Провадження №1-в/127/773/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 12 в м. Вінниці клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеження волі. Клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною та бездоганною поведінкою намагається довести своє виправлення.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених у ньому. Також зауважив, що ОСОБА_5 не працевлаштований в установі виконання покарань у зв`язку з відсутністю роботи. З метою отримання роботи засуджений неодноразово звертався до адміністрації установи, проте отримував відмови на такі прохання.
Засуджений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Прокурор вважав, що підстави для задоволення клопотання відсутні, оскільки засуджений характеризується негативно, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності в установі. Крім того, зауважив, що стороною захисту не надано жодного підтвердження неможливості працевлаштування засудженого в установі.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до такого висновку.
З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_5 26.11.2015 засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області за частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 11.02.2016 на підставі положень частини п`ятої статті 72 КК строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 26.09.2015 по 29.12.2015 зараховано до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених зокрема, пунктом 3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 82 КК особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Відповідно до частини третьої зазначеної статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

При цьому, пунктом 2 частини четвертої статті 82 КК регламентовано, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким настає у разі фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» убачається, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник як на підставу для заміни засудженому невідбутої частини покарання на більш м`яке послались на ту обставину, що ОСОБА_5 не має можливості довести своє виправлення у зв`язку з відсутністю робочих місць в установі виконання покарань. При цьому захисник повідомив суду, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово звертався до адміністрації установи з метою працевлаштування, однак щоразу отримував відмову. Разом з тим, такі твердження сторони захисту суд оцінює критично, оскільки жодного документального підтвердження факту звернення засудженого до адміністрації установи суду надано не було. Також суду не надано доказів на підтвердження відмови працевлаштування засудженого. Натомість з матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_5 був працевлаштований у майстерні установи з березня по червень 2018 року, а також у січні 2019 року, за що останньому нараховувалась заробітна плата. Проте згідно з характеристикою, яку адвокат ОСОБА_4 долучив до свого клопотання, засуджений ОСОБА_5 на теперішній час не працевлаштований в установі за власним бажанням.
З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що твердження сторони захисту про неможливість ОСОБА_5 довести своє виправлення, зокрема через неможливість працевлаштування засудженого у зв`язку з відсутністю роботи були спростовані наданими суду матеріалами.
Отже, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину та фактично відбув половину строку покарання. Разом з тим, суд враховує, що засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання зарекомендував себе негативно, допускає порушення режиму відбування покарання, за що до останнього 9 разів застосовували дисциплінарні стягнення. При цьому за весь період відбування покарання ОСОБА_5 лише двічі заохочувався.

Будь-яких інших об`єктивних даних, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, суду надано не було.
Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що правові підстави для заміни ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким відсутні, а тому в задоволенні клопотання його захисника слід відмовити.
Керуючись статтями 371, 537 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2015 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.

Суддя: