Справа № 461/331/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/117/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20 січня 2021 року, за участю

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6

встановила:
цією ухвалою, задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Червоноград, Львівської області, українцю, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», без визначення розміру застави, терміном до 60 діб, тобто до 20.03.2021 року включно. Строк дії ухвали становить до 20.03.2021 року включно.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під варто відносно ОСОБА_6 . Просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчий суддя як і попередні склади суддів, обмежився лише формальним сприйняттям того, що ч.2 ст. 189 КК України, що інкримінується ОСОБА_6 є тяжким злочином, взагалі не вникаючи в обґрунтованість такої підозри, хоч позиція захисту заключалась саме в наведеному та відсутності ризиків знаходження ОСОБА_6 на волі до завершення розслідування кримінального провадження.
Звідси, оскаржувана ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20.01.2021 ОСОБА_1 незаконна та не обґрунтована, а відтак підлягає скасуванню.
В обґрунтування пропуску строку зазначає, що короткий текст ухвали було проголошено в судовому засіданні 20.01.2021 та копія її короткого тесту йому не вручалася. Електронну копію повного тексту оскаржуваної ухвали отримав на свою ел.пошту 25.01.2021 і в її тексті зазначено що повний текст виготовлено 22.01.2021. За наведених підстав строк підлягає поновленню.
Розгляд апеляції було призначено на 11.02.2021 в приміщенні Львівського апеляційного суду, про що належним чином було повідомлено учасників процесу.
Адвокат ОСОБА_7 11.02.2021, до початку розгляду справи, надіслав на адресу апеляційного суду заяву, у якій просив проводити судове засідання у його відсутності, оскільки не має змоги прибути на вказану час та дату. Апеляційну скаргу підтримує та просить таку задоволити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав апеляцію, виступ прокурора, який заперечив проти поданої апеляції, вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішенням Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 у справі № 3-208/2018(2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Зобов`язано Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене частиною другою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним і таким, що не може бути оскаржено.

Конституційний Суд України вважає, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.

Надання особі права на апеляційний перегляд судового рішення про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження є проявом гарантії виконання державою міжнародних зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному підозрюваному, обвинуваченому (підсудному) дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів, потрібною гарантією відновлення порушених прав, свобод і інтересів людини, додатковим механізмом усунення помилок, допущених судом першої інстанції під час розгляду кримінальних справ до ухвалення рішення по суті.

Згідно з ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Пунктом 17 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, до кожного учасника кримінального провадження застосовується належна правова процедура та гарантується право на перегляд судового рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000767 від 24.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

06 жовтня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000767 від 24.09.2020, а саме, що він підозрюється у вимаганні вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 20 січня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000767 від 24.09.2020 року, за ознаками кримінального пр авопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, до шести місяців, тобто до 06.04.2021 року.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 20 січня 2021 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», без визначення розміру застави, терміном до 60 діб, до 20.03.2021 року.

Суд дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою без визначення застави, оскільки ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились. Ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого з погрозою насильства, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, без альтернативи призначення іншого покарання, може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, щодо зміни їхніх показів, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується, що з моменту взяття ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_6 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та дійшов обґрунтованого висновку про існування таких обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Всі викладені захисником ОСОБА_7 апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і їм надана належна оцінка.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження обвинуваченому тримання під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів, а тому доводи апеляційної скарги захисника про допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає безпідставними.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й не вбачає підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає за необхідне поновити цей строк.
Керуючись ст.ст. 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:
Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20 січня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20 січня 2021 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4