У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000678.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.09.2021 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, і такою, що підлягає скасуванню.
Слідчий суддя, всупереч вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, постановляючи рішення не визначив розміру застави.
ОСОБА_5 проживає з батьком ОСОБА_8 , дружиною останнього, у домі, який належить ОСОБА_9 , тобто обвинувачений має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки.
Апелянт звертає увагу на те, що батько ОСОБА_8 з 26.06.2021 р. по 14.07.2021 р. перебував на стаціонарному лікуванні, після виписки з лікарні потребує стороннього догляду та підтримки, що може забезпечити його син ОСОБА_5 .
На думку захисника, не зважаючи на те, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, спроб переховуватись від слідства та суду не вчиняв, з`являвся за викликом до органів слідства та суду.
Вважає, що ризики, на які посилається прокурор не доведені, перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом дозволить здійснювати догляд за батьком та забезпечить виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується вчиненні тяжкого злочину, знає потерпілу та свідків, а тому може впливати на них, не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований та не має стабільного джерела доходу, раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, на даний час відносно нього в суді на розгляді знаходяться обвинувальні акти за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, суд дійшов висновку про те, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та вважав обґрунтованим і виправданим продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, раніше судимий за скоєння аналогічного злочину, на даний час відносно нього в суді на розгляді знаходяться обвинувальні акти за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, знає потерпілу та свідків, не має офіційних джерел доходів, відсутні стійкі соціальні зв`язки. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припустити, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про існування зазначених ризиків.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та наявності ризиків, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки не застосування запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Що стосується не визначення розміру застави, то апеляційний суд з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України та обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення вважає, що, на даний час, підстав для визначення останньому розміру застави не має.

Окрім того, посилання в апеляційній скарзі на наявність у обвинуваченого певних соціальних зв`язків не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, так як не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, при розгляді судом питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою під час судового провадження, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2021 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3