КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
адвоката, який діє
в інтересах ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_6 ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000031 від 16.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.28 ч.1 ст.204 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

03 грудня 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів НП України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000031 від 16.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, тобто на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти на загальну суму 74 717,00 грн.; на грошові кошти на загальну суму 1 680 дол. США; на грошові кошти на загальну суму 280 Євро; банківську картку UKRSIBBANK НОМЕР_1 ; банківську картку Приват Банк «Універсальна» НОМЕР_2 ; каміння жовтого кольору.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року вказане клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на майно зазначене у клопотанні, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що накладення арешту застосовується з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною через істотне порушення слідчим суддею вимог процесуального права. Апелянт впевнений, що арешт на вилучене майно накладено безпідставно, адже до клопотання не додано жодних доказів, що вилучене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи зберегло на собі його сліди, а також що воно набуте кримінально протиправним шляхом. При цьому, зазначає, що у постанові про визнання вилученого майна речовими доказами, не міститься мотивів її прийняття та не зрозуміло яке доказове значення у кримінальному провадженні мають вилучені речі, що свідчить про штучне створення підстав для арешту даного майна. Окрім цього, вважає сумнівним протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , оскільки його здійснював слідчий, який одночасно був залучений для здійснення іншого обшуку за іншою адресою. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану;
адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_6 ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;
ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування встановлено, що не пізніше 12.02.2020 року (більш точної дати на даний час органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_9 спільно зі своїми синами ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , переслідуючи мету особистого збагачення, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, будучи обізнаним про встановлений чинним законодавством загальний порядок виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, без отримання у встановленому законом порядку відповідних ліцензій на право роздрібної та оптової торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, займалися злочинною діяльністю, пов`язаною із незаконним збутом підакцизних товарів, що є порушенням діючого законодавства України, а саме Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності).

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено речі та документи, а саме: на грошові кошти на загальну суму 74 717,00 грн.; на грошові кошти на загальну суму 1 680 дол. США; на грошові кошти на загальну суму 280 Євро; банківську картку UKRSIBBANK НОМЕР_1 ; банківську картку Приват Банк «Універсальна» НОМЕР_2 ; каміння жовтого кольору, яке відповідно до постанови слідчого від 03.12.2020 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Окрім цього, вказане майно було виявлено та вилучено за місцем проживання ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Оскільки арешт накладено з метою збереження речових доказів та конфіскації майна, як виду покарання, в разі визнання ОСОБА_6 винуватим за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відповідно до ст.170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення права на відчуження зазначеного майна.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати вилучене в ході обшуку майно за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що було знаряддям вчинення кримінальних правопорушень чи зберегло на собі його сліди і може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим доведено, що вказані грошові кошти, банківські картки та каміння жовтого кольору, виявлено та вилучено за місцем проживання ОСОБА_6 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні, містить на собі сліди злочину, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою його арешту є забезпечення зберігання речових доказів, в подальшому, в разі необхідності, конфіскації вказаного майна.

Що стосується підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, то слід зазначити, що на даному етапі кримінальногопровадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, яке вилучене за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти на загальну суму 74 717,00 грн.; грошові кошти на загальну суму 1 680 дол. США; грошові кошти на загальну суму 280 Євро; банківська картка UKRSIBBANKНОМЕР_1 ; банківська картка Приват Банк «Універсальна» НОМЕР_2 ; каміння жовтого кольору, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000031 від 16.01.2020 року, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_6 ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000031 від 16.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, тобто на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти на загальну суму 74 717,00 грн.; на грошові кошти на загальну суму 1 680 дол. США; на грошові кошти на загальну суму 280 Євро; банківську картку UKRSIBBANK НОМЕР_1 ; банківську картку Приват Банк «Універсальна» НОМЕР_2 ; каміння жовтого кольору, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3