Номер провадження: 11-сс/813/495/21
Номер справи місцевого суду: 522/4111/21 1-«кс»/522/2511/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.03.2021, якою в межах кримінального провадження №0000288 від 07.03.2021 стосовно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Росіяновка Захарівського р-ну Одеської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, працюючого в КУ «Муніципальна служба розвитку торгівлі ОМР», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 05.05.2021.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296 КК України та в зазначеному провадженні органом досудового розслідування було доведено неможливість застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявні ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити безпосереднє знаряддя вчинення злочину, незаконно впливати на потерпілих та свідків у провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню, які пов`язані з тим, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, на теперішній час не встановлено місцезнаходження невідомого предмету, ззовні схожого на пістолет, за допомогою якого вчинялись хуліганські дії, кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням фізичного насилля стосовно потерпілих.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначила, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням процесуальних норм, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду з огляду на наступне:
- всупереч вимогам ч. 2 ст. 211 КПК України, клопотання про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу надійшло до суду, так само як і підозрюваний був доставлений до суду, після спливу 60-годинного строку з моменту його затримання;

- поза увагою слідчого судді залишились пояснення свідків, які зазначали про те, що ОСОБА_8 взагалі участі у бійці не приймав, єдиним мотивом останнього було зупинити злочинне посягання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- слідчий суддя не врахував того, що стороною обвинувачення взагалі не було надано доказів існування заявлених в зазначеному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, натомість, підозрюваний має місце реєстрації та постійного проживання, огляд місця події вже проведений та всі докази вилучені, наявність потерпілих та свідків не є підтвердженням ризику впливу на них, стороною обвинувачення не надано доказів здійснення впливу або намірів його здійснення на зазначених осіб з боку підозрюваного, ризик перешкоджання кримінальному провадження взагалі є абстрактним, підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення має ситуаційний характер;

- слідчий суддя не обґрунтував неможливості застосування стосовно підозрюваного запропонованого стороною захисту більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , проти чого не заперечувала власник квартири ОСОБА_13 в своїй письмовій заяві;

- слідчим суддею також було залишено поза увагою характеристику особи підозрюваного ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, має середню освіту, офіційно працевлаштований в Управлінні торгівлі ОМР, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, медичний висновок вказує на фізичні травми, при наявності яких її підзахисний фізично не міг приймати участі у бійці.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати стосовно нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Від підозрюваного ОСОБА_8 29.03.2021 до початку судового засідання надійшло клопотання, в якому останній не заперечував проти проведення розгляду апеляційної скарги за його відсутності, захисник ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_6 також не заперечували проти проведення судового розгляду за відсутності підозрюваного, на підставі чого колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону в повній мірі не дотримався з огляду на наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 07.03.2021 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296 КК України (а.с. 120-124), санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296 КК України, а саме в тому, що він 07.03.2021 в нічний час доби, прибув разом із ОСОБА_14 , на транспортному засобі «ВМW Х5» в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , до розважального закладу караоке-бару «Vanity», що розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катериненська, 23 з метою відпочинку та вживання спиртних напоїв, при цьому, під час перебування в приміщені зазначеного ресторану між ОСОБА_14 та раніше незнайомим йому ОСОБА_10 раптово виник конфлікт та словесна перепалка, після чого між раніше незнайомими між собою ОСОБА_10 та його товаришами ОСОБА_15 та ОСОБА_12 з одного боку та ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та іншими невідомими особами з іншого боку зав`язалась бійка.
В ході бійки, добре усвідомлюючи те, що вони наразі знаходяться в громадському місці, тобто усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, свідомо передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільних цінностей та встановлених у суспільстві загальноприйнятих норм поведінки, у ОСОБА_14 та ОСОБА_8 виник єдиний злочинний умисел, направлений на умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, для реалізації якого ОСОБА_8 , виконуючи свою роль пособника у вищевказаному злочинному плані, з метою сприяння вчиненню хуліганських дій ОСОБА_14 , підбіг до припаркованого навпроти ресторану «Vanity» транспортного засобу «ВМW Х5» в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_14 , де добігши до даного транспортного засобу, відчинивши передні пасажирські двері, дістав із салону автомобіля невідомий предмет, ззовні схожий на пістолет, який він одразу там привів в готовність, після чого знову повернувся назад до ОСОБА_14 , який на той час продовжував наносити численні удари кулаками обох рук по голові та тулубу ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 та одразу передав йому вищевказаний невідомий предмет та тим самим наданням знаряддя вчинення злочину сприяв вчиненню хуліганських ОСОБА_14 , який в свою чергу одразу після отримання від ОСОБА_8 даного невідомого предмету, здійснив із вищевказаного невідомого предмета постріли, в тому числі в бік вищезазначених учасників конфлікту, а також в бік випадково прохожих громадян, які на той час намагалися припинити його протиправні дії, а також почав вести по вищезазначеним учасникам конфлікту прицільну стрільбу.
Далі, діючи за вищевказаним спільним злочинним планом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_14 тримаючи у правій руці невідомий предмет, умисно здійснив із нього один прицільний постріл в область живота з лівої сторони ОСОБА_12 , який від отриманого поранення одразу розвернувся та почав втікати від ОСОБА_14 по тротуару вул. Катериненська в напрямку вул. Деребасівська, проте ОСОБА_14 , продовжуючи вчиняти вищевказані злочинні дії, здійснив ще один прицільний постріл із даного невідомого предмета в область задньої частини стегна правої ноги ОСОБА_12 , після чого направив дульний зріз ствола невідомого предмета, ззовні схожого на пістолет, в бік ОСОБА_15 , який на той час сховався за стовбуром дерева та в подальшому не вчиняв жодних активних дій та наніс один удар лівою рукою в область голови та з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом продовжив порушувати громадський порядок, здійснивши один постріл із даного невідомого предмета в стегно лівої ноги ОСОБА_15 , від якого той одразу нахилився вперед до ОСОБА_14 . Потім ОСОБА_14 оминув ОСОБА_16 та направився до невідомої особи, погрожуючи предметом, ззовні схожим на пістолет, невідома особа, побачивши загрозу, почала втікати, однак її зупинив ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_14 , побачивши ОСОБА_16 з ліва від себе, здійснив постріл з предмета, ззовні схожого на пістолет з близької відстані, направленого в голову ОСОБА_16 .
Надалі, продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, направлені на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та моралі, ОСОБА_14 навів дульний зріз ствола невідомого предмета на ОСОБА_10 , який на той часу уже почав втікати з місця події, відходячи назад до приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проте ОСОБА_14 , незважаючи на це, здійснив два послідовних постріли із невідомого предмета в область грудної клітини та черевної порожнини ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_14 разом із ОСОБА_8 почали наносити численні удари ногами і руками по тулубу та голові ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , які після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень не вчиняли жодного опору їхнім протиправним діям, крім цього, паралельно із цим, нападавши на інших громадян, які в цей час намагалися припинити їх хуліганські дії та прийти на допомогу потерпілим.
В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_8 в групі осіб із ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_15 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального не проникаючого поранення лобної ділянки, вогнепального поранення тазової ділянки зліва, ЗЧМТ, СГМ; потерпілому ОСОБА_12 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани верхньої губи, вогнестрільного поранення передньої черевної стінки, задньої поверхні правого стегна; потерпілому ОСОБА_10 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді вогнепального (не проникаючого) поранення грудної клітини справа, вогнепального поранення правої епігастральної ділянки справа.
Окрім цього, протиправні хуліганські дії ОСОБА_8 та ОСОБА_14 продовжувалися протягом тривалого часу, що потягло за собою порушення нормальної діяльності установи ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катериненська, 23.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про те, що пояснення свідків свідчать про непричетність підозрюваного ОСОБА_8 до бійки, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296 КК Українина даній стадії досудового розслідування підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 07.03.2021 (а.с. 19-22), протоколами допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 від 07.03.2020 (а.с. 27-29, 36-38, 45-47 відповідно), протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 від 07.03.2021 (а.с. 32-33, 41-42, 51-52 відповідно), протоколами допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від 07.03.2021 (а.с. 53-56, 66-69 відповідно), протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (а.с. 57-58, 72-73 відповідно) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Окрім того, в судовому засіданні апеляційного суду було переглянуто наданий стороною обвинувачення відеозапис камер зовнішнього відео-спостереження біля ресторану «Vanity», який підтверджує зазначені вище та викладені у повідомленні про підозру обставини та відповідно до якого особа, найбільш ймовірно ОСОБА_8 , ніяких активних дій у виниклому конфлікті, зокрема, направлених на безпосереднє скоєння хуліганства із використанням зброї не вчиняв.
Водночас, апеляційний критично оцінює твердження сторони захисту про те, що заявлені органом досудового розслідування та зазначені в ухвалі ризики є недоведеними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, проаналізувавши матеріали провадження, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, зауважує на тому, що в даному кримінальному провадженні існують ризики можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення безпосереднього знаряддя вчинення злочину, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином,обумовлені тим, що останній обґрунтовано підозрюється у пособництві у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років, пов`язаного із посяганням на життя та здоров`я людей, що в Україні визнаються найвищою соціальною цінністю; не одружений та утриманців не має; на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено місцезнаходження невідомого предмету, ззовні схожого на пістолет, за допомогою якого вчинялись хуліганські дії; підозрюваний має процесуальну можливість знайомитись із матеріалами провадження та, як наслідок, із анкетними даними потерпілих осіб та свідків.
При цьому, колегія суддів критично оцінює посилання слідчого судді на наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризику вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, натомість, підозрюваний в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Разом з тим, приймаючи до уваги доводи захисника, на переконання колегії суддів, в даному випадку органом досудового розслідування не було доведено обставину, передбачену п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Натомість, апеляційний суд наголошує на тій обставині, що ОСОБА_8 підозрюється не у безпосередньому виконанні інкримінованого йому злочину, а в пособництві, зокрема, наданні знарядь з метою сприяння його вчиненню, а також враховує позитивну характеристику особи підозрюваного, який офіційно працевлаштований головним спеціалістом відділу демонтажу КУ «Муніципальна служба розвитку торгівлі ОМР», має зареєстроване та постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного ОСОБА_8 фізичної травми не може слугувати виключною підставою для застосування стосовно нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Отже, апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги захисника та вважає їх частково обґрунтованими, оскільки під час розгляду клопотання прокурор не довів наявності обставин, які б свідчили про неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, на підставі чого висновки слідчого судді в цій частині є необґрунтованими та невмотивованими належним чином.
Підсумовуючи викладене та враховуючи обставини злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , а також характеристику його особи, є достатні підстави вважати, що ризики, на які посилається орган досудового розслідування, зокрема, можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення безпосереднього знаряддя вчинення злочину, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином дійсно існують та є доведеними, проте застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є надмірно суворим, у зв`язку з чим, на переконання апеляційного суду, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатньо для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання названим вище ризикам.
Частина 1 ст. 181 КПК України передбачає, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

При застосуванні стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу, апеляційний суд враховує, що дійсно, на даній стадії досудового розслідування він обґрунтовано, як про це було зазначено колегією суддів вище, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296 КК України.

На підставі аналізу матеріалів провадження та додатків до апеляційної скарги сторони захисту вбачається, що ОСОБА_8 фактично протягом тривалого строку проживає в квартирі АДРЕСА_3 , належній на праві власності гр. ОСОБА_19 , яка не заперечує проти перебування підозрюваного під домашнім арештом за згаданою адресою.

Що стосується посилань захисника на порушення органом досудового розслідування встановлених ч. 2 ст. 211 КПК України строків доставлення підозрюваного ОСОБА_8 до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, колегія суддів наголошує на тому, що ОСОБА_8 , відповідно до наявної в протоколі затримання інформації (а.с. 134-137), був затриманий 07.03.2021 о 03:30 год., клопотання слідчого про застосування стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надійшло в провадження слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси ОСОБА_1 09.03.2021 (а.с. 144) та розгляд клопотання розпочався в цей же день, 09.03.2021, о 18:27 год. (а.с. 148-149), проте, матеріали провадження не містять жодної інформації щодо точного часу доставки підозрюваного до слідчого судді для розгляду клопотання, на підставі чого апеляційний суд позбавлений об`єктивної можливості надати належну оцінку зазначеним доводам сторони захисту.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування оскаржуваної ухвали на підставі невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження та постановлення нової ухвали про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 181, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.03.2021, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.05.2021 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 07.05.2021.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за викликом;
- не залишати цілодобово місце проживання за вищевказаною адресою без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні, визначеними слідчим;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.
Підозрюваного ОСОБА_8 звільнити з-під варти та доставити його за місцем застосування домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .
Організацію виконання ухвали в частині застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покласти на начальника Відділення поліції №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській обл.

Строк дії ухвали апеляційного суду до 07.05.2021 включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4