Справа № 571/1528/20
Провадження №1-кп/571/91/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року смт.Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі:судді одноособово ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000361 від 29.06.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

28 червня 2020 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в житловому будинку батька ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, умисно завдав не менше 4 ударів ступнями обох ніг та рук в область грудної клітини ОСОБА_5 , в результаті чого останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини зліва (переломами 4,5,6,7 ребер зі зміщенням та клініко-рентгенологічними ознаками лівобічного гемотораксу), які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та дав показання, що точної дати не пам`ятає, може бути 28 червня 2020 року, ввечері пішов до батька, де під час конфлікту наніс йому чотири удари кулаками рук та ніг в область грудної клітки. Причиною конфлікту стало те, що після смерті матері батько привів у будинок іншу жінку. Не оспорює фактичних обставин у справі. Негативно оцінює свій вчинок, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, 02.02.2021 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає і в подальшому мати не буде.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі. Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст.349 КПК України.
Суд кваліфікує дії обвинуваченного ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до п.6-1 ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Застосування примусового лікування обвинувачений ОСОБА_3 не потребує, що підтверджується довідками КНП «Рокитнівська ЦРЛ» (т.2 а.с.48).
Відповідно до досудової доповіді органу пробації, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній (т.1 а.с.25-27).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався (т.2 а.с.50), по місцю проживання характеризується добре (т.2 а.с.45), упродовж 2020 року притягався до адміністративної відповідальності (т.2 а.с.47), обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність претензій потерпілого та приходить до висновку про призначення покарання у виді обмеження волі, ближче до найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.122 КК України, що буде відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі винного.
Враховуючи обставини справи, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність претензій потерпілого, суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371,373,374 КПК України, ч.1 ст.122 КК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один ) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1