Провадження № 1кп-932-765-20
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Дніпро обвинувальний акт за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який мешкає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровська, який мешкає в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України та клопотання захисника,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. З урахуванням суворості покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини і відсутності у нього стійких соціальних зв`язків, існує ризик, що обвинувачений може переховуватися від суду. Також з урахуванням того, що потерпілий та свідки по справі не допитані, існує ризик, що обвинувачений може впливати на вказаних осіб, що негативно вплине на повне та неупереджене встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, де він проживає тривалий час з матір`ю та вітчимом. Він неофіційно працював та мав джерело доходу. У ОСОБА_5 не має підстав впливати на свідків кримінального провадження, оскільки весь час під час досудового розслідування він стверджував, що він немає відношення до кримінального правопорушення, яке йому інкримінують. ОСОБА_5 не переховувався від органів досудового розслідування, хоча мав на це час до затримання. На підставі викладеного, просить змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали. Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого умисного злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років та у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного з незаконним обігом зброї в Україні, і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може переховуватися від суду, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може ухилитися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також враховуючи стадію судового провадження, коли потерпілий та свідки сторони обвинувачення не допитані судом, та серйозність пред`явленого йому обвинувачення, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_5 впливу на потерпілого та свідків, що також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може впливати на потерпілого та свідків.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Крім того, суд враховує характер кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини стосовно того, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_5 , характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
Посилання захисту, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, має батьків, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як з урахуванням обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень, їх суспільної небезпеки, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_5 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду і вказані обставини враховуються судом у сукупності з іншими обставинами при розгляді кримінального провадження.

Твердження захисту, що у ОСОБА_5 не має підстав впливати на свідків кримінального провадження, оскільки весь час під час досудового розслідування він стверджував, що він немає відношення до кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як оцінку доказам по кримінальному провадженню, вирішення питання доведеності або недоведеності висунутого обвинувачення, суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі у виді домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , а обраний ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Також, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення застави.

На підставі викладеного суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою запобігання можливості обвинуваченого переховуватися від суду та вчинення впливу на потерпілого та свідків кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 370, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 квітня 2021 року, включно.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська