н/п 1-кс/953/4852/21
"20" травня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
18.05.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на:
- квартиру АДРЕСА_1 , яка на теперішній час на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;
- квартиру АДРЕСА_2 , яка на теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;
- квартиру АДРЕСА_3 , право на яке в Державному реєстрі речових прав не зареєстроване, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;
- квартиру АДРЕСА_4 , яка на теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;
- квартиру АДРЕСА_5 , яка на теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на протязі 2019-2021 років група невстановлених осіб, шахрайським шляхом заволодівають квартирами громадян у м. Харкові, при цьому підроблюючи паспорти громадян України та інші документи. Крім того, зазначена група осіб, після здійснення переоформлення квартир, умисно вбивають колишніх власників нерухомого майна.
Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись у м. Харкові, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та у невстановлений час, але не пізніше лютого 2019 року, створили та очолили злочинну організацію, що представляла собою внутрішнє і зовнішнє стійке ієрархічне об`єднання осіб, а саме: самих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які діючи умисно, із корисливих мотивів, попередньо зорганізувались для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів за єдиним злочинним планом та з розподілом функцій учасників злочинної організації, спрямованих на досягнення цього плану, який був відомий та погоджений всіма її учасниками.
Прокурор зазначає, що квартири: 1) квартира АДРЕСА_1 , 2) квартира АДРЕСА_2 , 3) квартира АДРЕСА_3 , 4) квартира АДРЕСА_6 ) квартира АДРЕСА_5 в рамках кримінального провадження визнані речовими доказами, є предметом злочину, який вчиняється, у зв`язку з чим у слідства виникла необхідність накласти арешт на житлові приміщення квартир, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що:
1) квартира АДРЕСА_1 на даний час на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;
2) квартира АДРЕСА_2 на даний час на праві приватної власності належить ОСОБА_6 ;
3) квартира АДРЕСА_3 на даний час в Державному реєстрі речових прав не зареєстрована.
4) квартира АДРЕСА_4 на даний час на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
5) квартира АДРЕСА_5 на даний час на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
Прокурор вважає, що незастосування цього заходу може призвести до зникнення речових доказів, а також перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення або реконструювання.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, клопотання слідчого про арешт майна, розглядається без повідомлення власників майна.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до наступного.
В рамках кримінального провадження квартири: 1) квартира АДРЕСА_1 , 2) квартира АДРЕСА_2 , 3) квартира АДРЕСА_3 , 4) квартира АДРЕСА_6 ) квартира АДРЕСА_5 визнані речовими доказами.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 256865012 від 17.05.2021 квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 256862439 від 17.05.2021 квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 256862883 від 17.05.2021 квартира АДРЕСА_3 в Державному реєстрі речових прав не зареєстрована.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 256862720 від 17.05.2021 квартира АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 256862590 від 17.05.2021 квартира АДРЕСА_5 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що були вчинені злочини, передбачені ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001), ч.ч. 1,2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України;ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України, а тому з метою виключення можливості протиправно розпорядитись майном, яке є предметом злочину, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Так, не накладення арешту на вказане майно, яке є предметом та доказом злочину, може призвести до відчуження цього майна, що може зашкодити кримінальному провадженню та унеможливити забезпечення цивільного позову та конфіскації майна.
Крім того, не застосування заборони на відчуження вищевказаним майном, може привести до подальшої передачі майна, а саме подальшого його продажу та відчуження.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, передачі майна.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на майно, а саме на:
-квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;
- квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;
-квартиру АДРЕСА_3 , право на яке в Державному реєстрі речових прав не зареєстроване, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;
-квартиру АДРЕСА_4 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;
-квартиру АДРЕСА_5 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1