ВИРОК
Іменем України
12.07.2021 року Франківський районний суд м.Львова:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
провівши у відкритому судовому засіданні розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 24.02.2021 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Селиська, Перемишлянського району, Львівської області, одруженого, працюючого приватним підприємцем, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

за участю потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_4 , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 24.02.2021 року, близько 09 год. 15 хв., перебуваючи по АДРЕСА_3 діючи умисно, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та наніс йому удари в обличчя та колінний суглоб. Внаслідок спричиненого удару, у потерпілого ОСОБА_5 згідно висновку експерта №224 від 25.02.2021 виявлено рану та садна на обличчі, садна і ділянці лівої вушної раковини, на правій руці, на лівій нозі, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України заперечив. Пояснив, що дійсно мала місце подія 24.02.2021року. На ґрунті конфлікту відбулась бійка між ним та потерпілим ОСОБА_5 . Зранку 24.02.2021року обвинуваченому зателефонувала його дружина та повідомила, що ОСОБА_5 плюнув на неї, погрожував та виражався нецензурною лайкою. Після телефонної розмови обвинувачений відразу вийшов з дому на вулицю, де побачив потерпілого. Зазначає, що ОСОБА_5 перший розпочав з ним конфліктувати та наносити удари, внаслідок чого розпочалася бійка. Обвинувачений зазначив, що розцінює свої дії по відношенню до потерпілого виключно як самозахист, оскільки захищав себе та свою дружину. По вказаному факту звертався до слідчого з заявою про вчинення злочину, однак на даний час не володіє інформацієї щодо розгляду такої.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 24.02.2021 року провів дітей в школу та садочок, після чого повертався по вул.Пулюя додому, де зустрів обвинуваченого. Останній виражався до нього нецензурною лайкою та висловлював погрози з попередженням, щоб потерпілий перестав спілкувався з його дружиною. Після чого, почав наносити йому удари руками в обличчя та ногами в колінна. Потерпілий зазначив, що під час бійки намагався пояснити обвинуваченому, що даний конфлікт відбувся саме через його дружину, яка першою йому плюнула в обличчя. Після чого, обвинувачений припинив наносити удари та сказав, що з нею теж поспілкується. З приводу наведених обставин потерпілий звернувся з заявою в правоохоронні органи.
Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим на підставі ст.17 КПК України, його позиція спростовується зібраними по справі доказами: показами потерпілого, свідків, а також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Висновком експерта №224 від 25.02.2021 року. При обстеженні ОСОБА_5 лікарем ТП №1 м. Львова 24.02.2021 року було встановлено діагноз: «Забійна рана верхньої губи зліва. Забій м`яких тканин лівого колінного суглобу.». Під час проведення судово- медичної експертизи у потерпілого виявлено: рану та садна на обличчі, садна в ділянці лівої вушної раковини, на правій руці, на лівій нозі. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 24 лютого 2021 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.02.2021 року, проведеного старшим дізнавачем сектору дізнання ВП №3ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 за участю свідка ОСОБА_7 щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , що мали місце по АДРЕСА_4 .

Наданими в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_7 ствердив, що бачив бійку, яка виникла між обвинуваченим та потерпілим по вул.Пулюя у м.Львові, оскільки свідок проїжджав поруч своїм автомобілем в сторону вул.Трускавецької.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що 24.02.2021 року разом з потерпілим проводив дітей до школи та повертався додому по АДРЕСА_3 . В цей час як обвинувачений, маючи в руці якийсь предмет, рухався в напряку до потерпілого. Коли обвинувачений біля них зупинився, почав наносити потерпілому удари руками в обличчя та ногами в коліна. Зі слів потерпілого, йому відомо що конфлікт розпочався через дружину обвинуваченого, яка плюнула в обличчя потерпілому.

Суд критично оцінює позицію обвинуваченого щодо невизнання своєї вини, оскільки така не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні та спростовується наведеними вище доказами.

Відтак суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, оскільки обвинувачений наніс легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог ст.50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу обвинуваченого, котрий раніше не притягався до кримінальної відповідальності, одружений, працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітнього сина. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання - судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 ( вісімсот п"ятдесят )гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Головуюча суддя ОСОБА_1