Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/783/21
У Х В А Л А
04 лютого 2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене із прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою неповною освітою, студента 1 курсу "Надбузького професійного аграрного ліцею", раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03.02.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання заступника начальника СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене із прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000179 від 01.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так 01.02.2021 приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік МНАУ, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Георгія Гонгадзе, 9, побачив малолітнього ОСОБА_8 , з яким вони познайомились. Через деякий час, ОСОБА_7 , разом з малолітнім ОСОБА_8 , направилися до музичної школи, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де навчається останній.

Перебуваючи біля приміщення музичної школи ОСОБА_7 помітив у руках малолітнього ОСОБА_8 його мобільний телефон марки «Redmi 8 Sapphire Blue» імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 з влаштованою карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 та в цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите повторне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення музичної школи, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , 01.02.2021 близько 17 год. 00 хв., діючи повторно, відкрито, шляхом ривку, вихопив з рук малолітнього ОСОБА_8 його мобільний телефон марки «Redmi 8 Sapphire Blue» вартістю 3499 гривень.

Утримуючи відкрито викрадене майно при собі, ОСОБА_7 , з місця злочину зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 , майнову шкоду на загальну суму у розмірі 3499 гривень.

01.02.2021р. ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

02.02.2021р. слідчим повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його необґрунтованість, у зв`язку з чим просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Представник служби у справах дітей у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки підтверджується доказами, здобутими під час досудового розслідування, зокрема:

-витягом з ЄРДР №0000179 від 01.02.2021;

-протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом огляду предмета за участю свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України;

-іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000179 від 01.02.2021р. відносно ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Розуміючи наслідки вчиненого може переховуватися від органу досудового розслідування та суду

Окрім того, ОСОБА_7 обізнаний із адресою місця проживання свідка ОСОБА_13 та має його контакті дані. Оскільки після вчинення злочину ОСОБА_7 намагався продати викрадене майно матері потерпілого свідкові ОСОБА_10 , тож йому відомі контактні дані вказаного свідка та малолітнього потерпілого - ОСОБА_8 . Таким чином вбачається наявним ризик можливості впливу ОСОБА_7 на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні з метою їх схилення до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схилення до відмови давати свідчення.

Окрім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 засуджений вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.01.2020р. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік. Вирок набрав законної сили 19.05.2020р. після апеляційного оскарження та 18.06.2020р. поставлений на облік органом ювенальної пробації. Крім того, наразі до Заводського районного суду м. Миколаєва направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 190 КК України відповідно до якого ОСОБА_7 обвинувачується в шахрайстві відносно малолітньої особи. Вказане свідчить про схильність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень та дає підстави вважати про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

Згідно положень ч. 2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Таким чином, встановленим вище ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, а саме:

- застосування домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, оскільки він матиме змогу спілкуватися та впливати на свідка ОСОБА_13 , який проживає поряд та зв`язуватися із матір`ю потерпілого свідком ОСОБА_10 , та малолітнім потерпілим - ОСОБА_8 . Більш того, ОСОБА_7 проживає в гуртожитку поза межами м. Миколаєва та не має міцних соціальних зв`язків;

- застосування особистого зобов`язання не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, оскільки він зможе безперешкодно вчиняти кримінальні правопорушення і надалі та матиме можливість впливати на свідків та переховуватися від суду.

- інші запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, оскільки є неспівмірними із злочином в якому він підозрюється.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене із прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати на строк до 02.04.2021р. включно до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави у 50 000 грн. (п`ятдесят тисяч) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_7 , слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , на строк до 02.04.2021р. включно наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_7 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у доход держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1