Провадження № 1-кп/344/531/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

перекладача Сайед Ахмед Мохамед,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворона Коломийського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.

Так, ОСОБА_11 , при невстановлених слідством місці та обставинах, вступив у злочинну змову із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, з метою вчинення крадіжки майна, яке знаходилось у приміщенні квартири АДРЕСА_2 та в якій проживає потерпілий ОСОБА_14 . З цією метою, ОСОБА_11 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, 24 лютого 2018 року в період часу з 19год. по 22год. прийшли до вхідних дверей приміщення квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться за вказаною вище адресою. Перебуваючи на вказаному місці, ОСОБА_11 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, за допомогою ключів особи, матеріали стосовно якої виділене в окреме провадження, зайшли у вищезазначене приміщення, оскільки особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, проживала у цьому приміщенні спільно із потерпілим ОСОБА_14 .

В подальшому ОСОБА_11 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, доводячи свій протиправний умисел до кінця, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно викрали грошові кошти в сумі 3200 доларів США, що в грошовому еквіваленті на день вчинення крадіжки, відповідно до курсу НБУ становить 86624 грн., пару кросівок марки «Samer», жовтого кольору та мобільний телефон марки «Samsung», моделі GT19082MBASEK ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , вартість якого згідно з висновком експерта № 4.3-141/18 від 06.06.2018 року становить 1100грн.

Після цього, ОСОБА_11 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, із викраденим майном покинули приміщення квартири та розпорядилися ним на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_14 , майнову шкоду на загальну суму 87724 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно та суду пояснив, що в лютому 2018 року він прийшов в гості до ОСОБА_15 , на запрошення останньої, а саме в квартиру по АДРЕСА_4 . Квартира знаходилась на першому поверсі, точний номер її він не пам`ятає. Йому також відомо, що цю квартиру орендувала мати ОСОБА_16 для останньої та ОСОБА_17 . ОСОБА_16 мала ключі від квартири, якими і відчинила двері. В квартирі нікого більше не було, з коридору він взяв кросівки і мобільний телефон, а ОСОБА_16 гроші, точну суму він не пам`ятає, згодом вона дала йому 200 доларів США. Через кілька днів після даної події зв`язок з ОСОБА_16 він втратив і до сьогоднішнього часу її не бачив, місце перебування її не відоме. З потерпілим він особисто знайомий не був. Через деякий час в нього в житлі провели обшук та вилучили викрадені кросівки і мобільний телефон. Мобільний телефон він повернув. Цивільний позов визнав на суму 5000грн. До вчиненого він ставиться критично, щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

Після зміни прокурором обвинувачення судом на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження змінено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; він тимчасово не працює; одружений; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття, часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається середня ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, а виправлення ОСОБА_11 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки із застосування ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку два роки, потерпілого, який просив покарати обвинуваченого відповідно до закону, обвинуваченого та його захисника, які просили суворо не карати, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання та з урахуванням ролі обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, вважає, що ОСОБА_11 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

В той же час з урахуванням викладених вище обставин, в тому числі особи обвинуваченого молодого віку, який щиро кається та критично ставиться до вчиненого, має міцні соціальні зв`язки, нових правопорушень не вчиняв, суд вважає, що виправлення ОСОБА_11 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки.

Крім цього, відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Так, враховуючи роль ОСОБА_11 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яке вчинено за попередньою змовою разом з іншою особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з останнього матеріальних збитків в сумі 87724грн. слід задовольнити в частково та стягнути з нього половину заявленої потерпілим суми.

Половину процесуальних витрат покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладеними відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2018 року обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_5 , - матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням в сумі 43862 (сорок три тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_11 в дохід держави 1430 (одну тисячу чотириста тридцять) гривень процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази:

- DVD-R диск (постанова слідчого від 13 липня 2018 року), - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- пару кросівок марки «Samer» жовтого кольору (постанова слідчого від 13 липня 2018 року), мобільний телефон марки «Samsung» моделі GT19082MBASEK ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , чорного кольору (постанова слідчого від 05 вересня 2018 року), - повернути потерпілому ОСОБА_10 ;

- дві матерчаті сумки чорного кольору та мобільний телефон марки «Nokia», чорно-білого кольору, ІМЕІ-1 НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_4 із двома сім-картами на номера телефонів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 (постанова слідчого від 13 липня 2018 року), - повернути ОСОБА_11 .

Арешт майна, який накладено відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19 липня 2018 року (справа № 344/10512/19), скасувати.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1