1 із 3 Провадження №1-кп/303/748/21
Справа №303/5779/21
Номер рядка статистичного звіту 252
УХВАЛА
Іменем України
10 серпня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у в м.Мукачево клопотання у кримінальному провадженні №0002865 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 КК України, -
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся обвинувачений ОСОБА_6 з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку статті 49 КК України.
Свої доводи мотивує тим, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 367 КК України, яке вчинено ним в 21 січня 1997 року, тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше двадцяти років.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 , перебуваючи із 02 січня 1995 року на посаді спеціаліста 1-ї категорії для обслуговування Верхньокоропецької сільської ради, будучи державним службовцем та маючи 13 ранг державного службовця, являючись посадовою особою неналежно виконуючи, як службова особа свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, та не передбачаючи настання в наслідок своєї бездіяльності істотної шкоди, хоча повинен був і міг це передбачити, в супереч вимог статті 10 Закону України «Про державну службу» (від 16 грудня 1993 року N 3723-ХІІ, в редакції що діяла станом на 21 січня 1997 року) статей 70,99-102 Земельного кодексу України (від 18 грудня 1990 року N 561-ХІІ в редакції, що діяла станом на 21 січня 1997 року), п.п. 1.7, 1.9, 2, 2.2 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди)» (редакції, що діяла станом на 21 січня 1997 року), затвердженої Наказом Державного департаменту України по земельних ресурсах 15 квітня 1993 року за №28 не дивлячись на розташування земельних ділянок, які бажали приватизувати члени кооперативу - садівничого товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 », фактично на межі між двома землекористувачами, садівничим товариством « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та військовим полігоном в/ч НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що він, як спеціаліст 1-ї категорії, не має доступу до землевпорядної документації щодо земель виділених Міністерству оборони для потреб оборони, а при виготовленні землевпорядної документації при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та складанні плану земельної ділянки, не було залучено суміжних власників землі і землекористувачів, представників

2 із 3
Мукачівської дільниці військового полігону військової частини НОМЕР_1 , ознайомив 13 грудня 1996 року членів Верхньокоропецької сільської ради з матеріалами обміру земельних ділянок садівничого товариства Озерне, відповідно до яких, земельна ділянка площею 0,1011 га, яку бажала приватизувати громадянка ОСОБА_7 та земельна ділянка площею 0,0884 га, яку бажав приватизувати громадянин ОСОБА_8 нібито відносяться до земель садівничого товариства Озерне, хоча фактично вказані ділянки були складовою земельної ділянки що перебуває у постійному безоплатному користуванні Міністерства оборони України, та є територією військового містечка № НОМЕР_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 в/ч НОМЕР_1 ).
У подальшому, в наслідок службової недбалості спеціаліста 1-ї категорії Верхньокоропецької сільської ради, виконавчого комітету Верхньокоропецької сільської ради, не володіючи достовірною інформацією щодо правового статусу земельних ділянок «землі для потреб оборони» та перебування їх у постійному безоплатному користуванні у складі військового містечка № НОМЕР_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 в/ч НОМЕР_1 ), рішенням №35 від 13 грудня 1996 року, надав у приватну власність земельні ділянки 0,1011 та. вартістю 950,00 грн. ОСОБА_7 та 0,0884 га. та вартістю 850,00 грн. ОСОБА_8 , а 21 січня 1997 року, на підставі вказаного рішення виготовлені державні акти, №11- ЗК№001992 та №ІІ-ЗК№001990, які ОСОБА_3 підписав, як інженер-землевпорядник Верхньокоропецької сільської ради, чим заподіяно істотну майнову шкоду, Міністерству оборони України, в особі Мукачівської КЕВ, у вигляді неправомірного вибуття із постійного користування, земельних ділянок загальною площею 0,1895 га та загальною вартістю 1800,00 гривень.
Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано як кримінальне правопорушення передбачене частиною 1 статті 367 КК України службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваних законом державних інтересів.
Прокурор у судовому засіданні просив задоволити клопотання, подане в порядку статті 49 КК України звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрити.
У судовому засіданні обвинувачений просив задоволити клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності, відповідно до статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Ствердив, що раніше до кримінальної відповідальності не притягався, від органів досудового розслідування не переховувався. Права, надані йому законом розуміє, з наслідками звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження обізнаний, суть пред`явленого обвинувачення йому зрозуміла, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши подане клопотання, суд приходить до наступного.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 367 КК України, яке вчинено ним 21 січня 1997 року, тобто вже минуло більше двадцяти років від моменту вчинення кримінального правопорушення.
Слід зазначити, що на момент вчинення кримінального правопорушення його дії підлягали до кваліфікації за частиною 1 статті 167 КК України (в редакції від 28 грудня 1960 року), який станом на 01 вересня 2001 року втратив чинність.
ОСОБА_3 кримінальне правопорушення вчинив вперше, на даний час об`єктивно сприймає вчинене ним діяння та його наслідки, розкаявся у вчиненому.
Як встановлено судом, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 за своєю правовою природою належить до злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до положень статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минув п`ятирічний строк.
В судовому засіданні встановлено, що з моменту вчинення ОСОБА_3 згаданого кримінального правопорушення минуло майже двадцять років, при цьому правових перешкод

3 із 3
щодо звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених статтею 49 КК України, в суді не виявлено.
Слід зазначити, що пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.
Згідно з пунктом 8 вказаної вище Постанови Верховного суду України особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статті 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого частиною 4 статті 49 КК України.
Таким чином, вчинене кримінальне правопорушення поставлене в провину обвинуваченому ОСОБА_3 дійсно мало місце, в її діях наявний склад кримінального правопорушення. Також, наявні умови та підстави його звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України з урахування роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року.
Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 44,49 КК України статтями 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 в порядку статті 49 КК України задоволити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 367 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до вимог статті 49 КК України.
Кримінальне провадження №0002865 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 367 КК України - закрити.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча ОСОБА_1