Справа № 585/1513/21
Номер провадження 1-кп/585/305/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
04 червня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілих- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000191 від 14.04.2021 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115,ч.3 ст.15, п.9 п.13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
З Роменської окружної прокуратури 31 травня 2021 року до Роменського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст.115, ч.3 ст.15, п.9 п.13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України, який ухвалою судді від 01 червня 2021 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Прокурор ОСОБА_3 просила призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово, в судове засідання викликати обвинуваченого, його захисника, потерпілих.

Крім того, прокурором подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання мотивовала тим, що наявні ризики передбачені п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та з огляду на характеризуючи дані про особу обвинуваченого інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки ОСОБА_5 .

Так, в обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), зазначила, що ОСОБА_5 обвинувачуєтьсяу вчиненні тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень - злочинів проти життя та здоров`я особи. ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні навмисного вбивства своєї матері ОСОБА_8 та замаху на вбивство батька ОСОБА_6 , а тому враховуючи тяжкість злочинів , усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, ОСОБА_5 має реальну можливість залишити місце мешкання та переховуватися від суду.Це все дає підставу спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності його поведінку, беручи до уваги суворість покарання за статтями за якими він обвинувачується. Відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, які б забезпечили його належну процесуальну поведінку, підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятися від суду.

В обгунтування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні) зазначила, що ОСОБА_5 проживав сумісно з батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Після вбивства матері ОСОБА_8 та замаху на вбивство батька ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_9 з етичних міркувань не може проживати разом з потерпілою стороною, якою є ОСОБА_6 , крім того перебуваючи та проживаючи разом з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може впливати як морально, психологічно так і фізично на потерпілого ОСОБА_6 , шляхом залякування з метою зміни його показів та відмови від давання показань.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується)зазначила, що ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, з корисливих мотивів; у зв`язку з відсутністю засобів для існування, не виключаються ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. Також, обвинувачується у замаху на вбивство батька, тому перебуваючи на волі існує ризик, що обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність - вчинити інше кримінальне правопорушення.
Адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, але заперечував проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважав, що ОСОБА_5 можливо обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання, доньку та ризиків не існує.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти призначення справи до розгляду та обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Не заперечував про розгляд справи одноособово суддею. Клопотань про колегіальний розгляд справи чи судом присяжних не заявляв.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку прокурора щодо призначення справи до розгляду в судовому засіданні одноособово суддею та обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його адвоката та потерпілих, ознайомившись з обвинувальним актом, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступних підстав.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Роменському міськрайонному суду Сумської області.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Ухвала діє до 12.06.2021 року.

Будь-яких даних, що свідчили б про зменшення чи відсутність ризиків передбачених п.1,3,5ч.1ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якогозапобіжного заходу ніж тримання під вартою та можливості скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочинів, які інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують триманняособи під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що суспільний інтерес в цій справі, який полягає в запобіганні вчиненню ОСОБА_5 нових злочинів та переховування від правосуддя, переважає над його правом на особисту свободу та недоторканість, а тому подальше тримання його під вартою, на цій стадії, коли розгляд справи лише починається, буде пропорційним суспільній меті.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту суд вважає не переконливими, оскільки сторона захисту не зазначає будь-яких доводів щодо зміни обставин обвинувачення чи існуючих в провадженні ризиків. Крім того, потерпілим у цьому провадженні є батько обвинуваченого, відносно якого ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинних дій, вони мешкали за однією адресою, а тому , після звільнення його з під варти під домашній арешт, існує ризик, що обвинувачений може впливати на потерпілого ОСОБА_6 .
Суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, приходить до висновку щодо необхідності , у зв`язку із зміною статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого, обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Підстав для прийняття рішень, визначених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні не встановлено, тому суд приймає рішення про призначення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 3 ст. 314; частинами 2-3 ст. 315 статтею 316, 176-178, 183, 314-317, КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:
Призначити кримінальне провадження № 0000191 від 14.04.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст.115, ч.3 ст.15, п.9 п.13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Роменського міськрайонного суду на 11 червня 2021 року на 13 годину 00 хвилин.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, його адвоката та потерпілих.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 60 діб до 02 серпня 2021 року до 14 год. 30 хв.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Ухвала в частині призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає, а в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з моменту проголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1