невстановленими особами і пропонували їм вступити в злочинне об`єднання, яке вони очолили.

Установлено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_20 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», 08 жовтня 2019 року, близько 20 години, прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_20 , за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, коли потерпілий ОСОБА_20 перебував поблизу під`їзду №2 будинку №72 по вул. Мазепи в м. Івано-Франківськ шляхом застосування фізичної сили, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_20 , силоміць посадили його до салону невстановленого слідством автомобіля марки «ВАЗ 21099», яким проти волі останнього перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_4 . Після чого, приблизно 15 жовтня 2019 року здійснили перевезення до «центру», що в АДРЕСА_5 , а в подальшому 01 лютого 2020 року у зв`язку з припинення працівниками правоохоронних органів діяльності вказаного «центру» здійснили перевезення потерпілого ОСОБА_20 в «центр», що знаходився в м. Івано-Франківськ, вул. О. Кисілевської, 47, де продовжували забезпечувати ізоляцію останнього від навколишнього світу до 06 липня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_20 у зазначений період часу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими досудовим слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не даючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_20 рідними потерпілого оплачено 8000 гривень за місяць перебування та 4000 гривень за курс детоксикації, який не проводився. 06 липня 2020 року у зв`язку з припинення працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організованої групи, ОСОБА_20 відпущено додому.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 09 листопада 2019 року близько 23 години ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_21 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_21 , за адресою: АДРЕСА_6 . В подальшому, шляхом застосування фізичної сили, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_21 , силоміць посадили до салону невстановленого слідством автомобіля марки «ВАЗ», яким проти волі потерпілого ОСОБА_21 перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_4 , де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу до 11 лютого 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_21 у зазначений період часу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 керуючи членами організованої ним злочинної групи ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими досудовим слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не даючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_21 його близькі родичі оплатили 8000 гривень за місяць перебування та 2000 гривень за перевезення до «центру». Проте, після трьох місяців перебування ОСОБА_21 , було відпущено у зв`язку постійним порушенням останнім встановленого режиму та не спроможність так званих волонтерів забезпечити його подальше утримання в «центрі».

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_11 діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_22 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», 02 березня 2020 року, приблизно 14 години, з невстановленими слідством особами прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_22 , за адресою: АДРЕСА_7 . В подальшому ОСОБА_11 та інші невстановлені досудовим слідством особи розуміючи, що потерпілий ОСОБА_22 перебуває в алкогольному сп`янінні та не усвідомлює свої дії, шляхом обману рідних потерпілого під приводом надання так званого лікування, вартість якого становила 8000 гривень, помістили останнього до салону невстановленого слідством автомобіля, яким проти волі потерпілого перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_4 , де забезпечили ізоляцію ОСОБА_22 до 03 березня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_22 у зазначений період часу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими досудовим слідством особами, діючи опосередкованого через них, утримували потерпілого за даною адресою, не даючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, відібранням всіх засобів зв`язку. При цьому у вказаний період часу у зв`язку із легковажністю та недбалістю зазначених осіб коли у потерпілого ОСОБА_22 значно погіршився стан здоров`я, останньому не надалась кваліфікована медична допомога, що 03 березня 2020 року, близько 08 години призвело до тяжких наслідків у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_22 .

Згідно висновку судово-медичного експерта №95 від 27 квітня 2020 року смерть ОСОБА_22 настала від отруєння невідомою речовиною. При цьому переважна концентрація алкоголю в сечі на концентрацією алкоголю в крові свідчить про те, що смерть настала у фазі виведення алкоголю з організму.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_23 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», 30 квітня 2020 року, в обідню пору доби, ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та інші невстановлені слідством особи, шляхом обману потерпілої ОСОБА_23 під приводом надання так званого лікування, помістили останню до «центру», що знаходився в АДРЕСА_4 , де забезпечили ізоляцію ОСОБА_23 від навколишнього світу до 06 липня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_23 у зазначений період часу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими досудовим слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не даючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_23 її близькі родичі оплатили 8000 гривень за місяць перебування. 06 липня 2020 року у зв`язку з припинення працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організованої групи, ОСОБА_23 відпущено додому.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 29 травня 2020 року, близько 01 години ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_21 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_21 , за адресою: АДРЕСА_6 . В подальшому, шляхом застосування фізичної сили, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_21 , силоміць посадили його до салону невстановленого слідством автомобіля марки «Volkswagen Golf», яким проти волі потерпілого ОСОБА_21 перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_4 , де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу до 18 червня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_21 у зазначений період часу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 керуючи членами організованої ним злочинної групи ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими досудовим слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не даючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_21 його близькі родичі оплатили 8000 гривень за місяць перебування та 2000 гривень за перевезення до «центру». Проте, після трьох тижнів перебування ОСОБА_21 , було відпущено у зв`язку постійним порушенням останнім встановленого режиму та не спроможністю так званих волонтерів забезпечити його подальше утримання в «центрі».

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 12 червня 2020 року, близько 12 години ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_24 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_24 , за адресою: АДРЕСА_8 . В подальшому, шляхом застосування фізичної сили, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_24 , силоміць посадили його до салону невстановленого слідством автомобіля марки «ВАЗ», яким проти волі потерпілого ОСОБА_24 перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_4 , а в подальшому 16 червня 2020 року здійснили перевезення потерпілого ОСОБА_24 в «центр», що знаходився в АДРЕСА_9 , де продовжували забезпечувати ізоляцію останнього від навколишнього світу до 06 липня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_24 у зазначений період часу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими досудовим слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не даючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_24 його близькі родичі оплатили 8000 гривень за місяць перебування. 06 липня 2020 року у зв`язку з припинення працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організованої групи ОСОБА_24 відпущено додому.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 27 червня 2020 року, близько 22 години ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_25 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_25 , за адресою: АДРЕСА_10 . В подальшому, шляхом застосування фізичної сили, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_25 , силоміць посадили його до салону невстановленого слідством автомобіля, яким проти волі потерпілого ОСОБА_25 перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_4 , де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу до 06 липня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_25 у зазначений період часу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими досудовим слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не даючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_25 його близькі родичі оплатили 8000 гривень за місяць перебування. 06 липня 2020 року у зв`язку з припинення працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організованої групи, ОСОБА_25 відпущено додому.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 30 червня 2020 року, близько 20 години ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_26 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_26 , за адресою: АДРЕСА_11 . В подальшому, шляхом застосування фізичної сили, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_26 , силоміць посадили його до салону невстановленого слідством автомобіля, яким проти волі потерпілого ОСОБА_26 перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_4 , де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу до 06 липня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_26 у зазначений період часу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими досудовим слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не даючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

Оплата за так зване лікування ОСОБА_26 становила 7000 гривень за місяць перебування, про те рідними потерпілого оплачено частину в сумі 3000 гривень. 06 липня 2020 року у зв`язку з припинення працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організованої групи, ОСОБА_26 відпущено додому.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 30 червня 2020 року, близько 16 години ОСОБА_17 , діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_27 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо поміщення потерпілого ОСОБА_27 до так званого «реабілітаційного центру», шляхом обману потерпілого під приводом надання так званого лікування, помістили останнього до «центру», що знаходився в АДРЕСА_4 , де забезпечили ізоляцію ОСОБА_27 від навколишнього світу до 10 години 01 липня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_27 у зазначений період часу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими досудовим слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не даючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

Оплата за так зване лікування потерпілого ОСОБА_27 становила 8000 гривень за місяць перебування, про те знайомою потерпілого ОСОБА_28 оплатила частину в сумі 3000 гривень. На наступний день потерпілого ОСОБА_27 , було відпущено у зв`язку з не спроможністю так званих волонтерів забезпечити його утримання в «центрі».

16 лютого 2021 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду (№344/2437/21) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 28 квітня 2021 року.

19 березня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України, а саме у незаконному позбавлені волі та викрадені людини, вчинених з корисливих мотивів, щодо двох та більше осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюваних протягом тривалого часу, вчинених організованою групою, що спричинило тяжкі наслідки

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті десять років позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: пунктом 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик є реальним, оскільки, ОСОБА_5 , не має постійного місця проживання на території м. Івано-Франківськ та Івано-Франківської області, крім того враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;пунктом 3 - незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування, стануть відомі повні анкетні дані осіб, згідно показів яких було встановлено причетність останнього до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України, після чого він, шляхом вмовлянь, погроз зможе впливати на їх покази, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування; пунктом 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 офіційного та постійного джерела прибутку не має, а тому, є підстави вважати, що він, з метою одержання доходів продовжить вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним позбавленням волі та викраденням людини.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали дане клопотання, просять його задоволити. Застосування більш м`якого заходу не зможе запобігти ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки.

Захисник у судовому засіданні заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту через необґрунтованість підозри та не співмірність даного запобіжного заходу. Однак, також зауважив, якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування такого запобіжного заходу, то доцільнішим буде застосування у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, оскільки підозрюваний працевлаштований. Застосування цілодобового домашнього арешту позбавить його та його сім`ю, неповнолітню доньку, засобів для існування.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника. Просив у такому запобіжному заході як домашній арешт відмовити.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного:

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

19.03.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 cт. 146 КК України.

16.02.2021 ухвалою слідчого судді строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 28.04.2021.

У ході судового розгляду встановлено, що вручена 19.03.2021 органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозра за ч. 3 cт. 146 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182). Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатні.

При цьому факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

У матеріалах доданих до клопотання містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушеннь підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 , ОСОБА_20 , ОСОБА_29 та проведеними впізнанням осіб за участю вказаних потерпілих; протоколами проведених слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 ; протоколами проведених обшуків житла та іншого володіння, що за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_9 ; висновком судово-медичної експертизи № 95 від 27 квітня 2020 року.

Проаналізувавши доводи слідчого та прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що у судовому засідання знайшли підтвердження ризики, визначені п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Так, одного лише твердження підозрюваного не достатньо для переконання, що він буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення кримінального правопорушення.

Не перебуваючи під домашнім арештом, він не буде позбавлений можливості впливати на свідків та потерпілих, анкетні дані, яких йому відомо (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому слідчий суддя, бере до уваги, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, а також відсутність судимостей у відповідності до вимог ст.89 КК України, зокрема, те що такий працює водієм таксі Uklon в м. Івано-Франківську, має постійне місце проживання, перебуває з 30.09.2006 у шлюбі із ОСОБА_30 ( свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , від 15.12.2009, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції), має доньку ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Слідчий суддя вважає, що особисте зобов`язання не можливо застосувати тому, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання принципів співрозмірності між тяжкістю кримінального правопорушення (характером кримінальних правопорушень згідно оголошеної підозри) та м`яким характером цього запобіжного заходу; заставу не можливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, а також слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу; поруку не можливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства та не позбавить його усталеного способу життя ( роботи, допомоги сім`ї).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшла висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.177,181,186, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

постановила:
Клопотання задоволити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21:00 год. до 07:00 год. наступного дня до 28 квітня 2021 року включно ( в межах строку досудового розслідування), за адресою: АДРЕСА_2 ( за договором оренди).

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період доби з 21:00 год. до 07:00 год. наступного дня;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Управління ДМС в Івано-Франківській області свій паспорт для виїзду за кордон.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_5 до 28 квітня 2021 року включно ( в межах строку досудового розслідування).

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали про продовження запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 22 березня 2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1