Справа № 562/3254/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.06.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження № 11-кп/4806/276/21, за апеляційними скаргами, які подав обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну останньому запобіжного заходу та продовжено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч. 4 ст. 27 - ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 311 та ч. 1 ст. 263 КК України строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.00 год. 21 липня 2021 року.

Цією ухвалою також продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту в нічний час доби (з 22 год. до 06 год. наступної доби) щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - судове рішення щодо яких не оскаржується.

В ухвалі суду вказується на те, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .. Зазначається, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено і суду не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не буде ухилятись від суду, не надано докази погіршення його стану здоров`я, наявність постійного місця роботи, належних доказів про репутацію та майновий стан. Судом також взято до уваги, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочинів у сфері контрабанди прекурсорів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, з метою збуту, у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, окремі з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, а також дані про особу обвинуваченого раніше притягався до кримінальної відповідальності, постійного джерела прибутку не має, а також його соціальні зв`язки за місцем проживання. Приймаючи рішення судом також взято до уваги дані про вищенаведені ризики і обставини, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, а також те що розгляд судового провадження не завершено. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що : ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може ухилятися від явки до суду і виконання процесуальних рішень ; перешкоджати встановленню істини у справі ; інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать його належну процесуальну поведінку, - з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, визнав за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .. При цьому, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для зміни визначеного при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розміру застави 800 прожиткових мінімумів для працездатних особі, що становить 1472800 гривень, який, на думку суду, є достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , у разі його внесення. Тому, суд відмовив у задоволенні клопотання про зміну ОСОБА_10 запобіжного заходу та продовжив строк його тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала суду є незаконною. Зазначає, що судом не взято до уваги й не надано будь-якої оцінки поданому ним клопотанню про зміну запобіжного заходу. Зазначає, що перебуває під вартою понад 3 роки та 2 два місяці й потребує оперативного втручання, оскільки має післяопераційну грижу, яке не може бути проведене в умовах тримання під вартою. Вважає, що на даний час є всі підстави для зміни йому запобіжного заходу з метою запобігання ризикам розвитку навіть найменш негативних наслідків для його здоров`я, стан якого є незадовільним. Посилається і на те, що є одруженим, має постійне місце проживання, на утриманні двох малолітніх дітей та матір пенсійного віку, яка потребує постійного догляду та лікування, що в свою чергу свідчить про міцність його соціальних зв`язків. Просить ухвалу скасувати, змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, зокрема домашній арешт, який надасть йому можливість пройти обстеження та повний курс лікування.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 посилається на ті ж доводи, на які вказує обвинувачений ОСОБА_5 . Оскільки ним пропущено строк на своєчасне внесення апеляційної скарги просить його поновити. Окрім того, просить судовий розгляд провести в режимі відео конференції, за місцем здійснення його адвокатської діяльності (вул. Соборна, 1/203, м. Сарни Рівненська область) з використанням програмного комплексу відеоконференцзв`язку «EayCom» ( електронна пошта « ІНФОРМАЦІЯ_4 ;), контактний телефон НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг не має.

Матеріали контрольного провадження розглядаються у відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 , та його захисника адвоката ОСОБА_6 та прокурора, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що: вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; до початку розгляду апеляційної скарги від обвинуваченого, захисника та прокурора не надходило заяв чи клопотань про відкладення її розгляду; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого й від нього не надходило заяв про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги.

При оцінці клопотання адвоката ОСОБА_6 про проведення судового засідання в режимі відео конференції, апеляційний суд зазначає, що адвокатом не наведено таких обставин, які б свідчили про поважність причин неможливості його прибуття на розгляд апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду, проведення судового засідання в режимі «EayCom» (електронна пошта « ІНФОРМАЦІЯ_4 ;) не дозволяє дотриматись вимог ч. 4 ст. 336 КПК України відповідальній посадовій особі суду вручити пам`ятку про права та обов`язки учасникам судового провадження, а також перебувати цій особі поряд з учасником судового засідання до закінчення судового засідання, а також не гарантує забезпечення інформаційної безпеки, що передбачено ч. 3 ст. 336 КПК України.

При виготовленні судового рішення, апеляційний суд також зазначає, що після розгляду апеляційної скарги та прийняття судового рішення, головуючому судді було передано подане адвокатом ОСОБА_6 клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції, в якому не вказується на наявність таких об`єктивних даних, які б унеможливлювали явку адвоката на розгляд апеляційної скарги до апеляційного суду.

Доводи клопотання адвоката ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення, апеляційний суд задовольняє з метою недопущення порушення права ОСОБА_5 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили адвокату своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому, строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Доводи апеляційних скарг про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні висновки такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами та обставинами кримінального провадження.

Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, деякі з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років із конфіскацією майна, і які мають значний ступінь суспільної небезпеки, а також дані про особу обвинуваченого раніше притягався до кримінальної відповідальності, постійного джерела прибутку не має, а також його соціальні зв`язки за місцем проживання.

Колегія суддів також погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що обставини вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_5 , тяжкість кримінальних правопорушень, а також те, що судове провадження не завершено, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може ухилятися від явки до суду та виконання процесуальних рішень, а також перешкоджати встановленню істини у справі.

Вищенаведене, на думку колегії суддів свідчить і про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що встановлені при застосуванні запобіжних заходів щодо ОСОБА_5 ризики переховування його від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на даний час не зменшилися й не відпали.

З матеріалів контрольного провадження також вбачається, що сторона захисту під час розгляду клопотання не посилалась на наявність даних, які б підтверджували, що передбачені ст. 177 КПК України ризики, встановлені при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшилися або відпали.

На наявність таких даних сторона захисту не посилається і в апеляційних скаргах.

Тому, колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що застосований щодо ОСОБА_5 запобіжний захід із урахуванням його тривалості та в співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку й кореспондується з характером суспільного інтересу, в зв`язку з чим, з огляду на сукупність викладених обставин щодо тривалості перебування обвинуваченого під вартою, даних про його особу, у силу характеру інкримінованих йому діянь та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень (допит свідків, дослідження письмових та речових доказів), та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність доводів клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, із чим погоджується й колегія суддів, вважаючи, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та дієвості кримінального провадження.

Приймаючи рішення судом обґрунтовано, окрім вищенаведеного, взято до уваги й практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що, дійшовши висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд першої інстанції належним чином врахував, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочинів у сфері контрабанди прекурсорів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, з метою збуту, у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

На підставі наведеного вище, доводи апеляційних скарг про відсутність будь-яких із передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - колегія суддів відхиляє як такі, що спростовуються вищенаведеними обставинами й не впливають на висновок суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. Відхиляючи доводи апеляційних скарг у цій частині, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції, колегія суддів відхиляє й апеляційні скарги в частині доводів про особу обвинуваченого - є одруженим, має постійне місце проживання, на утриманні двох малолітніх дітей та матір пенсійного віку.

Доводи апеляційних скарг про те, що стан здоров`я ОСОБА_5 є незадовільним і він потребує оперативного втручання, оскільки має післяопераційну грижу, - колегія суддів вважає такими, що також не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою й не дають підстав для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.

Разом із тим, колегія суддів бере до уваги і те, що доказів, які б підтверджували факт наявності в обвинуваченого таких захворювань, що виключають тримання його під вартою, в ході апеляційного розгляду не встановлено й таких стороною захисту не надано, у зв`язку з чим, апеляційний суд погоджується і з висновками суду першої інстанції про те, що стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає утриманню його під вартою.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг про те, що ОСОБА_5 перебуває під вартою понад 3 роки та 2 два місяці, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Окрім того, колегія суддів вважає, що розмір застави визначено відповідно до ст. 183 КПК України, такий узгоджується з вимогами вказаної норми процесуального права, і на переконання апеляційного суду, у разі його внесення, є необхідним і буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання встановленим ризикам.

До апеляційних скарг сторона захисту не надала будь-яких доказів у підтвердження матеріального та фінансового стану обвинуваченого, які б свідчили про те, що встановлений розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_5 ..

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , задовольнивши клопотання прокурора та продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.00 21 липня 2021 року.

У зв`язку з цим, доводи апеляційних скарг про те, що судом не надано будь-якої оцінки поданому ним клопотанню про зміну запобіжного заходу, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні й такі, що будь-яким чином не впливають на висновки суду першої інстанції.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги, доводи яких не впливають на висновки суду першої інстанції, задоволенню не підлягають, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується в апеляційних скаргах.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги, які подали обвинувачений ОСОБА_5 , та його захисник адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну останньому запобіжного заходу та продовжено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч. 4 ст. 27 - ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 311 та ч. 1 ст. 263 КК України строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.00 год. 21 липня 2021 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :