1Справа № 335/4797/21 1-кс/335/2709/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого слідчого відділення Запорізького районного управління поліції відділу поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, Запорізького району, с. Новостепнянськ, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) «05» березня 2010 року, Бердянським міським судом Запорізької області, за ч. 3 ст. 185; ст. 69 КК України, за вчинення якого було призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104, 76 КК України, було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 2) «09» квітня 2010 року, Бердянським міським судом Запорізької області, за ч. 2 ст. 185; ч. 4 ст. 70 КК України, за вчинення якого було призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104, 76 КК України, було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 3) «13» жовтня 2010 року, Бердянським міським судом Запорізької області, за ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення якого було призначено покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70; ст. 71 КК України частково приєднати до вироку Бердянського міського суду Запорізької області від 09.04.2010 і визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяць. Звільнений 27.12.2013 року по відбуттю строку покарання; 3) «14» травня 2014 року, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 15 ч. 1, ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення якого було призначено покарання у вигляді 3 роки 5 місяців позбавлення волі; 4) «17» вересня 2014 року, Вільнянським районним судом Запорізької області, за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення якого було призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70; ст. 72 КК України частково приєднати до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2014 і визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 15.12.2017 року по відбуттю строку покарання

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України ,

ВСТАНОВИВ:
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи судимим за скоєння корисливих злочинів, судимості за які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 05 травня 2021 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, поєднане з проникненням у сховище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись на ділянці місцевості неподалік будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою власної фізичної сили, відкривши металевий люк телекомунікаційного колодязю, проник до вказаного колодязю, та за допомогою заздалегідь заготовленого ножа зрізав кабель ТЗГ 7х4х1,2 довжиною 44 метри, вартістю 17 гривень 90 копійок без урахування ПДВ за 1 метр на загальну суму 787 гривень 60 копійок без урахування ПДВ, що належить Управлінню Держспецзв`язку в Запорізькій області. Утримуючи вказаний кабель при собі, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив шкоду Управлінню Держспецзв`язку в Запорізькій області на загальну суму 787 гривень 60 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.
05.05.2021 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Пред`явлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: рапортом працівників патрульної поліції про те, що біля будинку 1 по вул. Яценко в м. Запоріжжі було зупинено невідомого громадянина який представився як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який намагався сховатись від працівників поліції; протоколом огляду місця події від 05.05.2021 року за адресою: АДРЕСА_4 за участю ОСОБА_4 ; протоколом огляду місця події від 05.05.2021 року за адресою: АДРЕСА_5 ; допитом представника потерпілого ОСОБА_7 , від 05.05.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , від 05.05.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 06.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 05.05.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 05.05.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 05.05.2021 року.
Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), а також, наявність вищезазначених ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та на вчинення іншого кримінального правопорушення.
Застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обгрутновано наявністю вагомих доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; тяжкістю покарання за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.185 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років; відсутністю у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи, навчання, постійного джерела прибутку.
Отже, на даний час є достатні підстави вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що покарання за кримінальне правопорушення (злочин) у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ч. 3 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Тому, підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути застосоване до нього судом, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Також, з метою уникнути від відповідальності перебуваючи на свободі ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків шляхом вмов або залякування, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, та не має постійного джерела доходу, а також стійких соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що останній залишаючись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Це твердження підтверджується тим фактом, що підозрюваний ОСОБА_4 вже неодноразово відбував покарання за вчинення корисливих злочинів, останній раз звільнився з місць позбавлення волі 15.12.2017 року та знову продовжує вчиняти нові злочини.

Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного з наступних причин:
- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що вказаний запобіжний захід фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити підозрюваним дії, передбачені п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України;
- особиста порука на адресу відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину;
- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваногоОСОБА_4 , або його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу;
- домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , не має стійких соціальних зв`язків та постійного офіційного місця роботи. Підозрюваний зареєстрований у м. Бердянську Запорізької області, на території міста Запоріжжя мешкав у своєї подруги.
Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.
У зв`язку з вище викладеним, з метою недопущення повторення вчинення кримінальних правопорушень підозрюваним ОСОБА_4 , слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням у ДУ Запорізький слідчий ізолятор № 10 м. Запоріжжя.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення Запорізького районного управління поліції відділу поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 05 травня 2021року, за ознаками кримінального правопорушення (злочина), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

05.05.2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 01 год.45 хв.).

05.05.2021 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочина), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчим суддею в ході розгляду клопотання перевірені доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочина), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яка ґрунтується на фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, а саме: рапортом працівників патрульної поліції про те, що біля будинку 1 по вул. Яценко в м. Запоріжжі було зупинено невідомого громадянина який представився як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який намагався сховатись від працівників поліції; протоколом огляду місця події від 05.05.2021 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги б. 129 за участю ОСОБА_4 ; протоколом огляду місця події від 05.05.2021 року за адресою: АДРЕСА_5 ; допитом представника потерпілого ОСОБА_7 , від 05.05.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , від 05.05.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 06.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 05.05.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 05.05.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.05.2021 року.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи підвартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , вагомість доказів щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення тяжкого злочину, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 185 КК України, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше судимий за корисливі злочини, неодружений, не має сімейних звязків, не працевлаштований, з урахуванням обставин підозри, слідчий суддя дійшов висновку, що існують високі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тих обставин, що суду не надано даних на підтвердження таких достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні;перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, відсутні підстави вважати, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Дані щодо особи, наявного місця проживання, не переважають встановлених судом ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та не гарантують в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на обставини підозри.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя вирішує питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, розмір якої у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину середньої тяжкості встановлюється у розмірі від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у зв`язку з чим слід визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та гарантувати належну його поведінку.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 05.05.2021 року, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно з якою строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 до 03.07.2021 року включно.
Керуючись, ст.ст. 177, 178, 181, 194, 200, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділення Запорізького районного управління поліції відділу поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 03 липня 2021 року включно, який обчислювати з 05 травня 2021 року 01-45 години.
Встановити розмір застави ОСОБА_4 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 45 400 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок (Отримувач: ТУ ДСА в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобовязаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у звязку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали до 03 липня 2021 року 01-45 години включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1