Справа № 204/8047/20
Провадження № 1-кп/204/287/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2021 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-06 квітня 2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.190 КК України до 120 годин громадських робіт. Знятий з обліку 13.01.2020 року, за вироком Кіровського районного суду від 19.11.2019 року;
- 19 листопада 2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту строком на 1 місяць. На підставі ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків повністю приєднано невідбуте покарання 14 днів за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2018 року із визначенням загального строку відбуття покарання 1 місяць 14 днів арешту. Звільнений 13.03.2020 року по відбуттю строку покарання;
- 05 серпня 2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим 05.08.2020 року вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України, керуючись злочинним умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів обіг яких обмежено, відповідно до вимог ст. ст. 7, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року (із змінами і доповненнями від 08.07.1999 року, 05.04.2001 року, 03.04.2003 року, 22.12.2006 року, 22.03.2012 року, 16.10.2012 року), згідно з якими оборот аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин на території України забороняється, а також згідно якого громадяни мають право придбати наркотичні засоби та психотропні речовини тільки за рецептом лікаря, ст. 4 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року № 863 (із змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 року, № 62/95 ВР (із змінами), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів і психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Постанови Кабінету Міністрів від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів від 27.07.2011 року № 796 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року, № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу №7 від 23.03.1998 року, «Про Затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України». Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року, «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті», із змінами і доповненнями, внесеними Наказом МОЗ України від 20.08.2008 року № 481 і від 29.07.2010 року № 634, протягом року після засудження, а саме - 21.08.2020 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 08:30 години, на землі, біля будинку №76 по вул. Робоча у м. Дніпро, знайшов, тим самим незаконно придбав, не встановлену кількість, але не менше 1,0407г, наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, у розфасованому вигляді, у 9 поліетиленових пакетах, 318,3515 г наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, у розфасованому вигляді, у 7 поліетиленових згортках, які залишив незаконно зберігати при собі без мети збуту.
Після чого, 21 серпня 2020 року близько 09:10 години, співробітниками Чечелівського ВП за паління тютюнових виробів у громадському місці, за адресою: м. Дніпро, по вулиці Робоча, поблизу будівлі №76, було зупинено ОСОБА_4 , після складання адміністративного матеріалу, в присутності двох понятих, було проведено огляд особистих речей ОСОБА_4 , під час якого, останній добровільно дістав та надав для огляду: 9 поліетиленових згортків, з речовиною, яка згідно висновку експерта № 19/104-8/4609 від 20.10.2020 року, масою 0,1242 г, 0,0928 г, 0,0944 г, 0,1569 г, 0,1598 г, 0,1594 г, 0,1417 г, 0,1446 г, 0,1445 г містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого становить 0,1040г, 0,0815г, 0,0832г, 0,1310г, 0,1379г, 0,1324 г, 0,1174г, 0,1264г, 0,1269г та речовина масою 32,0728г, 26,5207г, 25,0347, 28,0544г, 1,6077г, 0,8245г, 14,5284г, є наркотичним засобом канабіс, маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину складає 29,5069г, 24,3990г, 223,0319г, 25,8100г, 1,4791г, 0,7585г, 13,3661г, які ОСОБА_4 , будучи особою, яка протягом року після засудження за ч.1 ст. 309 КК України, умисно, незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щире каяття у вчиненому і повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю також дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом огляду від 21.08.2021 року, з фототаблицею (а.п.15-18); висновком експерта № 19/104-8/4609 від 20.10.2020 року (а.п33-39); речовими доказами (а.п.41).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, а його дії правильно кваліфіковані:
-за ч.2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.309 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, під час іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.
Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання виключно у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
У суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання. З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових злочинів.
Згідно ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як видно з положень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин протягом іспитового строку за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 серпня 2020 року, приймаючи до уваги те, що іспитовий строк ОСОБА_4 обчислюється з моменту проголошення вироку, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 серпня 2020 року з урахуванням вимог ст. 72 КК України, оскільки за вироком суду від 05 серпня 2020 року ОСОБА_4 призначено покарання у виді обмеження волі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання не надходило.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової експертизи, згідно наданої довідки.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання: 1 рік позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 серпня 2020 року та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обраний.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи № 19/104-8/4690 від 20.10.2020 року, у розмірі 2615 грн. 20 коп.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1