КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1950/2021 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 591 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2021 року колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

за участю:
прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

особи, щодо якої продовжено
екстрадиційний арешт ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року,

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації строком на 60 днів, тобто до 18 квітня 2021 року включно, але не більше ніж до дванадцяти місяців.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що 11.02.2020 року ОСОБА_9 , звернувся до ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, де йому було відмовлено.

06.07.2020 року Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження у справі про скасування рішення ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про відмову ОСОБА_9 в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Розгляд у справі триває. Крім того, слідчим суддею при постановленні оскаржуваного рішення не враховано наявність у ОСОБА_9 постійного місця проживання, а також перебування на утриманні останнього малолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та особи, щодо якої продовжено екстрадиційний арешт, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з наданих матеріалів та оскаржуваної ухвали слідчого судді, співробітниками СБ України 18.06.2020 року, о 16 год. 38 хв. о 16 год. 38 хв. на території Шевченківського району міста Києва затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Останній розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.
Іноземною стороною ОСОБА_9 інкримінується злочин, який передбачає членство в терористичній організації, участь в діяльності терористичної організації, створення терористичної організації або керівництво нею «Ісламська держава Ірака і Леванте» та Джебхат ан-Нусра.
Вищевказана особа 03.03.2020 затримувалась співробітниками Департаменту захисту національної державності СБ України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.03.2020 щодо ОСОБА_9 застосовано тимчасовий арешт на строк до 01.04.2020, до надходження запиту про видачу. Разом з тим, протягом строку дії тимчасового арешту запит про видачу з Російської Федерації не надійшов. У зв`язку з чим, останнього звільнено з-під варти.
13.04.2020 року з Офісу Генерального прокурора до прокуратури міста Києва надійшов запит Російської Федерації про видачу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та надано доручення на проведення екстрадиційної перевірки.
Відповідно до наданих іноземною стороною документів встановлено, що постановою слідчого МВС Росії по м. Южно-Сухокумську Республіці Дагестан від 21.02.2017 ОСОБА_9 притягнуто в якості обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.
Постановою від 09.03.2016 ОСОБА_9 оголошено в національний розшук, а 08.03.2017 оголошено в міжнародний розшук.
Крім того, постановою суду Республіки Дагестан від 22.02.2017 щодо ОСОБА_9 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Постановою цього ж суду від 26.03.2020 змінено резолютивну частину ухвали суду від 22.02.2017 та зазначено, що строк тримання під вартою ОСОБА_9 рахувати з моменту екстрадиції на територію Російської Федерації.
Під час екстрадиційної перевірки встановлено, що інкримінований компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_9 злочин, передбачений ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації, є екстрадиційним, оскільки відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 1 ст. 258-3 «створення терористичної групи чи терористичної організації» КК України, за який передбачено покарання на строк понад одного року позбавлення волі.
Згідно наданих іноземною стороною документів строк давності притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не закінчився.
Під час екстрадиційної перевірки встановлено, що відповідно до інформації Державної міграційної служби України від 07.05.2020 № 8.7-3331/2-20 на даний час на розгляді ДМС перебуває скарга ОСОБА_9 на рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 02.03.2020 про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду 25.05.2020 року прийнято рішення про відхилення скарги останнього. Вказане рішення стороною захисту оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва, судовий розгляд триває.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_9 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2019 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Цим же вироком звільнений з-під варти по відбуттю строку покарання.
СБ України надано інформацію, що «Ісламська держава Трака і Леванте» та «Джебхат ан-Нусра» відносяться до терористичних організацій.
Відповідно до інформації МО України ОСОБА_9 в бойових діях на Сході України участі не приймав.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19.06.2020 щодо ОСОБА_9 застосовано екстрадиційний арешт, який був продовжений ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва від 14.07.2020, 09.09.2020, 02.11.2020 та 28.12.2020 кінцевим строком до 25.02.2021 включно.
18.02.2021 року перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про перевірку наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_9 під вартою до забезпечення його видачі (естрадиційний арешт) компетентним органам Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 лютог7о 2021 року вказане клопотання задоволено та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації строком на 60 днів, тобто до 18 квітня 2021 року включно, але не більше ніж до дванадцяти місяців.

Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.

Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Відповідно до п. 10 даної статті екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Крім того, відповідно до ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року (ратифікована Україною 29 травня 1997 року)" постанова про утримання під вартою" означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду першої інстанції, а також журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні сторони обвинувачення підстави для продовження щодо ОСОБА_9 екстрадиційного арешту перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані обставини справи, на підставі яких було прийнято рішення про продовження щодо ОСОБА_9 екстрадиційного арешту, які мають значення при вирішенні питання продовження запобіжного заходу до вирішення питання про видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації, на строк не більше дванадцяти місяців.

При постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги норм КПК України, Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання сторони обвинувачення про наявність підстав для продовження екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_9 виходячи з тих обставин, що 21.02.2017 року ОСОБА_9 притягнуто як обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 Кримінального кодексу Російської Федерації та постановою суду Республіки Дагестан відносно ОСОБА_9 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за вчинення злочину, який відповідає ч. 1 ст. 258-3 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше одного року, а також, що отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу останнього для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину на території держави і проведення екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_9 , при цьому врахувавши характеризуючі дані про його особу, тяжкість вчиненого злочину, що свідчить про наявність реального ризику, що вказана особа, перебуваючи на волі може переховуватися від компетентних органів як України, так і іноземної держави.
Крім того, колегія суддів, погоджується з висновками, які викладені в ухвалі слідчого судді, а саме те, що слідчий суддя, під час розгляду вказаного клопотання, не досліджує питання про винуватість особи і не перевіряє законність рішень прийнятих компетентними органами інших іноземних держав, а лише перевіряє наявність підстав, достатніх для застосування чи продовження щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив компетентний орган держави відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Приймаючи рішення про продовження щодо ОСОБА_9 саме такого запобіжного заходу слідчим суддею, враховано наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості останнього ухилятися як від компетентних органів України, так і від компетентних органів іноземної держави, та обґрунтовано прийнято рішення про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому, строк давності притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не закінчився.

Доводи апеляційної скарги про те, що до Окружного адміністративного суду міста Києва подано позов про визнання протиправними дії ЦМУ ДМС в м. Києві та зобов`язання вчинити певні дії, в якому оскаржуються дії відповідних органів щодо відмови у наданні особі статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, на думку колегії суддів, не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання прокурора, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку про те, що в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні обставини та законні підстави, при наявності яких щодо ОСОБА_9 неможливе продовження екстрадиційного арешту, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , задоволенню не підлягає
Керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 422, 584 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації строком на 60 днів, тобто до 18 квітня 2021 року включно, але не більше ніж до дванадцяти місяців, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5