У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2021 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 12.04.2018 року, приблизно о 14:00 год., перебуваючи на перехресті вул. Героїв Небесної Сотні та вул. Ротондівської в м. Сміла Черкаської області, під час спілкуванні з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поводячи себе агресивно, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, наніс три удари руками в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на землю, та ОСОБА_4 наніс одразу удар ногою в область голови, в результаті заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу, травматичного пошкодження нижнього ряду зубів, забійних садин носу, носо-губного трикутника, підборіддя, які згідно висновку судово-медичного експерта № 05-6-01/416 від 09.10.2018, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в зв`язку із закінченням строку притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального проступку не визнав, але підтримав клопотання захисника.
Прокурор не заперечував проти заявленого клопотання
Потерпілий та його представник заперечили проти задоволення даного клопотання, вважають необхідним щоб обвинуваченого було притягнуто до кримінальної відповідальності
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, приходить до наступних висновків.
При вирішенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд керується наступним.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченої; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Кримінальний проступок , у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , кваліфікований за ч.2 ст. 125 КК України та вчинений 12.04.2018 року.
Відповідно до положень ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_4 діяння класифікується, як кримінальний проступок.
Згідно положенням п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився трьохрічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.
Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Дана позиція повністю узгоджується з висновком колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного суду у справі № 730/67/16-к (провадження № 51-6463км19)
Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст.49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки з дня вчинення кримінального проступку минуло понад 3 роки, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України та ст.49 КК України для звільнення ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому право звернутись з даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст. 284, 372, 395 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрити.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1