Справа № 165/3415/18 Провадження №11-кп/802/394/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 березня 2021 року (ЄРДР № 0000668),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 березня 2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто до 10 травня 2021року включно, з можливістю внесення застави.
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких корисливих злочинів, судове провадження не завершено до спливу строку тримання під вартою, не допитані потерпілі, свідки та визначені ст. 177 КПК України ризики, котрі були підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду кримінального провадження не відпали, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим продовжив такий захід забезпечення кримінального провадження. З цих же міркувань суд визначив розмір застави обвинуваченому ОСОБА_7 в сумі 96 050 гривень з покладенням, у разі її внесення на депозитний рахунок, відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 вважає ухвалу про продовження строку тримання під вартою незаконною та необґрунтованою.
Посилається, що обвинувачений перебуває тривалий час під вартою, має постійне місто проживання, хворіє на тяжкі хвороби та потребує постійного медичного лікування та обстеження, що неможливо в умовах СІЗО, і на що суд першої інстанції не звернув увагу.
Просить, прийняти до уваги стан здоров`я його підзахисного, ухвалу суду змінити, обрати ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з можливістю проходити медичне обстеження та лікування.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали суду та доводи апеляційної скарги, захисника, який подану апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою судом були дотримані.
При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обвинувачення у вчиненні тяжких злочинів, а метою запобігання спробам вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 ніде не працює та не має постійного джерела доходу, переховуватись від суду з метою уникнення покарання у виді позбавлення волі, яке йому загрожує, незаконно впливати на свідків та потерпілих, тим самим перешкоджати проведенню судового розгляду.
Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
На думку апеляційного суду, тяжкість злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_7 обвинувачується, що відносяться до категорії тяжких, а також наявність ризиків, доведених органом досудового розслідування не дають в даному випадку підстав обрати менш суворий запобіжний захід, як про це просить захисник обвинуваченого у своїй апеляційній скарзі.
Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, при прийнятті свого рішення щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 визначив розмір застави, який відповідає вимогам ч.5 ст. 182 КПК України.
Щодо доводів захисника ОСОБА_6 про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не може перебувати в СІЗО із за його стану здоров`я, а саме через діагноз ВІЛ-інфекції IV клінічної стадії та хронічний вірусний гепатит C, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких доказів з цього приводу стороною захисту в апеляційний суд не надано.
Крім цього, захисником ОСОБА_6 також не надано доказів того, що в умовах СІЗО ОСОБА_7 не може бути надана медична допомога для лікування хвороб, які в нього наявні.
За таких обставин, законних підстав для зміни оскаржуваної ухвали за викладених в апеляційній скарзі доводів апелянта, суд не вбачає.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді