Чортківський районний суд Тернопільської області
копія
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" червня 2021 р. Справа № 607/4482/21
Номер провадження1-кп/608/169/2021
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор ОСОБА_3 подав суду два клопотання про продовження строку запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оскільки вважає, що продовжуються існувати ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби Тернопільським міськрайонним судом 07 квітня 2021 року, та що інші, більш мякі запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження по суті справи, посилається на факти, підстави та обставини, що вказані в клопотаннях.
Вказані клопотання були вручені обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх захисникам в кінці травня 2021 року, про що вони підтвердили в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Теофіпольським районним судом.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримує, просить задоволити.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 вважають, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення, оскільки відсутні ризики, на які посилається прокурор. Просять змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечують проти задоволення клопотання прокурора, вважають його не доведеним, безпідставним та просять змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме особисте зобов`язання.
Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - в період з 22.00 год. до 07.00 год. ранку наступної доби. Покладено на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, за виключенням відвідування медичних закладів; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування із свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 - в період з 22.00 год. до 07.00 год. ранку наступної доби. Покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вій проживає, без дозволу суду, за виключенням відвідування медичних закладів; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування із свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.
Встановлено строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 00 год. 00 хв. 06 червня 2021 року.
Ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року залишено без змін.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.331 Кримінального процесуального кодексу України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.
Суд зазначає, що кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового провадження, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Murray v. the United Kingdom» і «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).
Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підготовче судове засідання відбувається згідно з правилами, передбаченими КПК України для судового розгляду (ч. 2 ст. 314 КПК України). У ході судового розгляду кримінального провадження вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, якою, зокрема, врегульовано порядок застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на стадії досудового розслідування (ч. 2 ст. 331 КПК України).
За змістом ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України (порядок продовження строку тримання під вартою).
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою (ч.3, 5 ст. 199 КПК).
Розглядаючи клопотання прокурора щодо застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, суд перевіряє чи продовжують існувати ризики, які були заявлені прокурором, їх обґрунтованість та чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому суд враховував наступне.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; 3) продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Сторона обвинувачення у клопотанні посилалась на наявність трьох ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на ризик переховування обвинуваченого від суду, ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Суд погоджується з доводами, наведеними в клопотанні прокурора про продовження існування ризику переховування від суду.
Вказаний ризик суд оцінює з огляду на обставини кримінального провадження та обставини, що стосуються безпосередньо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, у якому обвинувачуються особи передбачає покарання у виді позбавлення волі від 9 до 12 років.
Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинувачених на свідків, які ще не допитані та на стадії підготовчого судового засідання допитаними в найближчий строк не будуть через об`єктивні обставини.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).
При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).
За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Оцінюючи можливість застосування щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів (такими є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава), які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, суд бере до уваги наведені вище характеристики кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачують згадані особи та вагомість встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
При цьому суд погоджується з доводами прокурора про те, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і зможе запобігти цим ризикам.
З врахуванням таких обставин судом не приймаються до уваги заперечення щодо клопотань захисників та обвинувачених, а тому з цих підстав відхиляє відповідні доводи сторін захисту про відсутність підстав для продовження запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту та зміну щодо обвинувачених запобіжного заходу та застосування до них запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання.
Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 201 КПК України передбачено право підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід або його захисника, звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею( судом ) при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків.
Проте сторони захисту з відповідними клопотаннями про зміну запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до суду не зверталася і в обґрунтування своїх заперечень не надали жодних доказів на підтвердження того, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу Тернопільським міськрайонним судом 07.04.2021 року щодо обвинувачених зменшилися або перестали існувати, або що з`явилися нові обставини, які можуть свідчити про необхідність зміни домашнього арешту на більш м`який запобіжний захід.
Дотримання обвинуваченими процесуальних обов`язків та відсутність з їх боку будь-яких порушень чи створення перешкод свідчать лише про належне виконання обвинуваченими обов`язків, визначених КПК України та дієвість обраного щодо них запобіжного заходу.
Завершення досудового розслідування та скерування провадження до суду не свідчать про те, що ризики, які були встановлені , автоматично перестали існувати.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відтак, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 застосованого ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року строк домашнього арешту на два місяці, тобто до 2 серпня 2021 року.
Також, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим до 2 серпня 2021 року строк дії обов`язків, зазначених в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року.
Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 183, 314, 331 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 строку запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту задоволити частково.
В задоволенні усних клопотань захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - в період з 22.00 год. до 07.00 год. ранку наступної доби.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, за виключенням відвідування медичних закладів; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування із свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 - в період з 22.00 год. до 07.00 год. ранку наступної доби.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вій проживає, без дозволу суду, за виключенням відвідування медичних закладів; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування із свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.
В задоволенні усних клопотань захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - відмовити.
Строк дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити до 2 серпня 2021 року включно.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебуватимуть, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.
Копію ухвали направити для виконання Теофіпольському відділенню поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.
Копію ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх захисникам і прокурору.
На ухвалу на протязі семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду.
Суддя/підпис/
Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 607/4482/21
Ухвала набрала законної сили " " ________________ року.

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: