Справа № 545/263/21
Провадження № 1-кп/545/96/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2021 року Колегія суддів Полтавського районного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, обраного на досудовому слідстві у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали і не змінилися.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечували. Захисник вважав за можливе змінити запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Так, відносно ОСОБА_6 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 01.06.2021 року, однак судове провадження по даному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання

обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Взяття під варту відповідно до підпункту « с » пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 р. у справі « Ладент проти Польщі » ( Ladent v. Poland ), а тому тримання обвинувачених під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

У справі « Ілійков проти Болгарії » Європейський суд з прав людини закріпив, що « суворість передбаченого покарання » є суттєвим елементом при оцінюванні « ризиків переховування або повторного вчинення злочинів ».

Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

З урахуванням особи ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, та на даний час обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, ніде не працює, тобто не має легальних джерел доходу, враховуючи тяжкість покарання , що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, у суду є обгрунтовані підстави вважати, що знаходячись на волі останній може незаконно впливати на потерпілого, свідків, ризики продовження злочинної діяльності та переховування від суду не відпали та не змінилися.

Будь-яких доказів, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів суду не надано.

За таких обставин строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно продовжити, а в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою на домашній арешт - відмовити.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,194-197,201,331,392 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Полтавській установі виконання покарань № 23 строком на 60 (шістдесят) днів до 30.07.2021 року.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальнику Полтавської установи виконання покарань № 23.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2