Справа№ 938/47/21
Судове провадження № 1-кп/938/42/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2020 за №0000165, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Верховина, присілок Плоский, Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, непрацюючого, депутатом не обирався, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_3 , у грудні 2020 року, в невстановлений слідством час, перебуваючи у лісовому масиві в межах адміністративної території селища Верховина, Верховинського району Івано-Франківської області, що відноситься до кварталу №3 виділу №13 Красноїлівського лісництва Верховинського районного лісгоспу, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища, умисно, з корисливих мотивів, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, здійснив незаконну порубку лісу, а саме чотирьох сироростучих дерев породи «ялина», загальною кубомасою 5,74 м3, шляхом їх повного відокремлення від кореня способом спилювання за допомогою бензопили марки «Husgvarna», чим заподіяв довкіллю та державним інтересам в особі Верховинського районного лісгоспу істотну шкоду в сумі 47 747грн 48коп. Таким чином вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.246 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 246 КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що він проживав разом із своєю матірю, яка протягом останніх двох років до цієї події часто хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні у лікарні. Оскільки він ніде не працював та не мав стабільного доходу, а на лікування матері витрачались значні кошти, він з метою отримання певного доходу підробляв на тимчасових роботах. Проте цих коштів не вистачало, оскільки лікування було дорогим, він змушений був позичати кошти у знайомих. У травні 2020 року мати померла. Оскільки коштів на похорони матері в нього не було, то він додатково позичив кошти в сумі 10 000,00грн. Позичені кошти він мав повернути до кінця 2020 року. Оскільки кошти він позичав у особи, яка займається переробкою лісодеревини, то у листопаді 2020 року він зустрівшись із цією особою, запропонував йому повернути борг лісодеревиною, на що той погодився.

12 грудня 2020 року він пішов у ліс, де перебуваючи на території Красноїльського лісництва за допомогою належної йому бензопили марки «Husgvarna», зрубав чотири сироростучих дерева породи «ялина». Чи були зрубані ці дерева у кварталі №3 виділі №13, він незнає, однак це була територія Красноїльського лісництва. Зрізані дерева він почистив, розпиляв на частини та за допомогою власного коня, перетягнув їх до місця, звідки мав намір забрати їх за допомогою автомобіля.

Щоб забрати деревину, близько 20-ї години вечора він повідомив ОСОБА_6 , який мав перевезти її своїм автомобілем марки ЗІЛ. До місця розміщення деревини приїхав ОСОБА_7 та ще один працівник, де він разом із ОСОБА_8 та його працівником повантажили деревину на автомобілі.

Коли ОСОБА_9 була вже завантажена на автомобілі, то ОСОБА_8 запитав його, чи має він всі необхідні документи на дану деревину. У відповідь на це він повідомив ОСОБА_8 , що такі документи у нього є, однак він залишив їх дома. Залишивши ОСОБА_8 та його працівника разом із автомобілями та деревиною на місці погрузки, він направився додому, щоб взяти документи. Однак розуміючи, що таких документів у нього немає, він залишився дома та до них на місце погрузки деревини не повернувся. Як він дізнався на наступний день, Рокіщук та його працівник, не дочекавшись його на місці погрузки, поїхали із деревиною та були затримані працівниками поліції.

На наступний день його запросили до поліції, де він усе розповів, співпрацював зі слідством, показав місце зрубки дерев.

Зазначив, що вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється та про вчинене шкодує, просить суворо не карати.

Також зазначив, що він немає постійного місця роботи, підробляє тимчасовими заробітками, тому в силу матеріальної скрути не має можливості нести витрати по відшкодуванню шкоди та сплати штрафу. Просить застосувати покарання не пов`язане із штрафом. Цивільний позов визнає та має намір погашати шкоду частинами.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч. 3ст. 349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.246 КК України, оскільки він здійснив незаконну порубку дерев у лісі, чим заподіяв державі істотну шкоду на суму 47747грн 48коп.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, ОСОБА_3 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, відповідно до довідок за №2 від 04.01.2021 року і за №3 від 14.01.2021 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Згідно досудової доповіді від 05.03.2021 зробленої Верховинським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є середній. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, сприяння органам слідства у розслідуванні справи.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлені.

В той же час, в судовому засіданні обвинувачений неодноразово зазначив, що перебуває у складному матеріальному становищі та немає джерела доходу для сплати коштів у великому розмірі, на життя заробляє тимчасовими заробітками, а тому він немає можливості відшкодувати шкоду та сплати штраф. Просить застосувати покарання не пов`язане із штрафом.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, складне матеріальне становище, відсутність джерела доходів для сплати штрафу у розмірі, встановленому санкцією статті, неможливість призначення у зв`язку із цим покарань у виді штрафу, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.1ст.246 КК України, покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого зокрема, вчинення злочину вперше, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, щире каяття та сприяння органам слідства у розслідуванні справи, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При розгляді цивільного позову суд враховує, що обвинувачений його визнав в повному обсязі.

Також, виходячи із змісту ч.2 ст.127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що діями обвинуваченого ОСОБА_3 завдано майнову шкоду в розмірі 47747,48 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення (ч.4ст.1193 ЦК України).

Таким чином з ОСОБА_3 на користь Верховинського районного лісгоспу слід стягнути 47747,48 гривень шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Крім того у відповідності до ст. ст.122,124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Також у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, слід вирішити питання про скасування арешту майна, а також у відповідності до вимог ст.100 КПК України вирішити питання про долю речових доказів.
Керуючись статтями 368-371,373-376,381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.246 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Іспитовий строк ОСОБА_3 рахувати з часу проголошення вироку.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні прокурора Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Верховинського районного лісгоспу у кримінальному провадженні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Верховинського районного лісгоспу матеріальну шкоду у розмірі 47747 гривень 48 копійок (сорок сім тисяч сімсот сорок сім гривень сорок вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати - витрати пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 3922 гривні 56 копійок (три тисячі дев`ятсот двадцять дві гривні п`ятдесят шість копійок).

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.12.2020 у виді арешту на ліс кругляк хвойної породи в кількості 12 (дванадцять) колод дерев довжиною 5м., та 27 (двадцять сім) колод дерев довжиною 5м.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.12.2020 у виді арешту на вантажний автомобіль марки ЗИЛ 131 реєстраційний номер знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , уродженцю села Красноїлля, Верховинського району, Івано-Франківської області, та вантажний автомобіль марки ЗИЛ -131 без реєстраційного номерного знаку, з номером двигуна НОМЕР_2 та номером шасі НОМЕР_3 , який відповідно до довідки-рахунку серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_11 .

Речові докази:
ліс кругляк хвойної породи в кількості 12 (дванадцять) колод дерев довжиною 5м., та 27 (двадцять сім) колод дерев довжиною 5м., який переданий на зберігання Верховинському районному лісгоспу - передати Верховинському районному лісгоспу.
вантажний автомобіль марки ЗИЛ 131 реєстраційний номер знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 та переданий йому на відповідальне зберігання повернути власнику ОСОБА_10 , уродженцю села Красноїлля, Верховинського району, Івано-Франківської області
вантажний автомобіль марки ЗИЛ -131 без реєстраційного номерного знаку, з номером двигуна НОМЕР_2 та номером шасі НОМЕР_3 , який відповідно до довідки-рахунку серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_11 та переданий йому на відповідальне зберігання повернути власнику ОСОБА_11

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1