1Справа № 335/733/21 1-кс/335/1659/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 року м. Запоріжжя
У вказаній скарзі скаржник просив слідчого суддю визнати незаконною постанову прокурора Запорізької обласної прокуратури прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 в частині закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження щодо підозрюваного ОСОБА_3 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення). Повернути заставодавцю ОСОБА_5 суму застави у розмірі 153 680,00 грн.
Як заначив ОСОБА_3 , вищезазначена постанова прокурора не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та фактам встановленим в ході досудового розслідування, а тому підлягає зміні. Скаржник вважає, що кримінальне провадження за вказаною підозрою має бути закрите за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_3 частково підтримав доводи скарги, просив визнати незаконною постанову прокурора Запорізької обласної прокуратури прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження щодо нього в частині закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Представник Запорізької обласної прокуратури у судове засідання не з`явився. 05.05.2021 року на адресу суду від начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Запорізької обласної прокуратури, у зв`язку з зайнятістю прокурорів у інших судових засіданнях. В задоволенні скарги просив відмовити в повному обсязі та залишити її без задоволення, з тих підстав, що постанова прокурора про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 винесена законно та обґрунтовано, підстав для її скасування не вбачається.
Згідно ч. 1 п. 4 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: рішення прокурора про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до норм КПК України закриття провадження по справі має відбуватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.
Згідно із ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.
Оскаржувана ОСОБА_3 постанова про закриття кримінального провадження була прийнята 04.03.2021 року прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , як прокурором у кримінальному провадженні.
Встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 29.03.2014 року за ч. 3 ст. 191 КК України Жовтневим РВ ЗМУ ГУМВС в Запорізькій області на підставі заяви в.о. директора Міського комунального підприємства «Основаніє» (далі МКП «Основаніє») ОСОБА_7 від 25.03.2014 року про вчинення заступником директора МКП «Основаніє» ОСОБА_8 та начальником служби складського і матеріально-технічного забезпечення підприємства ОСОБА_9 розкрадання бюджетних коштів МКП «Основаніє» у ході закупівлі товарів та послуг.
Постановою слідчого Жовтневого РВ ОСОБА_10 від 30.12.2016 року, провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України. Вказане рішення було скасовано постановою першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_11 від 22.08.2018 року, а 30.08.2018 року його постановою здійснення досудовогорозслідування доручено слідчому відділу прокуратури області.
Строки досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжувалися до 4-х та 6-ти місяців 10.12.2018 року та 08.02.2019 року постановами заступника прокурора області начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури області ОСОБА_12 .
У ході досудового розслідування 11.10.2018 року заступником начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури області ОСОБА_13 , ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Також, ОСОБА_13 11.04.2019 року повідомлено ОСОБА_3 про нову підозру за ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2018 року, ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у сумі 3 524 тис. грн. Вказана ухвала залишена без змін ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30.10.2018 року. У зв`язку з внесенням застави 14.11.2018 року ОСОБА_3 звільнений з під-варти.
За результатами досудового розслідування 11.04.2019 року сторонам відкриті матеріали досудового розслідування.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 364 КК України складено 04.06.2019 року та затверджено заступником начальника управління прокуратури області ОСОБА_13 та направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 16.08.2019 року, обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків.
Повторно обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 12.12.2019 року складено та затверджено заступником начальника управління прокуратури області ОСОБА_13 та направлено для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2020 року, обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків.
Підставами для повернення судом обвинувального акту стала неконкретність обвинувачення у порушення норм п. 5 ч. 2 ст. 291, п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України (обвинувачення у частині визначення суб`єктивної сторони містить абстрактні юридичні формулювання, а не виклад фактичних обставин, не конкретизовано, у чому саме полягав корисливий мотив ОСОБА_3 та яку неправомірну вигоду він прагнув отримати, не зазначена яка шкода завдана саме державним інтересам, правова кваліфікація не узгоджується із викладеним фактичним обставинами справи тощо); відсутність в обвинувальному акті викладу всіх фактичних обставин справи, що призводить до неможливості ОСОБА_3 здійснити свій захист; відсутність в акті місця вчинення злочину, що призводить до неможливості правильного визначення підсудності кримінального правопорушення; відсутність в обвинувальному акті дійсних даних про місце реєстрації та проживання ОСОБА_3 ; невиконання попередньої ухвали від 16.08.2019 року про повернення обвинувального акту та невручення стороні захисту обвинувального акту від 30.05.2019 року.
Зазначена ухвала від 28.05.2020 року, прокурором була оскаржена в апеляційному порядку з мотивів порушення судом вимог ст.ст. 314, 315 КПК України та визначення наперед доведеними або недоведеними обставинами, які судом не досліджувалися та не могли досліджуватися у підготовчому судовому засіданні. Утім ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03.12.2020 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя без змін.
Згідно обвинувального акту від 12.12.2019 року, ОСОБА_3 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 364 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема й постанови прокурора про закриття кримінального провадження, обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено, а тому прийняте прокурором рішення, на думку слідчого судді є таким, що відповідає загальним засадам кримінального провадження, обґрунтованим та законним.
Так відповідно до матеріалів наданих прокурором, у ході досудового розслідування: здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, що перебували у володінні МКП «Основаніє»: копій рішень судів про стягнення на користь ТОВ «МКС» та про відмову у позовах МКП «Основаніє» про про визнання договорів недійсними, копій договорів № 23/8-1П та № 2308-ППд від 23.08.2013 року та додаткових угод до них, актів приймання-здачі наданих послуг, реєстрів оплат, платіжних документів, кадрових документів, посадових інструкції тощо;
- здійснено тимчасові доступи до виписок про рух коштів на рахунках МКП «Основаніє», відкритих у банківських установах (містяться на оптичних дисках, які не оглянуті), а також отримано інформацію з управління Держказначейства про рух коштів на казначейських рахунках МКП «Основаніє»;
- від Запорізької міської ради отримано документи міської ради та виконкому з кадрових питань, посадові інструкції та положення про структурні підрозділи міськради та виконкому, розпорядчі документи, тощо;
- проведено обшуку у приміщеннях, які належать та якими користується ОСОБА_3 та його родина (не здобуто відомостей, що мають значення для слідства);
- допитані потерпілий ОСОБА_7 (директор МКП «Основаніє»), представник потерпілого ТОВ «МКС» - директор ОСОБА_14 , свідки ОСОБА_15 (Запорізький міський голова), ОСОБА_16 (заступник міського голови), ОСОБА_17 (головний інженер МКП «Основаніє»), ОСОБА_18 (заступник директора МКП «Основаніє»), ОСОБА_19 (гендиректор КП «Водоканал»), ОСОБА_20 (заступник директора КП «Водоканал»), ОСОБА_21 (заступник начальника з економіки КП «ЕЛУАШ»), ОСОБА_22 (гендиректор Концерну «Міські теплові мережі»), ОСОБА_23 (головний бухгалтер МКП «Основаніє»), ОСОБА_24 (заступник директора МКП «Основаніє» з фінансово-економічних питань), ОСОБА_25 (начальник відділу МКП «Основаніє» по роботі з абонентами);
- долучено до матеріалів провадження копій рішень судів та документів виконавчих проваджень щодо стягнення з МКП «Основаніє» коштів на користь ТОВ «МКС»;
- отримано довідку Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області від 18.03.2019 року за результатами перевірки відповідності сплачених МКП «Основаніє» штрафних санкцій за договором № 23/8-1П;
- долучено лист Держфінінспекції в Запорізькій області № 08-06-17-17/7015 від 03.11.2015 року про результати проведення позапланової ревізії щодо діяльності ТОВ «МКС» та МКП «Основаніє» за договорами № 23/8-1П ві та № 2308-ППД від 23.08.2013 року та встановлення завищення вартості наданих послуг на суму 15,71 тис. грн. у вересні 2013-травні 2014 років. Порушення допущені з вини директорів МКП «Основаніє» ОСОБА_26 та ОСОБА_7 ;
Попри завершення досудового розслідування органом слідства та прокуратури не здобуто достатньо доказів, які б беззаперечно та об`єктивно вказували на винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, у зв`язку з чим, прокурором прийнято рішення про закриття кримінального провадження за п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В якості підстав для прийняття рішення про закриття кримінального провадження прокурор вказав, що у ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні постановою заступника начальника управління прокуратури області ОСОБА_13 від 11.04.2019 року призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання розміру призначених до стягнення за рішеннями господарських судів та реально виплачених МКП «Основаніє» на користь ТОВ «МКС» штрафних санкцій (3% річних, штрафів, витрат від інфляції, судових зборів), а також питання про наявність коштів на рахунках МКП «Основаніє».
Проте, з невідомих причин вказана експертиза не проведена, питання, які потребують застосування спеціальних знань не визначені та у ході слідства не досліджені, зокрема, не перевірено слідством наявність у МКП «Основаніє» об`єктивної можливості сплачувати кошти за виконання договорів на момент виникнення такого обов`язку (наявність коштів на рахунках тощо). Питання заборгованості із заробітної плати, загальнообов`язкових зборів тощо у ході досудового розслідування не визначено взагалі.
Правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 364 КК України є злочинами з матеріальним складом.
Таким чином, слідчий суддя погоджується із твердженням прокурора, що за відсутності доведеності наявності та розміру матеріальної шкоди, яка стала наслідком протиправних дій, під сумнів ставиться увесь склад злочину.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та постанови прокурора, не було надано оцінку тому факту, що кошти, невиплачені МКП «Основаніє» за 2 договорами, стягнуті на користь ТОВ «МКС» за рішеннями суддів у повному обсязі та шкода підприємству фактично усунута у встановленому чинним законодавством порядку.
Приймаючи до уваги встановлення досудовим розслідуванням негативних наслідків для МКП «Основаніє» у вигляді стягнення на користь ТОВ «МКС» значної суми штрафних санкцій, слідством беззаперечно не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями, бездіяльності ОСОБА_3 , інших посадових осіб Запорізької міської ради, МКП «Основаніє» та невиплатою підприємством коштів ТОВ «МКС» за виконання договорів і подальшим стягненням цих коштів за рішеннями суддів.
Більш того, як вбачається з матеріалів кримінального провадженням, від МКП «Основаніє» заяв про залучення підприємства в якості потерпілого до матеріалів кримінального провадження не долучалося та МКП «Основаніє» слідством не визнано потерпілим.
Залишено також поза увагою слідства той факт, що МКП «Основаніє» у 2015 році подавала до ТОВ «МКС» позови про визнання вищевказаних договорів недійсними, мотивуючи це тим, що на момент укладання договору ТОВ «МКС» не володіє правами на продукти, що передаються МКП «Основаніє», у зв`язку з чим, МКП «Основаніє» позбавлено можливості в повній мірі мати доступ до баз даних та використовувати функціонал програмного забезпечення.
Рішеннями господарського суду Запорізької області від 14.04.2015 року та від 12.05.2015 року, у задоволенні позовів відмовлено. Апеляційні скарги відхилені ухвалами від 08.0.2015 року та від 08.07.2015 року.
На підтвердження цих обставин до матеріалів кримінального провадження долучено лист МКП «Основаніє» № 3160/01 від 05.03.2014 року на адресу Запорізького міського голови про відсутність у підприємства можливості належним чином забезпечувати абонентів інформацією про надані послуги, приймати заявки, формувати, нараховувати, систематизувати комунальні платежі через електронну комунікаційну систему тощо через неналежне виконання своїх обов`язків ТОВ «МКС». Крім того, вказано на суттєве завищення вартості послуг, що надаються.
Наявне також у матеріалах кримінального провадження листування із вказаних питань між МКП «Основаніє» та ТОВ «МКС» та проекти договорів про реструктуризацію заборгованості.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за час на роботі директора Департаменту ЖКГ ОСОБА_3 відсторонювали від посади на час проведення службового розслідування, що значно звужує межі обвинувачення та розмір шкоди, завданої злочином. Під час досудового розслідування не було встановлено дату закінчення відсторонення від посади на час службового розслідування, оскільки, крім акту службового розслідування від 29.05.2014 року, інші документи з цього питання до матеріалів кримінального провадження не долучені.
Крім того, згідно з обвинувального акту від 12.12.2019 року ОСОБА_3 інкриміновано, що він на виконання свого злочинного умислу ініціював новий порядок оплати за договорами комунальних підприємств міста Запоріжжя з іншими суб`єктами господарювання, а саме погодження ОСОБА_3 реєстрів оплат комунальних підприємстві і тільки після цього здійснення оплат.
Проте обставини направлення комунальними підприємствами, у тому числі МКП «Основаніє», реєстрів оплати до Департаменту ЖКГ та їх погодження з Департаментом підтверджені у ході досудового розслідування показаннями свідків ОСОБА_18 (заступник директора МКП «Основаніє»), ОСОБА_19 (гендиректор КП «Водоканал»), ОСОБА_20 (заступник директора КП «Водоканал»), ОСОБА_21 (заступник начальника з економіки КП «ЕЛУАШ»), потерпілого ОСОБА_7 (директор МКП «Основаніє»). При цьому документальних або інших підтверджень своїм показанням, крім копії документальних або інших підтверджень своїми показанням, крім копії факсограми за підписом ОСОБА_3 від 11.06.2014 року про необхідність такого погодження, потерпілий, свідки не надали, а свідок ОСОБА_21 взагалі надає покази зі слів особи, яка не допитана у провадженні.
Крім того, до матеріалів кримінального провадження долучено розпорядження Запорізького міського голови № 81р від 24.02.2014 року «Про контроль за рухом коштів» та аналогічне розпорядження № 107р від 17.03.20214 року, якими керівників комунальних підприємств зобов`язано щоденно погоджувати зі створеною цими розпорядженнями комісією міськради реєстри платежів підприємств. До складу комісії, яка затверджена розпорядженням міського голови № 107р від 17.03.2014 року, включено ОСОБА_3 .
Однак, вказані розпорядження визнані такими, що втратили чинність, розпорядженням Запорізького міського голови № 148р від 07.04.2014 року.
У ході досудового розслідування члени комісії з контролю за рухом коштів комунальних підприємств не допитані та не повідомили про загальний порядок узгодження реєстрів оплат комунальних підприємств, також такий порядок не встановлений у ході досудового розслідування об`єктивними доказами (документи, у т.ч. електронні, речові докази тощо).
Таким чином, сторона обвинувачення не може категорично стверджувати про реалізацію злочинного умислу ОСОБА_3 шляхом контролю та погодження руху коштів комунальних підприємств, оскільки такий контроль запроваджено розпорядчими документами міської влади, обов`язковими до виконання всіма посадовими особами міськради, виконкому та комунальних підприємств.
Окрім того, у ході досудового розслідування взагалі не встановлено об`єктивними доказами загальний порядок надходження реєстрів оплат комунальних підприємств на погодження до ОСОБА_3 , інших посадових осіб та структурних підрозділів Запорізької міської ради та виконавчого комітету у період з грудня 2013 року по вересень 2014 року, а також можливого подальшого коригування реєстрів оплат та повернення їх до комунальних підприємств міста. Зазначене унеможливлює перевірку законності такого погодження та виявлення можливих порушень загального порядку.
Крім того, у ході досудового розслідування, крім показань свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_14 , які вказують лише на загальну інформацію впливу ОСОБА_3 на підконтрольні йому комунальні підприємства та не містять конкретних відомостей пр обставин кримінального правопорушення, ці покази не перевірені слідчим шляхом, не здобуто інших об`єктивних доказів того, що безпосередньо до ОСОБА_3 надходили реєстри оплат комунальних підприємств та безпосередньо ним здійснювалися будь-які дії з вказаними реєстрами, вносились до них або вилучались з них відомості, погоджувались або блокувались оплати тощо.
У ході досудового розслідування не встановлені конкретні обставини та факти, які б вказували на примушування ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та інших посадових осіб до здійснення або нездійснення оплати за виконання договорів, у чому саме полягало таке примушування та чи мав ОСОБА_3 реальні важелі впливу на посадових осіб комунального підприємства.
Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідством не повній мірі доведено обвинувачення ОСОБА_3 у заборони МКП «Основаніє» здійснювати плати за договірними зобов`язаннями перед ТОВ «МКС», внаслідок чого підприємством спричинено шкоду, з огляду на те, що МКП «Основаніє» згідно свого статуту є юридичною особою, яка самостійно планує свою виробничо-господарську та іншу діяльність.
Більш того, у ході досудового розслідування не надано оцінку зазначеним реєстрам оплат, їх статуту як офіційним документам або внутрішній службовій документації комунальних підприємств, Запорізької міської ради та виконкому.
Ухвалою Орджонікідевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2020 року про повернення прокурору обвинувального акту для усунення недоліків встановлені такі недоліки обвинувального акту, які неможливо усунути без відновлення досудового розслідування для здійснення ряду слідчих та процесуальних дій, у тому числі проведення судової економічної експертизи, допитів великої кількості осіб та долучення до матеріалів провадження великої кількості документів.
Таким чином, досудовим розслідування не встановлено достатніх доказів для беззаперечного доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочині в суд та вичерпано можливості їх отримати.
Судовим розглядом встановлено, що під час проведення досудового розслідування дійсно було досліджено всі докази та вичерпано можливість їх отримання, а саме: допитано можливих свідків у кримінальному провадженні, показання яких мають істотне значення для його об`єктивного вирішення, а також зібрано необхідні письмові докази.
Однак, зазначені докази в своїй сукупності не дають достатніх підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Відповідно до частини 4 статті 284 КПК України, слідчий, прокурор виносить постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини 1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.
З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя погоджується з висновком прокурора про недостатність доказів для доведення винуватості підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 364 КК України.
Отже, позиція скаржника, висловлена в обґрунтування мотивів поданої скарги, з урахуванням матеріалів зібраних органом досудового розслідування, не знайшла свого підтвердження в ході її розгляду.
При дослідженні матеріалів кримінального провадження встановлено, що прокурором при прийнятті оскаржуваної постанови враховано в повному обсязі зазначені скаржником обставини, на підставі яких було винесено постанову про закриття провадження з підстав, які є доведеними при проведенні досудового розслідування, а відтак рішення про закриття кримінального провадження, а саме з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, на думку слідчого судді є законним.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, у ч. 2 ст. 307 КПК України відсутнє повноваження слідчого судді визнавати постанову незаконною.
За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом; слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тобто, особа самостійно визначає матеріально-правові вимоги та їх підстави при зверненні, в тому числі, до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України.
При цьому, ОСОБА_3 у своїй скарзі не просить суд скасувати оскаржувану постанову прокурора, а вимога про визнання постанови незаконною не узгоджується з рішеннями, які можуть бути постановленні слідчим суддею за результатами розгляду скарги, які передбачені ч. 2 ст. 307 КПК України, а відповідно ж до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи все вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки слідчі дії під час проведення досудового розслідування проведено в повному обсязі, всебічно, повно та неупереджено досліджено, в результаті чого є наявною подія кримінального правопорушення, досліджено всі обставини цієї події, висновки, покладені в основу постанови про закриття кримінального провадження.
Таким чином встановлено, що оскаржуване рішення прокурором прийнято на виконання вимог закону з підстав, зазначених у ст. 284 КПК України, а також відповідно до вимог ст.110 КПК України, тому за наявних обставин слід відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження.
Стосовно вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження № 0001068 за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_3 під час розгляду скарги відмовився від вказаної вимоги, як і відмовився від вимоги про повернення заставодавцю суми застави.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).
У контексті вказаної практики слідчий суддя вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 24.05.2021 року.
Повний текст ухвали виготовлений 28.05.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1