Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 499/481/20
Номер провадження: 1-кп/511/49/21

20 травня 2021 року колегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області в складі: судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000002 від 02.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Крижанівка, Лиманського району, Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, документ, що підтверджує особу, паспорт громадянина України номер НОМЕР_1 , виданий 04.11.2019 року Суворівським районним відділом у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, дійсний до 04.11.2029, перебуває під вартою з 02.01.2020 року,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачена ОСОБА_6 ,

захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпіла ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИЛА:

01 січня 2020 року, приблизно о 21.30 годині, у ОСОБА_6 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння по місцю свого мешкання в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , виник побутовий словесний конфлікт з її чоловіком ОСОБА_14 в процесі якого, на грунті виниклих під час конфлікту неприязних стосунків з ОСОБА_14 , сталася бійка з останнім, під час якої ОСОБА_6 умисно спричинила тілесні ушкодження в область обличчя ОСОБА_14 , далі ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, керуючись раптово виниклим умислом на протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_6 , застосувала побутовий ніж, що виразилось у здійсненні нею одного проникаючого удару ножем в область правої бічної поверхні грудної клітини ОСОБА_14 , в результаті чого від отриманих травм останній помер не місці події.

Внаслідок цих протиправних дій ОСОБА_14 завдані наступні тілесні ушкодження: сліпе, проникаюче в грудну порожнину, колото-різане поранення правої бічної поверхні грудної клітки, наскрізне колото-різане пошкодження міжреберних м`язів і міжреберної артерії п`ятого міжребер`я, колото-різане ушкодження правої легені, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, синці правої скроневої області, численні садна обличчя, множинні садна лівої та правої кистей, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_14 полягає у прямому причинному зв`язку з наявними ушкодженнями і настала від сліпого, проникаючого у грудну порожнину, колото-різаного поранення правої бічної поверхні грудної клітки з пошкодженням міжреберних м`язів, міжреберної артерії і правої легені, з подальшим масивним крововиливом в грудну порожнину, від гемопневматорокса, що розвинувся в перебігу травматичного процесу.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.115 КК України, за кваліфікуючими ознаками вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнала та суду пояснила, що з чоловіком вони жили багато років разом, відносини у них були хороші і причин його вбивати у неї не було. Все почалось у ніч з 16.12. на 17.12.2019 року, коли односельчанин ОСОБА_15 хотів її згвалтувати, побив її, вкусив за руку. 17.12.2019 року сусіди на її прохання викликали поліцію, але приїхала лише «швидка допомога», лікар її оглянув і також повідомив поліцію про виклик. Вона не говорила нікому, хто це зробив. У той день приїздили у село її брат ОСОБА_16 та син ОСОБА_16 , але вона жаліла ОСОБА_17 і не хотіла його притягувати до відповідальності, лише хотіла, щоб з ним поговорили. Ввечері подзвонив ОСОБА_17 і погрожував, що виріже всю її родину, якщо вона подасть заяву у поліцію. В селі ОСОБА_18 не було з 17.12.2019 року до 30.12.2019 року. Вона це добре знає, бо він жив за дві хати від її дому і вікна у його будинку були темні. Ні брат, ні син не їздили в село Благоєво і не били ОСОБА_17 . В поліцію та у лікарню вона також відмовилась їхати. Заяву в поліцію вона не подавала. 18.12.2019 року їй зателефонувала сестра ОСОБА_19 з його телефону та звинуватила її в тому, що брата побили її родичі. 18.12.2019 року з лікарні повернувся її чоловік ОСОБА_14 , якому повідомила ОСОБА_20 про події 17.12.2019 року. Чоловік її спитав, що вони будуть з цим робити, але сам не пропонував подавати заяву до поліції, не бажав розбиратися з ОСОБА_17 , а лише запропонував набити ОСОБА_21 морду, але цього також не зробив. Відносини у її чоловіка та у ОСОБА_22 були добросусідські. Останній допомагав їм по господарству, на прохання чоловіка доїв корову, коли її не було вдома, а також чоловік пригощав ОСОБА_22 вином і горілкою і вони випивали разом. Жодних конфліктів між ними ніколи не було. Вона бачила, як 31.12.2019 року вдень до її чоловіка приходив ОСОБА_23 , зять ОСОБА_22 , і просив їх з ОСОБА_17 відвезти на електричку, але чоловік відмовив. 01.01.2020 року вони з чоловіком були вдома. Після обіду до них городом прийшла ОСОБА_24 посівать, принесла з собою літр вина. Чоловік з ОСОБА_25 сіли за стіл святкувати, а вона пішла поратись по господарству. Через деякий час ОСОБА_26 пішла від них до ОСОБА_27 і більше не поверталась. Згодом їй зателефонувала ОСОБА_27 і запросила в гості. Чоловік не хотів іти, бо він не дуже добре ставився до ОСОБА_28 , але вона його вмовила і біля 18:00 годин вони пішли в гості. У Чемерис були ОСОБА_29 - її співмешканець, ОСОБА_30 , ОСОБА_24 і вони з чоловіком. На питання господаря, що вони будуть пити, вона сказала, що буде пити вино, бо не хоче змішувати напої. Чемерис запросила за стіл і вони всі почали святкувати Новий рік. Всі пили, закусювали, спілкувалися. Через хвилин 40 додому пішла ОСОБА_30 , бо була дуже п`яна. Її провела додому ОСОБА_24 , а через деякий час повернулась і вони продовжили святкувати, танцювали біля ялинки, знімали на телефон, жодних сварок не було. Чоловік разом з ОСОБА_31 вийшли на вулицю покурити, а потім господар повернувся і сказав, що « ОСОБА_32 » (так називали в селі її чоловіка) пішов додому. Вона також зібралась додому, ОСОБА_24 хотіла її провести, але вона відмовилась і пішла сама без верхнього одягу, бо мала намір повернутися на каву. Коли вона прийшла у свій двір, то помітила, що її чоловік з кимсь розмовляє. Підійшовши ближче, вона впізнала ОСОБА_22 . Розмова йшла за заяву, яку ОСОБА_17 вимагав забрати з поліції. Чоловік відмовився і сказав, що так все не залишить, а потім пішов у літню кухню. ОСОБА_33 без запрошення пішов за її чоловіком. Вона у цей час увімкнула чайник і помітила, що чоловік стоїть біля плити у кімнаті, а ОСОБА_34 біля вікна. Чоловік послав її доїти корову, вона послухала і пішла, бо небезпеки ніякої не було. Подоїла корову, дала їй січку, а також корм всім тваринам, налила котам молока, на все це пішло десь хвилин 20-30. Потім повернулась у літню кухню. Їй назустріч по двору йшов ОСОБА_35 , брат ОСОБА_17 , але у будинок він не заходив. Вона зайшла у літню кухню, поставила відро і побачила чоловіка, який лежав на підлозі. Вона почала його піднімати, думала, що вони з ОСОБА_34 побились і той впав. Коли вона піднімала чоловіка, то відчула, що її рука мокра, а коли придивилась, то побачила на руці кров. ОСОБА_15 сказав, що то її чоловік сам. Вона кинулась на ОСОБА_22 , але той запропонував сказати, що це зробив « ОСОБА_36 » (тобто ОСОБА_28 ) і коли він до неї нахилився, у нього з-за пазухи випав ніж. Вона схопила ніж руками і намагалась ним вдарити ОСОБА_34 , але він вибив у неї ніж і пішов геть. Вона стала допомагати чоловіку, робила йому штучне дихання, а потім побігла по допомогу до ОСОБА_28 . Коли прибігла до них у двір, весь час повторювала, що вона «не вбивала ОСОБА_37 ». ОСОБА_24 з її телефону викликала «швидку» і поліцію і саме вона всім повідомляла, що жінка вбила чоловіка. Сама вона такого нікому не говорила, а навпаки все заперечувала. У неї вдома була істерика, вона намагалась допомогти чоловікові, тримала його на руках до приїзду поліції і забруднила одяг у його кров. Її тато і син давали їй заспокійливе і від цього у неї почались провали у пам`яті, вона все пам`ятає частинами. Вона не визнає, що у день вбивства була п`яна, аналіз крові на стан сп`яніння у неї не брали. 08.01.2020 року вона прибула у слідчий ізолятор та була оглянута лікарем, жодних тілесних ушкоджень у неї не було, навіть нігті були цілі, бо вона з ОСОБА_38 не билася. У висновку експерта №78 вказано, що на її одязі є сліди його крові, але вона чоловіка притискала до себе і тому на її одязі зліва є сліди його крові. Відбитків її пальців немає на ножі, який є знаряддям вбивства. Начальник поліції їй запропонував взяти вину на себе, обіцяв, що вона не отримає великий строк ув`язнення, тому вона написала зізнання про вбивство, але просить цю заяву до уваги не приймати, бо вона від неї відмовляється. Вона поліції не повідомила, що чоловіка вбив ОСОБА_15 , бо боялась за життя своїх дітей. Вона наполягає на тому, що з її телефону дзвонила ОСОБА_24 і всім повідомляла про вбивство ОСОБА_39 . Ірина була нетвереза і могла сказати, що завгодно. Вона особисто ОСОБА_40 не дзвонила і чому він наполягає, що впізнав її голос, їй невідомо. З ОСОБА_41 у неї близьких стосунків не було. Вона дійсно мала його телефон і часто йому телефонувала, щоб він допомагав їм по господарству. Галеру ОСОБА_17 був «хлопець на все село», мав інтимні стосунки з багатьма жінками і, на її думку, у них були від нього діти. Її покійний чоловік вживав спиртні напої, але у нетверезому стані агресивним не був. Вона заперечує, що 17.12.2019 року їздила в село Благоєво з сином та його друзями, щоб розібратись з ОСОБА_41 і вважає, що сестра ОСОБА_22 ОСОБА_42 , її обмовляє. (До села Благоєво грунтова дорога, відстань понад 12 км, автобус ходить двічі на тиждень у вівторок і п`ятницю з ОСОБА_43 .) Вона категорично наполягає на тому, що не вбивала чоловіка, а його вбив ОСОБА_15 . Просить її виправдати і притягнути до відповідальності останнього, бо він дійсно винний у вбивстві її чоловіка.

Незважаючи на повне невизнання вини обвинуваченою, її причетність до вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 доведена доказами, дослідженими безпосередньо у судовому засіданні, а саме: показами потерпілої, свідків, письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення та не спростованими стороною захисту.

Потерпіла ОСОБА_13 суду пояснила, що загиблий ОСОБА_14 є її рідним батьком. Він з її матір`ю, перебуваючи у шлюбі, зловживали спиртними напоями, а коли мати захворіла на психічну хворобу, батьки розлучилися. Вона опікується собою та своїм життям самостійно без їх допомоги з 11 класу школи, здобула освіту за власний кошт, створила сім`ю, займається підприємницькою діяльністю. Після розлучення батько з 2009 року проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_44 , спочатку в м.Одесі, а потім, десь у 2013 році, вони переїхали в АДРЕСА_2 , де батько виріс. Цей будинок після смерті бабусі успадкувала ОСОБА_45 , яка не суперечила, щоб батько переїхав у село та жив у її будинку. З батьком вона, як донька, завжди спілкувалася, надавала йому матеріальну допомогу, оплачувала лікування, комунальні послуги, давала кошти на придбання побутової техніки та на її ремонт. На своє ім`я взяла кредит в банку на суму 20 тисяч гривень на прохання батька на придбання коня, корови, свиней та облаштування його сільського життя. Цей кредит вона погасила самостійно. Крім того, її чоловік дав батькові у користування інструменти, бо той займався роботами по металу, та ці інструменти він забрав з собою в село. З 2006 року батько закодувався та не вживав алкоголь. В 2015 році він повинен був пройти перекодування, але відмовився, після чого почав знову вживати спиртні напої. На це його також провокувала ОСОБА_46 , яка вживала спиртне у його присутності. Про те, що батько одружився та ОСОБА_46 перейшла на його прізвище, вона дізналась вже після його вбивства. Вона приїздила в село лише на поминальні дні («проводи») щорічно. Батько хотів щоб вона приїздила до нього в гості зі своєю донькою, але ОСОБА_46 не слідкувала за порядком у домі, кругом була антисанітарія і зупинитись з дитиною було ніде. Жили вони у літній кухні, а у великому будинку ніхто не жив. Грошей у них ніколи не було, незважаючи на те, що батько отримував пенсію по інвалідності та тримав господарство. У грудні 2019 року їй зателефонувала ОСОБА_46 та запитала, чи буде вона оплачувати лікування батька, оскільки йому потрібно лягти на чергове обстеження та лікування. Вона не відмовила та відповіла, що допоможе у лікуванні. Батько у грудні 2019 році проходив курс лікування в м.Одесі, вона сплатила кошти за його лікування, але він не пройшов весь курс, покинув лікарню десь за неділю до його закінчення. Вона на нього за це образилася. Батько їй зателефонував 01 січня 2020 року в 00:47 годин, привітав з Новим роком, він був тверезий, у доброму стані, а вона привітала його з днем народження. Більше їй батько не телефонував. 02 січня 2020 року в 00:20 годин з одного з мобільних номерів ОСОБА_47 поступив виклик на її телефон, вона відповіда та почула голос самої ОСОБА_47 , яка їй сказала дослівно «папу вбили». Вона запитала, хто вбив, а вона відповіла дослівно «не знаю, я прийшла, він був мертвий» і додала «приїзжай, я тебе прошу». Потім вона почула чоловічий голос, чоловік представився працівником поліції та повідомив, що її батька вбили. Після цього вона зі своїм чоловіком ОСОБА_48 зразу поїхали в с.Букачі. Приїхали вночі, біля будинку були співробітники поліції. В літню кухню, де лежав батько, вона не заходила. У дворі побачила ОСОБА_49 , вона вільно ходила по двору та, побачивши її, підійшла та хотіла обняти, але вона відсторонилась від неї. Крістіна почала говорити, що не вбивала батька, робила йому штучне дихання і тепер її звинувачують у вбивстві. Вона пішла з двору, сіла в машину і більше не чула, що говорила ОСОБА_46 . Після похорону батька, ОСОБА_46 та її родичі почали писати на неї заяви у поліцію, про те, що вона викрала майно, що належало батькові та ОСОБА_50 на суму більше 130 тисяч гривень та, що їй була вигідна смерть батька, але вона відкидає всі ці звинувачення та пояснює, що ніякого майна батька чи обвинуваченої вона особисто та ніхто з її родичів не викрадали. Вони з тіткою ОСОБА_51 продали живність: корову, коня, свиней, а також зерно та на виручені кошти поховали батька та оплатили ритуальні послуги і поминальні обіди. Інструменти забрав її чоловік ОСОБА_52 , бо вони йому належали. Ніякого золота чи серебра, ні у батька, ні у ОСОБА_47 , вона ніколи не бачила, і якби дорогоцінні речі у батька були, то він би їх заклав у ломбард чи продав і лікувався б на них, а не просив грошей у неї. Свою частку будинку в м.Одесі батько давно подарував її доньці, а своїй онуці, про що ОСОБА_46 мабуть не знала. Вона не є «вигодоотримувачем», бо їй нічого успадковувати після смерті батька. Вважає, що ОСОБА_46 її обмовляє, щоб уникнути відповідальності за вбивство її батька ОСОБА_14 .

Судом допитані свідки обвинувачення, які будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання та відмову від давання показань, приведені судом до присяги, заперечували наявність у них неприязних стосунків з обвинуваченою, а їх покази узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом.

Так свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що проживав по-сусідству з ОСОБА_53 та його дружиною ОСОБА_54 в АДРЕСА_3 . Село складається з двох вулиць Зеленої та АДРЕСА_4 , які ідуть паралельно одна до одної, вулиці розділяє ставок, який майже висох. В селі в основному живуть пенсіонери. Попічки проживали за два будинку від нього по АДРЕСА_2 , але у тих будинках, що розташовані між ними, ніхто не мешкав та вони майже зруйновані. Відстань між їх будинками близько 100 метрів. Відносини між ними були нормальні, ОСОБА_16 вирос у селі та його знали всі односельці, а ОСОБА_46 приїхала з ним в село десь років сім тому. Вони ні з ким не конфліктували, вели господарство, щоб між ними були сварки, він також не чув, на його думку ОСОБА_16 хорошо відносився до ОСОБА_47 . ОСОБА_14 не вживав спиртне, бо був закодований, але після загибелі брата у 2019 році став зловживати спиртними напоями. Як часто той пив і чи пила ОСОБА_46 , він не знає, бо вони, в основному, були вдома, а до них ОСОБА_46 ніколи п`яною не приходила. 01.01.2020 року близько 16:30 годин до них прийшла ОСОБА_24 привітати з Новим роком. Вона була трохи напідпитку та повідомила, що була у ОСОБА_55 , де святкували Новий рік і пили вино, але закушували лише цигарками. Дружина запропонувала їй піти до ОСОБА_56 та запросити у гості, що остання і зробила. Також вона зателефонувала на мобільний ОСОБА_57 і запросила її та ОСОБА_16 на святкування. Попічки прийшли десь близько 17:30 годин. Дружина накрила стіл та на запитання, що хто буде пити, ОСОБА_58 відповів, що вони пили вино і мішати не будуть, тому будуть пити вино. Загалом за вечір вони втрьох, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_24 , випили два літри вина. Під час застілля ніяких сварок не було, жінки танцювали, всі виходили покурити на вулицю. ОСОБА_16 та Крістіна добре закушували. Першою додому пішла ОСОБА_30 , яка трохи перебрала спиртного і її провела ОСОБА_24 . Близько 21:00 годин ОСОБА_14 за столом сказав, що хоче додому, одягнувся і пішов. Крістіна в цей час танцювала і не бачила, як чоловік пішов. Він їй повідомив про це, і вона одягла чоботи, і пішла слідом без верхнього одягу. Він попросив ОСОБА_59 її провести, на що та погодилась і пішла за ОСОБА_60 , але через пару хвилин ОСОБА_26 повернулась і сказала, що ОСОБА_6 відмовилась, щоб її провожали і пішла додому сама. На вулиці було видно, бо світив ліхтар, ніякої небезпеки не було, нікого не було видно у дворі ОСОБА_55 і на вулиці, тому вони не хвилювались, як ОСОБА_61 доберуться додому. Жінка та ОСОБА_24 сіли пити кофе, а він пішов у кімнату, відпочивати, бо розболілась нога. Приблизно через 20 хвилин він почув, що його кличе дружина. Він вийшов з кімнати в веранду та почув крики ОСОБА_47 , яка стояла у дворі, на добре освітленому місці. На обличчі, руках, передній частині светра у неї була кров, склалось таке враження, що її облили кров`ю. Побачивши його, ОСОБА_46 почала кричати: « ОСОБА_62 , я його не вбивала». Всі намагались з`ясувати, що відбулось, але вона лише додала, що не вбивала ОСОБА_37 . На питання, чому вона вся в крові, та відповіла, що намагалась зробити чоловіку штучне дихання. Він запитав, чи викликала вона швидку, але та відповіла, що не викликала. ОСОБА_24 викликала швидку, а вони втрьох, а саме: він з ОСОБА_25 та ОСОБА_54 пішли до ОСОБА_55 додому. Він особисто в літню кухню не заходив, бо боїться крові. В помешкання зайшли ОСОБА_24 та ОСОБА_6 і що там відбувалось він не знає і не розпитував. Згодом він зрозумів, що ОСОБА_14 зарізали. На місце прибула швидка та поліція. Медики констатували смерть ОСОБА_16 . Коли труп останнього забирали до моргу, він побачив на його обличчі незначні ушкодження, садна, потертості, а коли той був у них в гостях таких ушкоджень у нього не було. Він недовго побув на місці злочину і пішов додому. Серед ночі до нього прийшов син ОСОБА_6 та попросив, щоб він дав покази про те, що ОСОБА_14 вбив саме він, бо ОСОБА_6 дуже хвора і не витримає в тюрмі, але він відмовився давати неправдиві свідчення. Згодом на слідчому експерименті він разом з дружиною та ОСОБА_25 за добровільною згодою відтворив події тієї ночі. Протокол слідчого експерименту від 25.04.2020 року ним прочитаний та підписаний без зауважень.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що проживає в АДРЕСА_3 з 1988 року та перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_28 . Обвинувачену знає років сім, відносини нормальні. ОСОБА_14 народився в цьому селі, проживав у будинку, що належав його матері та який успадкувала його сестра ОСОБА_63 . Від першого шлюбу у нього є донька ОСОБА_64 , яка мешкає в місті Одесі. Між подружжям ОСОБА_65 були добрі відносини, вони ніколи не лаялися на людях, а що відбувалося між ними вдома їй невідомо. Крістіна по натурі скритна і ніколи не виносила «сміття з хати», тобто не розповідала їй про стосунки з чоловіком. Попічки в гості до себе не кликали, та й ходити в гості було ні до кого, в селі в основному живуть пенсіонери. Вони тримали господарство: корову, коня, свиней, курей, кози, яким займалися, але за городом не дивилися. ОСОБА_14 був «закодований» та до 2019 року спиртне не вживав. Зловживати спиртними напоями він почав після трагічної смерті брата ОСОБА_66 в липні 2019 року. Чи вживала з ним спиртні напої ОСОБА_6 , їй невідомо, але вона ніколи не приходила в гості напідпитку. 01.01.2020 року біля 16:30 годин до них прийшла ОСОБА_24 , щоб посіяти їх та привітати з Новим роком. Вона була трохи напідпитку та на запитання, де вона випила, остання відповіла, щ обула у ОСОБА_55 , де пили вино та закушували цигарками. Вона вирішила накрити стіл, щоб пригостити посівальників, та попросила ОСОБА_59 покликати ОСОБА_67 і та виконала її прохання і пішла за ОСОБА_68 . Потім вони з чоловіком вирішили покликати ОСОБА_55 . Вона зателефонувала ОСОБА_50 і запросила їх у гості. Попічко ОСОБА_16 та ОСОБА_46 прийшли до них біля 17:30 17:45 годин. Вона накрила стіл у літній кухні та запросила всіх до столу. Спитала у ОСОБА_55 , що ті будуть пити і ОСОБА_16 відповів, що вони вдома пили вино і в них також змішувати напій не будуть. По ним було видно, що вони трохи напідпитку. Чоловік поставив на стіл два літра вина, яке вживали ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та ОСОБА_24 . Першою від них пішла ОСОБА_30 , яка себе почувала не добре, бо випила лишнього. Всі інші залишились, пили, добре закушували, танцювали. За столом ніяких сварок не було. Десь біля 21:00 годин ОСОБА_14 за столом сказав, що хоче йти додому. Згодом піднявся, одягнув свою камуфльовану куртку, галоші і вийшов на двір. Чоловік пішов його провести і через деякий час повернувся. Вона в цей час була з гостями. Чоловік сказав ОСОБА_50 , що ОСОБА_16 пішов додому. Почувши це ОСОБА_46 одягла взуття і пішла за ним. Вона попросила ОСОБА_59 провести ОСОБА_49 додому і та вийшла за нею, але через 2-3 хвилини повернулась і повідомила, що ОСОБА_46 відмовилась та пішла додому сама. Вона прибрала з столу, сіла з ОСОБА_69 пити каву, а чоловік пішов відпочивати. Десь через 20 хвилин потому ОСОБА_24 сказала, що почула якийсь стук у дворі. Вона попросила ОСОБА_26 подивитись хто прийшов, подумала, що ще хтось прийшов їх привітати з Новим роком. ОСОБА_69 виконала її прохання та вийшла на двір, але через декілька секунд та забігла назад у дім, вона була налякана і сказала, що у дворі стоїть ОСОБА_70 вся в крові. Вона зразу вийшла з кімнати і, через відкриті двері, побачила у дворі біля дверей веранди ОСОБА_71 , яка була одягнута у ті ж самі речі, в яких була на святкуванні Нового року, але куртки на ній не було. На обличчі, руках, передній частині светра у неї була кров і склалося враження, що її облили кров`ю. Як тільки вона її побачила, та стала істерично кричати: «я його не вбивала». Вона покликала свого чоловіка ОСОБА_72 , він вийшов з кімнати і ОСОБА_46 знову почала кричати теж саме, що вона не вбивала. Всі намагались з`ясувати, що відбулось і вона лише додала, що не вбивала ОСОБА_37 . Чоловік запитав, чи викликала вона швидку і вона відповіла, що не викликала. Потім її чоловік, ОСОБА_6 та ОСОБА_24 пішли до ОСОБА_55 подивитись, що відбулось, а вона залишилась вдома. Через деякий час чоловік повернувся, вона у нього нічого не питала. Серед ночі вона почула гавкіт собак, розбудила чоловіка і він вийшов подивитись, хто прийшов. Потім він їй розповів, що приходив син ОСОБА_47 , який очевидно був у нетверезому стані, говорив, що візьме вбивство ОСОБА_14 на себе, оскільки його мати не витримає і просив, щоб її чоловік ОСОБА_28 дав покази, що саме син ОСОБА_47 вчинив вбивство, але чоловік відмовися таке говорити. Після того, як син ОСОБА_47 пішов геть, її чоловік пішов до дому ОСОБА_55 подивитись, що там відбувається і пробув там до ранку. Вона весь час була вдома і що там відбувалось їй невідомо. Вона з чоловіком були на похороні ОСОБА_14 і побачила на обличчі покійного незначні ушкодження кожі типу потертостей чи саден, але коли ОСОБА_16 був у них в гостях напередодні таких ушкоджень на обличчі у нього не було. Згодом на слідчому експерименті вона разом з чоловіком та ОСОБА_25 за добровільною згодою відтворила події тієї ночі. Протокол слідчого експерименту від 25.04.2020 року нею прочитаний та підписаний без зауважень. Вона на телефон фільмувала святкування Нового року і добровільно видала працівникам поліції відеофайл з записом, де є ОСОБА_6 , ОСОБА_28 та ОСОБА_24 , які спілкуються та танцюють біля ялинки. Вказаний відеофайл визнаний речовим доказом та долучений до справи.

Свідок ОСОБА_73 суду пояснила, що вона проживає в селі Букачі Іванівського району з 2015 року, раніше проживала в с.Нові Шомполи того ж району. Подружжя ОСОБА_65 на момент її переїзду вже проживали в АДРЕСА_2 . Вона з ними познайомилась, але не підтримувала ніяких відносин. Десь з 2018 року вона декілька разів приходила до них у гості, де спілкувались, пили каву, чай або вживали алкогольні напої. На прохання ОСОБА_14 , коли ОСОБА_47 не було вдома, вона доїла корову. Між подружжям були добрі взаємини, вони ніколи не лаялися на людях, не бились, що між ними було вдома вона не знає. Також вона не чула, щоб у ОСОБА_14 чи у ОСОБА_6 були конфлікти з кимось у селі. 01.01.2020 року біля 14:00 годин вона прийшла до них у гості, щоб посіяти та поздоровити з Новим роком, принесла з собою літр вина. Попічки були вдома, у літній кухні, де вони жили. ОСОБА_6 була твереза, а ОСОБА_16 трохи випивший. Вони запросили її посидіти і пили вино, яке вона принесла, нічим не закушували, лише курили цигарки. Втрьох вони навіть не допили той літр вина, який вона принесла. Біля 16:20 годин вона забрала кота ОСОБА_27 , який на той час був у домоволодінні ОСОБА_55 , та пішла у гості до ОСОБА_74 та її чоловіка ОСОБА_28 , з якими була у добрих стосунках, бо вони відносились до неї, як до своєї дитини. Чемерис ОСОБА_75 мешкає через два будинки від ОСОБА_55 , але ті будинки не жилі, фактично їх там немає, кругом розвалини. Чемерис ОСОБА_75 запропонувала відсвяткувати Новий рік і для цього покликати ОСОБА_67 та ОСОБА_14 і ОСОБА_49 . ОСОБА_67 вона привела особисто, а ОСОБА_6 зателефонувала ОСОБА_76 і ті прийшли близько 17:00 годин. ОСОБА_75 накрила стіл у літній кухні і вони вшістьох почали святкувати Новий рік. Вона, ОСОБА_46 і ОСОБА_58 пили вино, а інші пили горілку. Під час застілля ніяких сварок не було. ОСОБА_30 пробула десь годину і пішла додому, бо випила багато. Вона її провела додому. Коли повернулась, продовжили святкувати, всі спілкувались між собою, веселились, танцювали. Вона ходила купляти цигарки у ОСОБА_77 на вулицю Садову, гроші на покупку дала ОСОБА_78 . Коли вона принесла цигарки, з ОСОБА_79 вийшла у двір покурити, також з ними виходила ОСОБА_78 , яка не курить, вийшла з ними за компанію, поспілкуватись. Потім ще потанцювали, сіли знову за стіл, випили. Попічко ОСОБА_16 мовчки встав з-за столу, одягнув свій камуфльований бушлат синього кольору, одягув взуття і вийшов у двір. Вона зрозуміла, що він зібрався додому, подивилась на годинник, який висів на стіні, було 21:05 годин. За ним вийшла ОСОБА_46 , а ОСОБА_78 запропонувала їй провести останню додому. Вона вийшла у двір та помітила, що ОСОБА_16 йшов по вулиці у напрямку свого будинку. На вулиці горів фонарь, тому його було добре видно. Нікого, крім ОСОБА_14 , на вулиці чи у його дворі не було. Вона запропонувала ОСОБА_50 разом провести її чоловіка додому, але та відповіла, що справиться сама. Крістіна пішла додому без пальто і вона подумала, що та має намір повернутися. Вона повернулась до ОСОБА_76 та ОСОБА_80 і повідомила, що ОСОБА_46 пішла сама і має повернутись. Чемерис у цей час прибирала зі столу, поставила чайник, пригостила її кавою. Десь через 20-30 хвилин після того, як ОСОБА_61 пішли, вона почула стук калітки та сказала ОСОБА_78 , що хтось прийшов. Вийшовши у двір, вона помітила ОСОБА_71 , яка стояла на освітленій місцевості, у неї на обличчі, руках і на одязі були сліди крові у вигляді плям. В неї був шоковий стан і побачивши її всі злякались. Галина покликала свого чоловіка, і коли він вийшов, ОСОБА_46 почала істерично кричати: «я його не вбивала». Всі стояли мовчки і не могли зрозуміти, що відбувається. На запитання, кого та не вбивала, ОСОБА_46 відповіла, що не вбивала ОСОБА_37 і всі зрозуміли, що мова йде про ОСОБА_14 . ОСОБА_46 продовжувала кричати, плакала, говорила, що вона цього не робила. ОСОБА_80 попросив її піти з ОСОБА_60 та подивитися, що відбулось. Вона, ОСОБА_28 та ОСОБА_6 пішли до ОСОБА_55 . Коли зайшли у двір, то помітили, що двері у літню кухню були відкриті. У дворі із сторонніх осіб нікого не було. ОСОБА_80 залишився на вулиці, бо боїться крові, а вона з ОСОБА_60 зайшли у приміщення літньої кухні. Вона побачила в кімнаті на підлозі ОСОБА_14 , який лежав на спині, головою до дверей, на його одязі і під ним на килимі була кров. Його камуфльована куртка знаходилась на табуретці в тій же кімнаті, де він лежав. По зовнішньому вигляду ОСОБА_65 вона зрозуміла, що він мертвий. На дивані, ближче до стіни лежав кухонний ніж з пластмасовою ручкою чорного кольору, який належав ОСОБА_81 . Вона ніж раніше бачила у них в господарстві та ОСОБА_46 ним також користувалась. ОСОБА_46 зайшла у кімнату і почала робити чоловіку штучне дихання «рот в рот», потім сказала їй, щоб викинула ніж, який лежав на дивані. Вона послухала, взяла ніж пальцями за лезо, щоб мінімально до нього торкатися і викинула ніж у дворі у напрямку гаражу, чула як він вдарився у стіну. Потім вона повернулся у літню кухню і ОСОБА_46 попросила її викликати швидку. Вона взяла телефон ОСОБА_47 , вийшла на вулицю і зателефонувала в «103» і «102». На виклик ніхто не поспішав їхати, тому вона телефонувала декілька разів, погрожувала операторам скаргами та лаялася. Потім ОСОБА_46 попросила набрати її доньку і, коли та відповіла, почала кричати, що вбила папу, але що їй відповідала донька, вона не чула. Першими на виклик приїхали працівники швидкої допомоги, через деякий час вони сказали, що ОСОБА_14 мертвий. Потім приїхали співробітники поліції і почали оформляти документи. В цей час ОСОБА_46 попросила її піти з нею у туалет, а по дорозі її попросила знайти той ніж, який викинула, та покласти у підводу, яка знаходилась у дворі біля гаража. Вона пообіцяла це зробити, але не зробила. Потім розповіла співробітникам поліції про ніж, який викинула у двір та при огляді його знайшли. У ОСОБА_47 вона особисто нічого не питала про обставини вбивства і та їй нічого сама не розповідала. Згодом на слідчому експерименті вона разом з ОСОБА_80 та ОСОБА_76 за добровільною згодою відтворила події тієї ночі. Протокол слідчого експерименту від 25.04.2020 року нею прочитаний та підписаний без зауважень.

Свідок ОСОБА_45 , рідна сестра загиблого, пояснила суду, що вона проживає в м.Одесі, в селі Букачі у неї є житловий будинок по АДРЕСА_2 , який вона успадкувала після смерті матері. Брат ОСОБА_16 останні десять років проживав з ОСОБА_44 спочатку в м.Одесі, а у 2013 році переїхав у село та з її дозволу став жити у її будинку. Потім їй стало відомо, що брат з ОСОБА_60 розписались і та взяла його прізвище. У брата є донька ОСОБА_64 , яка завжди йому допомагала, давала гроші, оплачувала лікування, комунальні послуги, ремонт побутової техніки. При переїзді батька у село, ОСОБА_82 взяла кредит на своє ім`я, щоб він міг купити корову, коня та інше, що необхідно для сільського життя. Цей кредит вона виплатила самостійно. Крістіна за час проживання з братом ніде не працювала, лише у 2019 році пішла на сезонну роботу в с.Павлинка. Брат був інвалідом 2 групи, мав хворе серце, отримував пенсію 1500 гривень, грошей їм не витачало і вона також допомагала брату і ОСОБА_50 , давала продукти, гроші. За передачею у місто Одесу постійно приїздила ОСОБА_46 . В село до брата в гості вона не приїзжджала, бо ОСОБА_46 завела там антисанітарію, безпорядки і зупинитись було ніде. З братом вона спілкувалась по телефону і у 2018 році він обмовився, що у нього болить рука, бо його побила ОСОБА_46 качалкою. Після цього випадку брат не розповідав про їх життя, лише говорив, що все нормально. В молоді роки брат зловживав спиртним, але у 2006 році він закодувався і десять років не пив. Потім відмовився від кодування і знову почав випивати. Зловживати спиртним він почав з липня 2019 року після трагічної загибелі старшого брата ОСОБА_83 . У грудні 2019 року брат проходив курс лікування у м.Одесі, який оплатила його донька. Крістіна до нього у лікарню не приїздила та продукти не привозила. Востаннє брат телефонував їй 20 грудня 2019 року і після цієї дати вона з ним не спілкувалась. Крістіна останній раз приїздила до неї в кінці листопада 2019 року за передачею. Вона схудла і по її обличчю можна було зрозуміти, що ОСОБА_46 зловживає спиртними напоями. У брата ворогів не було, він по характеру був не конфліктний, мав золоті руки, все міг робити, єдиний його недолік, це вживання спиртного. 01.01.2020 року в 00:15 годин їй зателефонувала ОСОБА_46 з свого телефону та привітала з Новим роком, голос у неї був тверезий. Вона у неї запититала, де брат, на що остання відповіла, що він вийшов у туалет. На цьому розмова скінчилась. 02.01.2020 року біля 01:00 годин їй зателефонувала ОСОБА_46 і сказала: « ОСОБА_84 , срочно приїзджай, ОСОБА_85 вбили». Вона запитала, хто вбив, а ОСОБА_46 відповіла, що не знає, він вже був мертвий, коли вона прийшла додому, вона робила йому штучне дихання. На запитання, чи була у них швидка, ОСОБА_46 відповіла, що вже поїхала, а тепер у них поліція і більше нічого не сказала. Вже вранці ОСОБА_46 їй зателефонувала та повідомила, що її забирають в поліцію і вона перша підозрювана, а ще вона додала: « ОСОБА_86 , вибач мені, мабуть це я його вбила, я нічого не пам`ятаю». Більше ОСОБА_46 нічого не говорила. 03.01.2020 року брата поховали в селі Букачі. Похоронами займалась його донька ОСОБА_82 . Родичі ОСОБА_47 нічим не допомогли. Через деякий час, під час досудового слідства, ОСОБА_46 та її родичі почали писати на неї заяви у поліцію, про те, що вона викрала майно, що належало брату та ОСОБА_50 на суму більше 130 тисяч гривень та, що їй була вигідна смерть брата, бо у них ніби-то є спір за землю, яку вона захопила після смерті матері. Вона відкидає всі ці звинувачення та пояснює, що ніякого майна брата чи обвинуваченої вона особисто та ніхто з її родичів не викрадали. Вони з донькою брата продали живність: корову, коня, свиней, а також зерно та на виручені кошти поховали брата та оплатили ритуальні послуги та поминальні обіди. Ніякого золота чи серебра, ні у брата, ні у ОСОБА_47 , вона ніколи не бачила. Вона не є «вигодоотримувачем», бо їй нічого успадковувати після смерті брата, а своїм паєм вона сама дозволяла йому користуватися та отримувати з нього доходи, бо він жив у селі і йому зерно було потрібніше. Після смерті брата їй стало відомо, що ОСОБА_46 йому зраджувала з іншим чоловіком. Вважає, що ОСОБА_46 її обмовляє, щоб уникнути відповідальності за вбивство її брата ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_87 суду пояснив, що він проживає в АДРЕСА_2 у своєї сестри ОСОБА_88 . Через будинок від них жили подружжя ОСОБА_14 і ОСОБА_46 . Він підтримував з ними сусідські відносини. З ОСОБА_14 у нього ніколи конфліктів не було. ОСОБА_16 вживав спиртні напої, разом з ним пила ОСОБА_46 , а він також іноді з ними випивав. Коли ОСОБА_47 не було вдома, або вона була в стані сильного алкогольного сп`яніння, ОСОБА_16 запрошував його допомогти по господарству, а саме: подоїти корову, бо останній сам не вмів. Він погоджувався, доїв корову і отримував за це декілька літрів молока. З ОСОБА_89 у нього були близькі інтимні стосунки на протязі півтора чи двох місяців у 2019 році за її згодою. Коли її чоловік лікувався та був відсутній вдома, ОСОБА_46 запрошувала його до себе в гості, де він та ОСОБА_46 вступали в статевий зв`язок, а коли чоловік ОСОБА_47 був вдома, то спали за його місцем проживання. Майже завжди ОСОБА_46 була ініціатором цих зустрічей і інтимних відносин, але він також на це погоджувався. 16 грудня 2019 року приблизно в 20:00 годин він прийшов у гості до ОСОБА_90 , взяв з собою пляшку вина. Оксана запропонувала запросити ОСОБА_71 , на що він погодився, зателефонували їй і вона прийшла. Разом пили вино, спілкувалися. Коли випили все вино, ОСОБА_46 запропонувала піти до неї додому і випити коньяку чи вина. Він з ОСОБА_91 погодились і пішли в гості до ОСОБА_47 . Попічко ОСОБА_16 у той день вдома не було і де він був нікого не цікавило. У неї вдома всі випили трохи коньяку і ОСОБА_92 пішла додому. Крістіна попросила, щоб він залишився і він погодився, залишився у неї. Коли вони залишились одні, ОСОБА_46 почала тягнути його на диван і він зрозумів, що вона хоче з ним вступити у статевий зв`язок. Він не хотів цього робити, бо був сильно п`яний і сказав, що піде додому, але вона наполягала на своєму, чіплялася до нього і в процесі цього дуже шарпанула його за футболку, розірвавши її майже повністю. Його це обурило і розізлило, і він вдарив ОСОБА_49 два рази кулаком у обличчя. Вона почала плакати, він сказав, що йде і пішов додому. Коли він був вже в себе вдома, йому зателефонувала ОСОБА_93 і сказала, що ОСОБА_46 прийшла до неї додому, б`є ногою по воротах і попросила, щоб він її забрав. Він погодився і пішов забрати ОСОБА_49 , але на вулиці зустрів ОСОБА_94 , яка стояла біля будинку ОСОБА_47 і йому сказала, що та вже вдома і запропонувала зайти до останньої та подивитись, як вона. Вони зайшли у двір до ОСОБА_47 , постукали у двері літньої кухні, вона відчинила, та побачивши його, сказала, щоб він йшов геть і він пішов додому. Після цього випадку він більше з нею не спілкувався і не бачив її, а також не бачив її чоловіка ОСОБА_14 . Також тієї ночі з 16.12. на 17.12.2019 року він телефонував у поліцію і повідомив, що п`яна жінка ходить боса по селу, б`є в ворота людям та заважає дітям спати, а ще про те, що вона хотіла його згвалтувати. Черговому він називав прізвище ОСОБА_6 . Його виклик був зафіксований, але поліція не приїхала і його ніхто про ті події не опитував. Через два дні після тих подій він поїхав у гості до своєї сестри ОСОБА_95 , яка проживає в селі Благоєво. Ввечері того ж дня до будинку сестри приїхали невідомі хлопці, викликали його з дому та побили. З їх розмови він зрозумів, що його побили за те, що він вдарив ОСОБА_71 . Йому були спричинені численні травми обличчя та тулубу. З цього приводу в с.Благоєво викликали поліцію. Поліцейські запропонували йому написати заяву про побиття, але він дуже погано себе почував і заяву не написав. В лікарню за наданням медичної допомоги він також не звертався, лікувався вдома. 30 грудня 2019 року до нього додому в с.Букачі приїхав чоловік сестри ОСОБА_96 та запросив його у гості, щоб разом зустріти Новий рік, на що він погодився. Прямого сполучення між селами немає, тому разом зі ОСОБА_97 вони пішки пішли на залізничну станцію ОСОБА_98 , на електричці доїхали до с.Петровка і звідти на маршрутному таксі приїхали в с.Благоєво. З 30.12.2019 року до 11.00 годин 02.01.2020 року він перебував у сестри в селі Благоєво і нікуди не виїжджав. Його бачили в селі Благоєво багато мешканців села і підтвердили це на досудовому слідстві і можуть підтвердити у суді. В село Букачі він повернувся о 15:00 годині 02.01.2020 року тим же шляхом. Про вбивство ОСОБА_14 він взнав того ж дня, а саме: 02.01.2020 року вранці від своєї сестри ОСОБА_99 . Він користується з листопада 2019 року номером мобільнго зв`язку НОМЕР_2 , телефон був з ним весь час у селі Благоєво і ця обставина також з`ясовувалась на досудовому слідстві. 04.01.2020 року на вулиці Зеленій в с.Букачі він зустрів сина ОСОБА_6 , який підійшов до нього та запитав, чи є в нього претензії до тих людей, які його побили в с.Благоєво через ОСОБА_71 . Він відповів, що претензій у нього немає і заяву у поліцію він подавати не буде. Чи був син ОСОБА_6 серед тих, хто його побив, він точно не знає, але той сказав, що його там не було. Ніхто із родичів ОСОБА_6 чи ОСОБА_14 йому особисто не пред`являв претензій з приводу того, що він, нібито, вбив ОСОБА_14 . Потім йому стало відомо, що ОСОБА_70 почала вказувати на нього, як на вбивцю. Він відкидає її звинувачення та категорично наполягає на тому, що його на місці злочину 01.01.2020 року о 21:30 годині не було і не могло бути. Він перебував більш ніж за 12 кілометрів від того місця у своєї сестри ОСОБА_99 в с.Благоєво (нині с.Великий Буялик), що підтвердили численні свідки не зацікавлені у справі. Також поліцейські перевірили його місцезнаходження по мобільному телефону. Він наполягає на тому, що ОСОБА_6 його обмовляє, через те, що він її вдарив 17.12.2019 року та не захотів того дня вступити з нею у статевий зв`язок і взагалі після цього порвав з нею інтимні відносини. Причин вбивати ОСОБА_14 у нього не було і він його не вбивав.

Свідок ОСОБА_100 суду пояснив, що він проживає у цивільному шлюбі з сестрою ОСОБА_22 АДРЕСА_5 . 30.12.2019 року він запросив ОСОБА_22 до них у гості на святкування Нового року. Прямого сполучення між селами немає, транспортні засоби у нього відсутні, тому добиралися вони пішки та на громадському транспорті. Разом з ОСОБА_41 вони пішки дійшли на залізничну станцію ОСОБА_98 , на електричці доїхали до с.Петровка і звідти на маршрутному таксі приїхали в с.Благоєво. З 30.12.2019 року до 11.00 годин 02.01.2020 року він перебував у них в селі Благоєво і нікуди не виїжджав. Перед Новим роком в с.Благоєво був інцидент за їх участю і він навіть викликав поліцію. Ця обставина також підтверджує перебування ОСОБА_22 у їхньому селі у ці дні. 17.12.2019 року ОСОБА_15 також був у них і ввечері його побили невідомі, але хто це зробив і за що він не знає. Самого побиття він не бачив, бо спав. У них вдома ОСОБА_22 01.01.2020 року бачили їх односельці ОСОБА_101 , ОСОБА_102 та інші, які приходили до них привітати з Новим роком. Він категорично стверджує, що ОСОБА_15 не міг вбити ОСОБА_14 01.01.2020 року ввечері, бо перебував у цей час у них вдома в селі Благоєво більш ніж за 12 кілометрів від місця вчинення злочину і нікуди не відлучався. У нього з собою був мобільний телефон і дуже легко перевірити, де він був у той час.

Свідок ОСОБА_103 , сестра ОСОБА_104 , суду пояснила, що у неї з братом ОСОБА_17 добрі відносини і він не рідко у неї гостював. Вона з сім`єю живе в селі Благоєво за 12 кілометрів від с.Букачі. Так 17.12.2019 року брат приїхав до неї в с.Благоєво і ввечері того дня приїхали невідомі на машині, витягли брата з хати у двір та добряче побили. В машині вона особисто бачила ОСОБА_71 і зрозуміла, що брата побили її знайомі. Після побиття невідомі зразу поїхали геть, а вона викликала поліцію. На виклик прибули поліцейські, побачили в якому стані її брат та запропонували йому написати заяву про побиття, але тому було погано і він не зміг її написати. Лікувався він вдома, до лікарів не звертався. З 30.12.2019 року по 11:00 годин 02.01.2020 року брат ОСОБА_17 був у неї, вони разом зустріли Новий рік і до наступного дня він нікуди не відлучався. Вона декілька разів посилала його в магазин, на пошту, його бачили її односельці. 01.01.2020 року ввечері до них у гості приходив ОСОБА_101 і також бачив ОСОБА_17 у них та сидів з ним за столом. ОСОБА_6 зраджувала свого чоловіка ОСОБА_14 з її братом ОСОБА_41 десь з літа 2019 року. Вони мали інтимні стосунки то в нього вдома, то в неї. Петро молодший за ОСОБА_49 на 23 роки і, коли їй говорили, навіщо вона з ним зустрічається, вона відповідала, що ніхто не повірить, що вона спить з «малолітнім». Після 17.12.2019 року брат порвав стосунки з ОСОБА_60 і перестав з нею зустрічатися. ОСОБА_14 був набагато старшим за її брата, жодних неприязних стосунків між ними не було, вона б про це знала. Про вбивство ОСОБА_16 вона дізналась 02.01.2020 року вранці та повідомила брата ОСОБА_17 і 02.01.2020 року після 11:00 годин він поїхав назад у села Букачі. Вона категорично стверджує, що брат ОСОБА_17 не вбивав ОСОБА_14 , бо 01.01.2020 року цілодобово перебував у неї, нікуди не відлучався, прямого сполучення між селами ОСОБА_105 та ОСОБА_106 ( ОСОБА_107 ) немає, він не міг пройти більше 12 кілометрів з одного села у інше та пройти ті ж 12 кілометрів назад, щоб цього ніхто не помітив. Мобільний телефон у брата ОСОБА_17 був при ньому 01.01.2020 року в селі Благоєво. Вона вважає, що ОСОБА_6 обмовляє її брата ОСОБА_108 , щоб уникнути відповідальності за скоєне нею вбивство. На її думку, ОСОБА_6 затаїла обіду на ОСОБА_17 за те, що він її вдарив та порвав з нею стосунки.

Свідок ОСОБА_109 суду пояснив, що проживає в АДРЕСА_6 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 не знає. Вона знайома з ОСОБА_110 та з її братом ОСОБА_41 , якого бачила в селі Благоєво 01.01.2020 року після обіду, зустріла його, коли йшла на пошту. Вони привіталися і ОСОБА_17 повідомив, що сестра послала його в магазин. В вечірній час того ж 01.01.2020 року вона приходила в гості до ОСОБА_111 та бачила ОСОБА_17 у останньої вдома. Вони разом святкували Новий рік і ОСОБА_15 нікуди не відлучався.

Свідок ОСОБА_112 , брат ОСОБА_104 , суду пояснив, що в ніч з 01.01.2020 року на 02.02.2020 року його запросили працівники поліції у якості понятого при огляді місця події, а саме: місця вбивства ОСОБА_14 в АДРЕСА_2 . Раніше він ніколи не був у дворі цього домоволодіння, з ОСОБА_54 чи з ОСОБА_14 не спілкувався. Він добре пам`ятає, що ОСОБА_6 була на місці злочину, її одяг був весь в крові. Труп ОСОБА_14 лежав горілиць у літній кухні, під ним на килимі була калюжа крові. Слідів зламу на вікнах чи на дверях він не бачив. У дворі домоволодіння поліцейські знайшли ніж, яким ймовірно було вбито господаря будинку. Його брата ОСОБА_108 з 30.12.2019 року до 02.01.2020 року у селі Букачі не було. Він був у сестри ОСОБА_99 в селі Благоєво. В село Букачі брат ОСОБА_17 повернувся десь близько 15:00 годин 02.01.2020 року. У брата не було неприязних стосунків з ОСОБА_14 , а також жодних причин, щоб вбити його. Він чув, що ОСОБА_6 звинувачує його брата ОСОБА_17 у вбивстві її чоловіка, але для чого вона це робить йому невідомо.

Свідок ОСОБА_113 суду пояснив, що проживає в АДРЕСА_6 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 не знає. Він знайомий з ОСОБА_110 та з її братом ОСОБА_41 , якого бачив в селі Благоєво 01.01.2020 року після 20:00 годин, бо він приходив в гості до ОСОБА_111 , де вони разом святкували Новий рік. Коли він прийшов, ОСОБА_15 відпочивав на дивані, вони його розбудили та запросили до столу, де пили пиво і ОСОБА_15 нікуди не відлучався. Він пробув у ОСОБА_111 до 22:00 години і пішов додому. Між селами ОСОБА_105 і ОСОБА_107 немає прямого сполучення, добиратися потрібно декількома видами транспорту і дорога займає багато часу. Піти непоміченим у село Букачі і зразу ж повернутися до сестри в село Благоєво ОСОБА_15 ніяк не міг.

Свідок ОСОБА_114 , медичний працівник, суду пояснив, що він працював фельдшером «швидкої» та виїжджав на виклик 17.12.2019 року вночі в село Букачі Іванівського району. На лінію «103» надійшло повідомлення, що згвалтували жінку. При виїзді на місце, жінка, яка назвалась ОСОБА_6 повідомила, що хтось заліз в будинок, коли вона спала і намагався її згвалтувати. При огляді потерпілої було виявлено гематому надбрівної області, інших ушкоджень не було. Жінка від госпіталізації відомивлась. Він повідомив оператору «102» про вказаний факт. Через деякий час, а саме: в ніч з 01.01.2020 на 02.01.2020 року він також чергував на «швидкій» та виїжджав на виклик за тією ж адресою в АДРЕСА_2 , було повідомлення про спричинення тілесних ушкоджень чоловіку. При виїзді було виявлено ОСОБА_14 без ознак життя. Труп знаходився у літній кухні, лежав горілиць у калюжі крові. Вони повідомили на лінію «102». У дворі домоволодіння він бачив ту ж саму жінку ОСОБА_115 , одяг якої був у крові. У його присутності вона жодних пояснень про причину смерті чоловіка не надавала.

Свідок ОСОБА_116 суду пояснив, що він раніше проживав у селі Букачі Іванівського району, добре знав ОСОБА_14 , з яким товаришував, ходив разом до школи. Згодом він познайомився з його другою дружиною ОСОБА_60 , коли приїздив у село на свята, то спілкувася з ними. У ОСОБА_14 був його номер телефону і вони іноді телефонували один одному. Вночі з 01.01.2020 на 02.01.2020 року йому зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що вбила чоловіка ОСОБА_37 . Він не повірив, думав, що вона по-приколу його розігрує та вимкнув телефон і не став її слухати далі, але, що телефонувала саме ОСОБА_6 він стверджує категорично, бо він впізнав її по голосу. 02.02.2020 року він зателефонував племіннику ОСОБА_117 і той йому підтвердив, що дядька вбили. Про вбивство йому особисто нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_118 суду пояснив, що він тривалий час проживає у селі Букачі Іванівського району та добре знав ОСОБА_14 , якого в селі називали «Цапеня», а потім познайомився із його дружиною ОСОБА_54 . З ними він відносин не підтримував, ніколи не бачив, щоб вони лаялись, але стверджує, що ОСОБА_61 випивали. Про події, пов`язані з вбивством ОСОБА_14 , повідомив, що він особисто на місці злочину не був та не бачив, що відбувалося у домоволодінні ОСОБА_55 у період з 01.01.2020 року на 02.01.2020 року. У ту ніч (з 01.01. на 02.01.20 року) його дружині зателефонувала ОСОБА_119 та сказала, що вбили « ОСОБА_120 » ОСОБА_37 . Дружина відповіла, що про це нічого не знає. Вранці 02.01.2020 року, між 08:00 та 09:00 годинами, він пішов до водонапірної башні в селі, щоб увімкнути воду. Проходячи біля ставка, він знайшов кухонний ніж з темно-коричневою ручкою, який лежав навпроти хати, де жили ОСОБА_61 , десь за 25 метрів від літньої кухні. Біля ставка ніхто не ходить і він подумав, що ніж хотіли викинути у ставок, але той не долетів 1,5 метри до води. Він зразу зателефонував на «102» та повідомив про знахідку, але йому відповіли, що ніж, яким могли вбити ОСОБА_14 , вже знайшли у його дворі. Тоді він, не чіпаючи цього ножа, приклав його куском бетонного стовпця, який знайшов неподалік, щоб ножа ніхто не забрав. Після похорону ОСОБА_14 , 03.01.2020 року поліцейські йому зателефонували з приводу знайденого ножа і він знову їм повідомив, де саме його знайшов. 04.01.2020 року зранку до нього приїхав слідчий та попросив показати місце знахідки. Він повів слідчого та понятих на берег ставка і на тому самому місці, де він знайшов ніж, під куском бетонного стовпчика знаходився той кухонний ніж з темно-коричневою ручкою, на якому була пляма, схожа на кров. Слідчий, одягнутий у перчатки, вилучив ніж, склав протокол та схему.

Суд пред`явив свідку ОСОБА_121 для огляду у судовому засіданні протокол огляду місця події від 04.01.2020 року, в ході якого було виявлено та вилучено кухонний ніж на березі ставка в селі Букачі. Оглянувши вказаний протокол та фототаблицю і схему до нього, свідок підтвердив суду, що під час цієї слідчої дії дійсно був вилучений ніж, знайдений ним на березі ставка вранці 02.01.2020 року, який знаходився навпроти літньої кухні ОСОБА_14 , а саме: навпроти калітки, яка веде у його двір. Раніше він цього ножа ні в кого з мешканців села не бачив.

Свідок ОСОБА_122 суду пояснила, що вона знала загиблого тривалий час, майже з дитинства, з ОСОБА_54 познайомилась приблизно з 2015 року, відносини з обома були хороші, причин обмовляти обвинувачену в неї немає. В кінці грудня, десь 29.12 або 30.12.2019 року вона приїхала у село в гості до батьків. Перед Новим роком часто зустрічалась з друзями, проводили час, випивали. 01.01.2020 року у вечірній час її покликала в гості ОСОБА_27 . До неї прийшла ОСОБА_24 і разом вони пішли до ОСОБА_123 .. Коли прийшли, то вона помітила, що ОСОБА_70 прийшла разом із ОСОБА_124 . Всі сіли за стіл, святкували Новий рік, вона особисто випила 1-2 стопки горілки, сп`яніла, і ОСОБА_24 відвела її додому. Під час застілля вона не чула, щоб ОСОБА_70 лаялася з чоловіком, вони пили вино і п`яні не були. ОСОБА_14 був добрим чоловіком, випивав, але нікого не кривдив. В ніч на 02.01.2020 року приблизно о 02:00 годині вона прокинулась і помітила пропущений дзвінок на своєму мобільному, їй телефонувала ОСОБА_27 та повідомила, що ОСОБА_70 вбила ОСОБА_125 , а ще розповіла, що остання прийшла до них додому вся в крові і кричала, що вбила. ОСОБА_75 особисто очевидцем вбивства не була. Після цього повідомлення вона прийшла до домоволодіння ОСОБА_55 . ОСОБА_46 вже сиділа в машині поліції і з нею не спілкувалась. Вона приймала участь у огляді місця події, як понята, слідчий оглянув місце вбивства, склав протокол, який вона підписала без зауважень. Галеру ОСОБА_17 вона бачила в селі 02.01.2020 року вдень приблизно о 12:00 годині і сказала йому при зустрічі: « ОСОБА_17 , хорошо, що тебе не було, а то б «повісили» все на тебе». Вона категорично стверджує, що ОСОБА_22 не було в селі 01.01.2020 року. Як би він був 01.01.2020 року у селі, то чуло б усе село, за дві неділі перед Новим роком він п`ять разів викликав поліцію і на нього викликали стільки ж.

Судом допитані у якості свідків родичі обвинуваченої.

Свідок ОСОБА_126 , двоюрідна сестра ОСОБА_6 , суду пояснила, що вона добре знала ОСОБА_14 . З ним та з сестрою у неї хороші відносини. З 2015 по 2019 рік сестра з чоловіком проживали в селі Букачі, вели господарство, у них був кінь, корова, кози, свині, різна птиця. Крістіна працювала вдома та на сезонних роботах в селі Павлинка. Крістіна також продавала молочні продукти на ринку і ніколи не скаржилась на відсутність коштів. В село Букачі вони переїхали жити з міста Одеси, бо ОСОБА_14 та його родичі сказали, що хто буде жити у будинку покійної матері, тому цей будинок і дістанеться. Вона з дитиною приїздила на літо в село до сестри у гості. Відносини у ОСОБА_47 з ОСОБА_16 були хороші, ніяких сварок, бійок між ними не було. Вона знає, що покійний вживав спиртне, але чи вживала спиртні напої з ним ОСОБА_46 , їй невідомо. 02.01.2020 чи 03.01.2020 року вона зателефонувала ОСОБА_50 , але слухавку взяв її син і сказав, що її затримали за вбивство. Також зі слів вона знає, що ОСОБА_14 вдарили ножем, від чого останній помер на місці. Вона не вірить, що це могла зробити її двоюрідна сестра.

Свідок ОСОБА_127 , суду пояснив, що він є батьком обвинуваченої ОСОБА_6 . Його донька проживала разом з чоловіком ОСОБА_14 в селі Букачі Іванівського району в будинку покійної матері останнього. Донька з чоловіком жили в злагоді, мали велике господарство, тримали елітного коня, корову, свиней, кіз, птицю. Також працювали на сезонних роботах в сільскогосподарському підприємстві в селі Павлинка. Він особисто рідко відвідував доньку, останній раз був у неї в гостях в 2017 році, бо в село вела погана дорога і на машині важко було добратися, але він завжди спілкувався з донькою по телефону. 02.01.2020 року вночі з мобільного номеру телефону його доньки йому зателефонувала невідома жінка і повідомила про те, що його зять ОСОБА_14 помер. Він попросив покликати його доньку, але ОСОБА_46 лише могла сказати, щоб він приїхав, бо їй погано і почала плакати і кричати. Він з її сином ОСОБА_128 поїхали в село Букачі на машині, куди прибули через декілька годин. На місці злочину були працівники поліції і там йому стало відомо, що ОСОБА_129 хтось вбив. Його труп лежав в кімнаті літньої кухні. Доньку затримали за пізозрою у вбивстві чоловіка. Він вважає, що донька ОСОБА_46 не могла цього зробити і до вчинення вбивства причетний ОСОБА_15 , який 17.12.2019 року намагався згвалтувати ОСОБА_49 . Вона того дня приїздила в місто Одесу додому і розповіла про це йому, синові та брату, які з нею разом поїхали до села, щоб розібратися в цьому. У неї з ОСОБА_41 стосунків не було, бо він знає, що його донька не може мати стосунків з чоловіками, але чому, суду не повідомить. На місці зочину був брат ОСОБА_22 ОСОБА_130 у якості понятого, але він був у нетверезому стані і нічого бачити і сприймати не міг. Адвокат, який захищав доньку на досудовому слідстві зібрав покази дев`ятьох свідків щодо непричетності ОСОБА_47 до вбивства, але ці покази він нікому не віддав: ні слідчому, ні ОСОБА_50 , а почав вимагати з них гроші. Він розірвав договір з тим адвокатом і останній відмовляється з ним спілкуватися і де протоколи допиту тих свідків наразі невідомо, а також невідомо, кого саме адвокат допитував, їх прізвища та адреси. Він також додав, що донька ОСОБА_46 на місці злочину була в тяжкому стані, у неї була істерика, то він давав їй заспокійливі пігулки. Вона стверджувала, що не вбивала чоловіка, але хто це зробив також не казала. Після її затримання у будинку, де сталося вбивство, жила деякий час її донька ОСОБА_131 , то до неї приходив ОСОБА_15 і хотів помиритися, але вона його вигнала. До вбивства ОСОБА_14 , ОСОБА_15 телефонував онуці ОСОБА_132 та погрожував їй розправою. Майно, яке належало доньці та ОСОБА_14 на суму 130 тисяч гривень, викрали родичі останнього і не віддають, а їх заяви до поліції залишені без розгляду. Він вважає, що до вбивства, крім ОСОБА_22 , причетні також родичі покійного, особливо його донька, яка є вигодонабувачем після смерті батька. Крім речей, які належали подружжю, також зник золотий ланцюжок та сережки його доньки ОСОБА_47 . Також він додав, що бачив 02.01.2020 року вночі у ліній кухні відро з молоком та вони з онуком ОСОБА_128 випили по баночці парного молока. Через кілька днів після вбивства ОСОБА_28 приніс онуці ОСОБА_132 куртку і шапочку, в які була одягнута ОСОБА_46 коли прийшла до них у гості та забула, коли бігла додому за чоловіком. Ці речі він видав працівникам поліції і жодних слідів злочину на них немає. Він наполягає на тому, що ОСОБА_46 не вбивала чоловіка, бо в неї не було для цього жодної причини.

Свідок ОСОБА_133 суду пояснила, що вона є рідною донькою обвинуваченої ОСОБА_6 . Про вбивство її вітчима ОСОБА_14 їй нічого не відомо, але вона через декілька днів приїхала в село з Миколаївської області і жила у будинку, де мешкала мати до затримання. Сусід ОСОБА_28 приніс їй куртку і шапочку матері та повідомив, що вона ці речі забула у них, коли йшла додому з святкування Нового року. Особисто її мати ОСОБА_6 їй нічого не говорила про вбивство і про те, хто це міг зробити. ОСОБА_15 їй телефонував ще до вбивства і погрожував розправою, а потім після вбивства приходив до неї та просив вибачення, але вона його випровадила і не стала з ним розмовляти. Вона вважає, що мати не могла вчинити вбивство.

Свідок ОСОБА_134 суду пояснив, що він є братом обвинуваченої ОСОБА_6 . Приблизно десять років він знав покійного ОСОБА_14 , який спочатку співмешкав з його сестрою, а потім вони офіційно одружилися. Відносини у нього з ними були добрі. Про вбивство ОСОБА_14 йому нічого не відомо і на місці злочину він не був, однак йому відомі події, які передували вбивству. Так 17.12.2019 року вранці йому зателефонувала сестра ОСОБА_46 та повідомила, що вночі її хотів згвалтувати невідомий чоловік. Він разом з її сином ОСОБА_128 поїхали на машині в село Букачі, куди дісталися приблизно о 12:00 13:00 годині. У ОСОБА_47 були тілесні ушкодження, а саме: на шиї сліди пальців від здавлення, в районі виска гематома (рожевий синячок), в районі ока свіжий синець. Спочатку вона не говорила, хто з нею таке вчинив, але потім зізналась, що це ОСОБА_33 забрався вночі у її будинок і хотів її згвалтувати, але вона дала йому відсіч і він втік. Також повідомила, що сусіди викликали поліцію, але поліцейські не приїхали, а лише була «швидка допомога» і її оглянув фельдшер. Від госпіталізації вона відмовилась. Він з ОСОБА_128 хотіли з`ясувати у ОСОБА_22 , що відбулось, але того в селі не було. Через деякий час ОСОБА_15 подзвонив ОСОБА_50 та вимагав, щоб вона забрала заяву. Вони з ОСОБА_128 запропонували йому зустрітись та все вирішити, але останній відмовився від зустрічі. Після чого він поїхав в Одесу, а ОСОБА_16 залишився на деякий час з матір`ю. Йому також відомо від племінниці ОСОБА_135 , доньки ОСОБА_47 , що ОСОБА_15 телефонував їй та погрожував, що буде всіх різати, якщо ОСОБА_46 не забере заяву. Він особисто ОСОБА_22 не знав, в село Благоєво ніколи не їздив та не бив останнього.

Свідок ОСОБА_136 суду пояснив, що він є рідним сином обвинуваченої ОСОБА_6 , з матірю та вітчимом у нього були добрі стосунки. 17.12.2019 р йому зателефонувала дружина та повідомила про те, що дзвонила мати та розповіла, що хтось хоче її вбити. Оскільки її чоловік був у лікарні і вона була вдома сама, він з дядьком ОСОБА_16 поїхали у село, щоб все з`ясувати та їй допомогти. В село ОСОБА_105 добрались на машині десь в обідню пору. Мати виглядала не дуже добре, на шиї в неї були синці на обличчі садна. Спочатку вона не говорила, хто це з нею зробив, але потім до неї став телефонувати ОСОБА_15 , погрожував, вимагав, щоб вона забрала заяву з поліції і він зрозумів, що то саме ОСОБА_34 намагався згвалтувати матір. Також телефонував його брат ОСОБА_35 і також погрожував матері. Вони з дядьком чекали, що вони прийдуть поговорити, але останні не прийшли і дядько поїхав додому. Мати жаліла ОСОБА_17 і не хотіла його притягувати до відповідальності. В село Благоєво вони не їздили і хто бив ОСОБА_22 їм невідомо. 01.01.2020 року у нього також був день народження і він святкував на вулиці Марсельській в м.Одесі. Після 22:00 години йому повідомили про вбивство вітчима. 02.01.2020 року вночі вони з дідом поїхали в село Букачі на машині та прибули на місце злочину десь о 02:00 годині. Він у літній кухні помітив труп ОСОБА_14 , який мав з правої сторони тіла одне ножове поранення, обличчя у нього було побите, садна на тілі, руки збиті. У матері жодних пошкоджень не було, навіть манікюр був не пошкоджений. Мати була в істериці, то він дав їй заспокійливе, а до цього дід також давав їй пігулки. Вона весь час тримала чоловіка на руках і плакала. Він у коридорі літньої кухні знайшов пів відра парного молока і випив баночку. Молоко було ще тепле. 02.01.2020 року поліця затримала матір за підозрою у вбивстві і вони з дідом поїхали в смт.Іванівку до відділку. Поліцейські погрузили труп ОСОБА_14 в прицеп дідової машини і вони везли труп до експерта з дідом. В поліції він помітив, що мати погано одягнена і купив їй одяг на базарі. Поліцейські йому віддали материн телефон, а картки залишили. Після вбивства він деякий час прожив з сестрою у материному будинку, стерегли майно. Від сестри йому відомо, що 06.01.2020 року приходив ОСОБА_15 і сказав, що різонув ОСОБА_137 і що він шкодує про це. Також йому відомо, що ніж лежав декілька днів біля ставка і його ніхто не забирав. Більше про обставини пов`язані з вбивством йому нічого не відомо.

Суд критично ставиться до показів свідків, які є близькими родичами обвинуваченої, оскільки ці свідчення суперечать фактичним обставинам справи та не співвідносяться з іншими доказами, дослідженими судом. Так, двоюрідна сетра, батько, брат, донька та син обвинуваченої рідко бували у селі Букачі, про обставини життя ОСОБА_6 знали з її телефонних розмов з ними. Вони заперечують очевидне та підтверджують обставини, які не існували. Так батько обвинуваченої ОСОБА_138 стверджує, що ОСОБА_46 приїздила в Одесу 17.12.2019 року, щоб повідомити родичів про її згвалтування. Однак сама обвинувачена, її брат та син стверджують, що вона повідомляла про це по телефону. Син ОСОБА_6 ОСОБА_16 , як і її батько стверджували, що прибули на місце злочину о 02.00 годині ночі 02.01.2020 року і пили парне молоко у сінях літньої кухні, намагаючись цим підтвердити факт присутності ОСОБА_47 під час вбивтсва в іншому місці. Однак з письмових доказів досліджених судом, а саме: протоколу огляду місця події від 02.01.2020 року вбачається, що слідчим у цей час за участю понятих проводився огляд місця вчинення злочину, літньої кухні, де сталося вбивство, під час якого були виявлені тільки пусті відра без молока, тим паче парного, і доступ сторонніх осіб на місце вчинення злочину був неможливим. Суд вважає, що вказані свідки намагались ввести суд в оману з метою уникнення ОСОБА_6 від відповідальності за вчинений нею злочин та створити їй алібі.

За клопотанням сторони захисту, судом допитані свідки, які не надавали пояснень на досудовому слідстві.

Свідок захисту ОСОБА_139 суду повідомив, що він товаришував із сім`єю ОСОБА_55 , має з обома хороші стосунки. Про вбивство він нічого особисто не знає, бо живе за 3 кілометри від села Букачі. Він не вірить, що ОСОБА_46 могла вбити ОСОБА_37 , бо вони ніколи при ньому не лаялись, не бились і конфліктів між ними не було. Вони заїзжали до нього, коли їздили в неділю на базар, десь три рази на місяць. Сам він бував у них не часто, 4-5 разів на півроку. Крістіна, на його думку, хороша жінка, вони були друзями і він характеризує її з позитивного боку.

Свідок захисту ОСОБА_140 суду повідомив, що знав ОСОБА_49 і ОСОБА_141 , працювали разом. Про вбивство він нічого не знає, чув, що ОСОБА_16 зарізали, але не вірить, що ОСОБА_46 могла вбити чоловіка. На його думку, це могли зробити інші люди. Він був присутній на похороні ОСОБА_129 і бачив на обличчі і руках покійного сліди побоїв, синці та садна і вирішив, що це міг зробити чоловік. Хто це міг бути, він не знає, але 01.01.2020 року о 14:00 годині бачив у селі Букачі Галеру Петра напідпитку. До цього йому ОСОБА_46 жалілась, що останній хотів її згвалтувати чи згвалтував, слухи ходили по селу. Про те, що він бачив ОСОБА_142 в селі він розповів сусідці, але прізвища її не пам`ятає. Поліцейські його не допитували і йому ніхто не погрожував.

Покази свідка ОСОБА_143 в частині наявності ОСОБА_142 01.01.2020 року у селі Букачі суд до уваги не приймає, оскільки вони протирічять іншим доказам, а саме: показам свідків, які є не лише родичами ОСОБА_144 , а і сторонніми особами, які категорично наполягали на тому, що бачили ОСОБА_142 у цей час в іншому місці у селі Великий Буялик (Благоєво). Свідок ОСОБА_145 у судовому засіданні стверджувала, що якби ОСОБА_142 01.01.2020 року був у селі, то про це би знали всі мешканці, оскільки останній постійно вів себе зухвало, заціпав односельців, викликав поліцію з приводу і без цього. Підстав піддавати сумніву покази вказаних свідків у суду немає, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами та спростовують версію обивуваченої про причетність ОСОБА_142 до вбивства. Крім того, з інформації отриманої у операторів телекомунікаційних мереж вбачається, що ОСОБА_142 перебував 01.01.2020 року у час скоєння вбивства ОСОБА_14 за 12 км від місця вчинення злочину та окрім того судом встановлено, що прямого сполучення між цими селами немає і за незначний проміжок часу останній не міг добратися до с.Букачі, вчинити там злочин та повернутися, оскільки судом достовірно встановлено, що від часу, коли покійного бачили свідки живим до моменту, коли ОСОБА_6 повідомила їм про його вбивство пройшло лише 30 хвилин.

Згідно приписів ч.3 ст.23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним і неупередженим судом. Суд допитав всіх свідків обвинувачення та захисту, які прибули за викликом у судове засідання. Суд сприяв сторонам кримінального провадження у виклику свідків як обвинувачення, так і захисту. До свідків, які неодноразово не прибули у судове засідання за викликом, суд застосував привід і незважаючи на це, явка свідків забезпечена не була, тому від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 прокурор відмовився і відмова прийнята судом.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України суд забезпечив сторонам змагальність процесу та свободу в поданні ними до суду своїх доказів, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.
Судом безпосередньо досліджені, надані стороною обвинувачення письмові докази, які підтверджують вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину, та процесуальні документи, що підтверджують законність отримання вказаних доказів, а саме:

Витяг з ЄРДР №0000002 від 02.01.2020 року за повідомленням ОСОБА_150 внесені відомості за ч.1 ст.115 КК України з наступною фабулою: 01.01.2020 року приблизно о 21.30 годин в АДРЕСА_2 за місцем свого мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдала удару ножем своєму чоловіку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в область правої сторони тулуба, в результаті чого останній помер на місці події; (т.2,а.с.3);

Рапорт про те, що 01.01.2020 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №24 від 01.01.2020 року як вбивство. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: 01.01.2020 о 22:10 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.01.2020 о 22:09 за адресою: АДРЕСА_2 до заявниці прийшла сусідка та повідомила про вбивство. Більш інформації не надано. Сусідка вбила чоловіка. Заявник, тел.. При виїзді СОГ встановлено, що 01.01.2020 приблизно о 22:00 в АДРЕСА_2 , по місцю свого мешкання під час святкування ОСОБА_6 , 1973 р.н., в ході сварки з чоловіком ОСОБА_14 , 1963 р.н. нанесла останньому ножове поранення несумісне з життям, від яких ОСОБА_14 помер. (т.2,а.с.4);

Протокол огляду місця події від 02.01.2020 року (з фототаблицею), згідно якого у присутності понятих ОСОБА_151 та ОСОБА_152 , за участю спеціаліста: інспектора криміналіста ОСОБА_153 та судово-медичного експерта ОСОБА_154 , у період часу з 01:30 до 06:38 год. слідчим оглянуто місце події, а саме: домоволодіння розташоване в АДРЕСА_2 . Під час огляду встановлено, що двері у літню кухню не пошкоджені, замки не мають слідів зламу, а також не пошкоджене вікно. Слідчим ретельно описані всі речі, що знаходились у приміщенні, розташування трупа, одяг, в який останній був одягнутий та тілесні ушкодження, виявлені на трупі, а саме: на тильній поверхні обох кістей численні садна неправильної округлої форми з підсохлою буро-червоною поверхнею нижче шкіри від 0,5х0,4 мм до 0,1х0,6 мм. В верхніх відділах правої бічної поверхні: грудної клітки, на рівні 5-го ребра виявляється щілиноподібне, трохи дугоподібної форми ушкодження орієнтоване скісо вертикально (зверху до низу трохи зправа на ліво) краї рани рівні. Нижній кінець гострий, верхній закруглений, інших ушкоджень не виявлено. Ковдра під трупом пропитана підсохлою речовиною схожою на кров. За межами розташування трупа на ковдрі слідів бурого кольору не виявлено. Протокол має доповнення: на обличчі трупа множинні садна спинки носа, виличних областей лівої та правої щоки буро червоного кольору нижче рівня шкіри поверхні. Сліди бурого кольору схожі на кров виявлені на куртці загиблого та поліетиленовому мішку з дровами. При огляді двору домоволодіння, частини вулиці, біля воріт домоволодіння слідів бурого кольору схожих на кров не виявлено. За описаним будинком розташовані господарські споруди, погріб, кам`яні пристройки. Біля другої пристройки розташована металева драбина під якою знаходиться металева ємність, на землі між ємністю та стіною пристройки лежить побутовий ніж, ручка чорного кольору, довжина ножа 21,5 см, ширина леза в найширшій частині 2 см, ширина ручки в найширшій частині 2,5 см. З килиму під трупом на марлевий тампон зроблено змив речовини бурого кольору.

Під час огляду виявлено: труп, ніж, сліди, речі, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, які належним чином запаковані та в послідуючому направлені для проведення відповідних експериз. Під час огляду застосовані технічні засоби, які зазначені у протоколі. Протокол прочитано вслух, записано вірно, заяв, доповнень не надійшло, протокол підписано всіма учасниками слідчої дії (т.2, а.с.5-28 з додатками);

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 195480411 від 02.01.2020 року, реєстраційний номер майна 12594621, згідно якого житловий будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_155 в цілому, номер запису: 121, в книзі 12 стор.3, на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРЛ-661090 від 11.08.2011 року, р.№1573 (т.2,а.с.35-36);

Правомірність проведення огляду підтверджується ухвалою від 03.01.2020 року слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області про надання дозволу на проведення огляду в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_2 право власності на який зареєстроване за ОСОБА_156 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що відбувся 02.01.2020 року з метою відшукання та вилучення речей та предметів, які могли зберегти на собі сліди злочину (т.2,а.с.37-38);

Протокол огляду трупа від 02.01.2020 року в період часу з 17:00 до 17:30 год. у присутності понятих за участю судово-медичного експерта ОСОБА_154 слідчим проведено огляд трупа ОСОБА_14 в приміщенні Іванівського бюро СМЕ, Під час огляду струпа встановлено, що на правій боковій поверхні грудної клітини є поріз проникаючий в середину довжиною 2,5 см. На трупі вдягнена футболка чорного кольору, синтетичної матерії, в правому боці маються розрізи довжиною близько 2,5 см. На футболці навколо порізу є плями темно бурого кольору схожі на кров. Спортивна куртка сірого кольору з капюшоном з білими полосами, на куртці є плями біологічного походження, зовні схожі на кров, також на правому боці є поріз близькою довжиною 2,5 см. Джинси сірого кольору, вище колін на стегновій частині вимазані у кров, спортивні штани червоного кольору, котрі також мають сліди крові. Гумові галоші чорного кольору на ногах, які мають сліди, а саме плями крові. Під час огляду вилучені речі, в які був одягнений ОСОБА_14 , зі слідами бурого кольору, схожими на кров, а також нігтьові зрізи з рук. Протокол прочитаний, записано вірно без зауважень (т.2,а.с.39-41);

Лікарське свідоцтво про смерть №1 (остаточне) від 02 січня 2020 року, згідно якого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у власному помешканні: в с.Букачі, Іванівського району, Одеської області; довідка про причину смерті №1 від 02 січня 2020 року, згідно якої ОСОБА_14 , 57 років, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , причина смерті: напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення тілесних ушкоджень. Причина смерті встановлена судово-медичним експертом ОСОБА_157 , завідуючим Іванівським відділенням Одеського обл.бюро СМЕ, на підставі розтину. Хвороба (патологічні стани), що призвела до смерті: травматичний гемопневмоторакс, проникаюче колото-різане поранення правої бічної поверхні грудної клітки, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства, алкогольна інтоксикація (т.2,а.с.45-46);

Протокол огляду місця події від 04.01.2020 року згідно якого у присутності понятих слідчий у період часу з 12:10 до 12:40 год оглянув ділянку місцевості, розташовану на березі ставка в с.Букачі. На відстані 3,95 м від кромки води на землі під фрагментом бетонного стовбика, довжиною 45 см на землі лежить ніж загальною довжиною 26,5 см, довжина леза 15,5 см, довжина ручки 11 см, ширина леза (в найбільшій ширині) 2 см. Ручка ебонітова, кріпиться трьома заклепками. Кінець леза гострий, заточка одностороння, орієнтація ножа: ручка в бік (спрямована) північного сходу (Північ-Схід), кінець леза в напрямку північ-захід. Від ножа на схід на відстані 27,50 м розташована проїзджа дорога вулиці Зелена. На узбіччі проїзжджої частини знаходиться пам`ятний знак, огороджений. Відстань від ножа на північ до уомвної лінії місцезнаходження памятного знака складає 40 м і від умовного орієнтиру (лінії) до пам`ятного знаку відстань складає 12,6 м. Виявлений ніж знаходиться по третій лінії навпроти домоволодіння по АДРЕСА_2 безпосередньо навпроти кам`яного одноповерхового будинку (літня кухня), відстань від металевої огорожі домоволодіння АДРЕСА_2 до ножа складає 39,20 м. На ножі відсутні сліди, є нашарування пилу, землі (грунту) на лезі біля ручки ножа наявні нашарування бурого кольору. Виявлений ніж запаковано в картонну коробку та щільно перемотано липкою стрічкою скотчем. Протокол прочитаний, записано вірно, заяв, зауважень не надійшло. (т.2, а.с.47-54 з фото таблицею);

Згідно ухвали від 15 січня 2020 року слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області про арешт майна, накладено арешт на ніж загальною довжиною 26,5 см з ебонітовими накладками коричневого кольору на ручці ножа до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню (т.2.а.с.55-56);

Заява ОСОБА_6 від 02.01.2020 року про те, що вона добровільно видає свої речі, а іменно: сірий светр, кофту коричневу, футболку зелену, лосини чорні, чоботи чорні, в які вона була вдягнена 01.01.2020 року (т.2,а.с.57);

Протокол огляду від 02.01.2020 року згідно якого у присутності понятих за участю ОСОБА_6 , у період часу з 12:38 до 13:15 год слідчий оглянув речі, які добровільно видала остання та вилучив оглянуті речі. Протокол прочитаний, доповнень та зауважень не надійшло (т.2,а.с.59-60);

Постанова про визнання й залучення до кримінального провадження речових доказів від 04.01.2020 року, згідно якої слідчий визнав речовим доказом та долучив до кримінального провадження ніж загальною довжиною 26,5 см з ебонітовими накладками коричневого кольору на ручці ножа та після проведення відповідних експертизи, речовий доказ здати до кімнати зберігання речових доказів Іванівського ВП (т.2,а.с.65);

Постанова від 02.01.2020 року про визнання й залучення до кримінального провадження речових доказів, згідно якої слідчий визнав речовими доказами та залучив до кримінального провадження, оглянуті 02.01.2020 року речі. Речові докази після проведення відповідних експертиз здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Іванівського ВП (т.2.а.с.66-68);

Протокол огляду від 02.01.2020 року згідно якого слідчий у період часу з 20:00 до 20:50 год оглянув всі речові докази, долучені до кримінального провадження, на які ухвалою від 03.01 2020 року слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області накладено арешт (т.2, а.с.69-70, а.с.71-73);

Заява ОСОБА_158 від 13.01.2020 року про приєднання до матеріалів кримінального провадження куртки і шапочки, які належать його доньці ОСОБА_6 , в яких вона була одягнена 01.01.2020 року та з проханням зберігати вказані речі в кімнаті зберігання речових доказів до вирішення справи по суті (т.2,а.с.74);

Протокол огляду предметів від 13.01.2020 року, згідно якого слідчий за участю ОСОБА_159 та захисника підозрюваної ОСОБА_160 провів огляд предметів, а саме: синтетичної куртки чорного кольору з капюшоном, бувшої у використанні, без механічних пошкоджень і шапочки чорного кольору, на передній частині якої наявні візерунки сріблястого кольору, бувшої у використанні, без механічних ушкоджень, на яких при візуальному огляді видимих слідів біологічного походження (крові та інших слідів) не виявлено. Оглянутий одяг поміщено до сейф пакету ЕХР 0400769 та запаковано з первинним упакуванням в присутності участиків слідчої дії, зауважень та заперечень не надійшло (т.2,а.с.75);

Постанова про визнання й залучення до кримінального провадження речових доказів від 13.01.2020 року, згідно якої слідчий долучив до кримінального провадження у якості речових доказів куртку чорного кольору і шапку чорного кольору, які належать ОСОБА_6 та в які вона була одягнута 01.01.2020 року (т.2,а.с.76);
Заява ОСОБА_161 від 30.01.2020 року, якою вона дозволяє співробітникам поліції провести слідчі експерименти за участю підозрюваної та свідків на території і в літній кухні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить їй на праві приватної власності (т.2,а.с.80);

Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 , виданий 21.09.2011 року, власник ОСОБА_45 (т.2,а.с.81-85);

Протокол проведення слідчого експерименту від 25 квітня 2020 року, згідно якого слідчий провів слідчий експеримент на місці події зі свідками ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 з метою перевірки і уточнення відомостей допитів вказаних свідків. У відповідності до ст.223 КПК України поняті не долучались у зв`язку з застосуванням безперервної відеозйомки. В ході слідчого експерименту свідки знаходячись на вулиці біля будинку АДРЕСА_3 розповіли та відтворили на місці відомі їм обставини вчинення злочину. Протокол прочитаний в голос, записаний вірно, заяв, зауважень не надійшло (т.2, а.с.86-92 з додатком картою пам`яті 16 ГБ) Відезапис слідчого експерименту переглянутий у судовому засіданні у присутності вказаних свідків після їх допиту судом. Жодних зауважень від учасників судового розгляду щодо вказаного протоколу слідчої дії суду не надходило. Вказані свідки надали у судовому засіданні аналогічні пояснення про відомі їм обставини інкримінованого обвинуваченій злочину, протиріч вказані докази не містять і приймаються судом до уваги у повному обсязі.

Висновок експерта №208 від 12.05.2020 року судово-медичної експертизи одягу (кофти з капюшоном, футболки), що належав ОСОБА_14 , 1963 р.н. та двох ножів. В синтезуючій частині висновку експерт встановила, що за результатами раніше проведених досліджень: на кофті ОСОБА_14 в середній третині правої половини переду розташоване наскрізне ушкодження, яке є колото-різаним, відповідає пошкодженню №1 на футболці. Ці ушкодження заподіяні одночасно клинком плоского колючо-ріжучого предмета типу ножа, що має обушок, лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 2,6 см. В пошкодженні на одязі відобразилися загальні (групові) ознаки травмуючого предмета. На клапті шкіри правої бічної поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_14 є одна наскрізна колото-різана рана, яка могла бути утворена плоским колючо-ріжучим знаряддям, типу ножа, клинок якого має обушок і лезо, з шириною зануреної частини клинка не більше 2,6 см. Проведеним експериментально-порівняльним дослідженням по наявним груповим ознакам не виявлено суттєвих відмінностей справжнього колото-різаного пошкодження на клапті шкіри від трупа ОСОБА_14 і на його кофті з експериментальними ушкодженнями, які утворені як клинком ножа №1 так і клинком ножа №2. Результати дослідження не виключають можливості заподіяння колото-різаного ушкодження одним з представлених ножів. Враховуючи, наявність на клинку ножа №1 клітин з домішкою крові, які збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 , 1963 р.н., найбільш вірогідним колото-різане ушкодження ОСОБА_14 могло бути заподіяне клинком ножа №1, вилученого на березі ставка в с.Букачі. У підсумках лікар судово-медичний експерт-криміналіст зазначила, що результати експериментально-порівняльного дослідження не виключають можливості заподіяння колото-різаного ушкодження на клапті шкіри від трупа ОСОБА_14 і на його кофті одним з представлених ножів, але наявність на клинку ножа №1 клітин з домішкою крові, які збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 , дозволяє вважати, що колото-різане ушкодження ОСОБА_14 найімовірніше могло бути заподіяне клинком ножа №1, вилученого на березі ставка в с.Букачі. (т.2, а.с.147-153 з фото таблицею);
Висновок експерта №162 від 22.04.2020 року судової молекулярно-генетичної експертизи нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_14 , згідно якого у зрізах нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_14 (об`єкти №1,2) виявлено кров людини та клітини з ядрами і встановлено їх генетичні ознаки, які збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 та не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_150 та ОСОБА_6 . Походження домігуючих генетичних ознак клітин з домішками крові виявлених у зрізах нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_14 від ОСОБА_164 та ОСОБА_6 виключається. (т.2,а.с.158-169 з додатком у вигляді таблиць);

Висновок експерта №167 від 05.05.2020 року судової молекулярно-генетичної експертизи ножа, вилученого при проведенні огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 у дворі домоволодіння. Згідно висновків на ножі (об`єкти №1,2.3) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішок крові, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю та деградацією біологічного матеріалу. Висловитись про походження поодиноких клітин з ядрами без домішок крові, виявлених на ножі від ОСОБА_14 , ОСОБА_164 , ОСОБА_6 не представляється за можливе у зв`язку із зазначеним у п.1 даного експертного висновку (т.2, а.с.174-180);
Висновок експерта №163, №164, №165 від 21.04.2020 рокусудової молекулярно-генетичної експертизи ДНК-профілю, згідно яких встановлені генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_6 (об`єкт №1) та ОСОБА_150 ( об`єкт №1), ОСОБА_14 (об`єкт №1), які наведено в таблиці (т.2,а.с.185-192, а.с.196-203, а.с.209-215);

Висновок експерта №166 від 22.04.2020 рокусудової молекулярно-генетичної експертизи представленого на дослідження ножа, вилученого на березі ставку напроти домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: рукоятки та клинка. Згідно висновків на ножі (об`єкти №1,2) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові та встановлено їх гететичні ознаки, які наведено у таблиці. На ножі (об`єкти №3,4) виявлено поодинокі клітини з ядрами з домішкою крові генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові виявлених на ножі (об`єкти №1,2) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 та не збігаються з генетичними ознакми зразків крові ОСОБА_164 , ОСОБА_6 .. Походження клітин з ядрами з домішкою крові виявлених на ножі (об`єкти №1,2) від ОСОБА_164 , ОСОБА_6 виключається. Висловитись про походження поодиноких клітин з ядрами з домішкою крові виявлених на ножі (об`єкти №3,4) від ОСОБА_14 , ОСОБА_164 , ОСОБА_6 не представляється за можливе у зв`язку із вищезазначеним (т.2.а.с.220-229);

Висновок експерта №161 від 29.04.2020 рокусудової молекулярно-генетичної експертизи нігтьових зрізів з обох рук ОСОБА_6 . Згідно висновків у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої та лівої руки підозрюваної ОСОБА_6 (об`єкти №1,2) виявлено кров людини та клітини з ядрами і встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження. Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові виявлених у піднігтьовому вмісті щрізів нігтьових з правої руки підозрюваної ОСОБА_6 (об`єкт №1) є змішаними, містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_6 та ОСОБА_14 . Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з лівої руки підозрюваної ОСОБА_6 (об`єкт №2) є змішаними та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові, що домінують серед змішаних генетичних ознак в об`єкті №2 збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 . Походження домінуючих генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з лівої руки підозрюваної ОСОБА_6 (об`єкт №2) від ОСОБА_6 виключається (т.2, а.с. 234-246);

Висновок експерта №301 від 06.04.2020 року судово-медичної експертизи кофти, пари чобіт потерпілого ОСОБА_14 . Згідно висновків кров потерпілого ОСОБА_14 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. На спортивній кофті і парі чобіт потерпілого ОСОБА_14 знайдена кров людини, при встановленні групової приналежності якої виявлено антиген В, властивий групі В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Таким чином, встановлено походження крові на досліджених речових доказах від потерпілого ОСОБА_14 (т. 2, а.с. 250-253);
Висновок судово-психіатричних експертів №128 від 12.03.2020 року, згідно якого ОСОБА_6 у період часу, що ставиться до здійснення інкримінованого їй діяння, ознак будь якого хронічного психічного захворювання, недоумства, іншого хворобливого стану психіки не виявляла В зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не проводився медичний огляд для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, достовірно встановити ступінь алкогольного сп`яніння на момент скоєння правопорушення, у якому вона підозрюється, не уявляється можливим, але зі слів підекспертної, а також показань свідків, безпосередньо напередодні скоєного правопорушення, ОСОБА_6 вживала алкогольні напої, а саме вино, тому в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, знаходилась у стані простого (не патологічного) алкогольного сп`яніння, однак її дії не були обумовлені будь-якими переживаннями психотичного рівня (марення, галюцинації), якісно порушеною свідомістю, про це свідчить те, що вона правильно орієнтується у навколишньому, була доступна адекватному мовному контакту, здійснювала складні цілеспрямовані дії, які не були обумовлені якісним порущенням свідомості, або галюцинаторно-маячними переживаннями. Про відсутність у піддослідної на момент скоєного будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, свідчать показання самої піддослідної та результати дійсного обстеження. У підозрюваної зберігалася зв`язність переживань і орієнтування у навколишньому, події не носили друку ірреальності, фантастичності, сноподібності. Тому ОСОБА_6 на період досліджуваної по справі інкримінованої ситуації, була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час здатна розміти сенс висунутої проти неї підозри, показання свідків, усвідомлювати необхідність відповідальності, брати участь у слідчих діях і постати перед судом. За своїм психічним станом ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Експерт-психолог прийшов до висновків, що підекспертна ОСОБА_6 будь-яких порушень пізнавальної сфери діяльності не виявляє. Її інтелектуальний рівень відповідає віковій нормі, випробувана здатна до свідомого планування поведінки, контролю і корекції своїх дій та вчинків. Для неї характерні такі індивідуально-психологічні особливості, як егоцентризм, екстравертованість, тенденція привертати до себе увагу, перебувати у центрі подій, підвищена, але не стійка самооцінка та рівень домагань, примхливість, нетерпимість до протидії, зниження конфліктної та фрустраційної толерантності, риси запальності та схильності до маніпулювання, зовнішньозвинувачуючі форми емоційного реагування з раціоналізацією власної правоти, підвищена афективна ригідність та схильність застрягати на значимих переживаннях. По своїй глибині та виразності ці індивідуально-психологічні прояви не перевищують умовної нормо-статистичної межі характерологічних відхилень та не могли суттєво вплинути на поведінку підекспертної та її свідомість в ситуації, що досліджується у справі. Випробувана ОСОБА_6 у досліджуваній у справі ситуації, в тому числі і напередодні її, не знаходилась у якому-небудь юридично значимому емоційному стані, який би міг суттєво вплинути на її свідомість та поведінку, а знаходилась у стані алкогольного (простого, непатологічного) сп`яніння. Оскільки випробувана ОСОБА_6 при проходженні експертизи категорично заперечує свою причетність до скоєння досліджуваного злочину, тому безпосередня кваліфікація її емоційного стану в досліджуваній у справі ситуації є недоречною. Підекспертна здатна правильно сприймати обставини, які мають значення у справі і надавати про них свідчення. Схильності до паталогічного фантазування, підвищеної навіюваності вона не виявляє. Що стосується питань дослідження відеозапису допиту підекспертної від 02.01.2020 року, то аналіз та дослідження відеоматеріалів - інший різновид судово-психологічної експертизи, що виконуєься у форматі окремого експертного завдання (т.3, а.с.1-13);
Висновок експерта №121 від 26.02.2020 року судово-медичної імунологічної експертизи марлевого тампону зі змивом з килима з-під трупа ОСОБА_14 , полімерного мішка та чоловічої куртки потерпілого ОСОБА_14 , вилучених 02.01.2020 року при огляді місця події в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . У підсумках якого зазначено, що кров потерпілого ОСОБА_14 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. На марлевому тампоні (об`єкт №1 - маркування відділення) зі змивом з трупа ОСОБА_14 , полімерному мішку (об`єкти №2-5), чоловічій куртці (об`єкти №6-11) потерпілого ОСОБА_14 , вилучених 02.01.2020 року при огляді місця події за вказаною адресою виявлена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від особи носія даної групової приналежності, у тому числі від потерпілого ОСОБА_14 (т.3,а.с.18-21);
Висновок експерта №78 від 12.03.2020 року судово-медичної криміналістичної експертизи одягу (кофти, светра, футболки, лосин) та взутті (чобіт), які належать ОСОБА_6 . Згідно підсумків якої, на одязі (светрі, кофті, футболці, лосинах) та взутті, ща належать ОСОБА_165 , 1973 р.н., виявлені накладення, схожі на кров, які представлені: - розпливчатими плямами нечітких контурів, неправильної форми, судити про механізм утворення яких не представляється можливим, які розташовані на кофті (передня поверхня, правий і лівий рукав) на лосинах (передня поверхня); - переривчастими слідами у вигляді помарок, які утворені від динамічного контакту з поверхнею, що має накладення, схожі на кров. Помарки розташовані на кофті в нижній третині переду справа, на переді светра, на лосинах спереду зліва, область крокового шва, на чоботях (внутрішня бокова поверхня, на носках); - ділянками просочення, які утворені від контакту з поверхнею, що має щедрі накладання схожі на кров, з подальшим просоченням матеріалу в напрямі зовні всередину. Ділянки розташовані по краю застібки "блискавка" на кофті, на передній поверхні лосин; - слідами крапель і бризок, які розташовані на переді футболки зліва, на внутрішній бічній поверхні лівого чобота і утворені від падіння під різним кутом частинок речовини, схожої на кров, на вказані ділянки, звернені до джерела слідоутворення; - плямами неправильної форми, які розташовані на передній поверхні кофти зліва, на светрі спереду зліва, на футболці спереду зліва, утворені від злиття первинних слідів (крапель). Патьоки, які відходять від цих ділянок утворені при стіканні речовини під дією сили тяжіння, їх орієнтація вказує на нахил тулуба вліво в момент утворення слідів (т.3,а.с.25-43 з фото таблицями);
Висновок експерта №72 від 16.03.2020 року судово-медичної криміналістичної експертизи одягу (кофти з капюшоном, футболки,брюки, кальсони) та взуття (чоботи), які належали ОСОБА_14 Підсумки: 1-3. На раніше дослідженому клапті шкіри правої бічної поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_14 , розташовується одна наскрізна колото-різана рана, яка могла бути утворена плоским колючо-ріжучим знаряддям, типу ножа, клинок якого має обушок і лезо, з шириною зануреної частини клинка не більше 2,6 см. На одязі останнього виявлені ушкодження. Колото-різане ушкодження в середній третині правої половини кофти і ушкодження №1 на футболці, яке йому відповідає, утворені одночасно клинком плоского колючо-ріжучого предмета типу ножа, що має обушок і лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 2,6 см. Колото-різане ушкодження №1 на передній поверхні правої половини брюк в середній третині і ушкодження на кальсонах, яке йому відповідає утворені одночасно, верхня його частина може відповідати основному ушкодженню, яке утворене при зануренні клинка плоского колючо-ріжучого предмета типу ножа, що має обушок, лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 2,2 см. Нижня частина ушкодження може відповідати додатковому розрізу, який утворений при витяганні клинка з деяким поворотом. Ушкодження №2 на передній поверхні футболки, а також ушкодження №2 і №3 на праві половині брюк є розривами, утворені від надмірного розтягування ниток та цих ділянках. На взутті ушкоджень не виявлено (т.3,а.с.47-57 з фото таблицями);
Висновок експерта №73 від 17.03.2020 року судово-медичної криміналістичної експертизи одягу (кофти з капюшоном, футболки, брюки, кальсони) та взуття (чоботи), що належало ОСОБА_14 . Підсумки: 1. На одязі та взутті, що належало останньому виявлені накладення, схожі на кров, що підсохнула, які представлені: - великою ділянкою просочення на кофті і футболці, яка займає майже усю праву половину переду і правий рукав, через правий бічний шов переходить на спину, де займає нижню половину і продовжується широкою вертикальною смугою вгору, утворена в результаті контакту одягу з ділянкою тіла, де розташована колото-різана рана, що супроводжується зовнішньою кровотечею. Напрям просочення зсередини назовні. Ділянка просочення через бічний шов переходить на задню поверхню, що може бути обумовлено горизонтальним положенням тіла; - ділянкою просочення в області правого бічного шва брюк і кальсонів, яка утворена від контакту з поверхнею, що має щедрі накладення, схожі на кров, напрям просочення зовні всередину; - плямами неправильної форми, нечітких контурів, які розташовані на кофті (задня поверхня лівого рукава, капюшон зліва,лівий плечовий шов), а також на правому чоботі, судити про механізм утворення цих слідів не представляється можливим; - помарками, які розташовані на передній поверхні кофти, на передній і задній поверхнях брюк, на бічних поверхнях лівого чобота і утворені в результаті динамічного контакту з поверхнею , що має накладення, схожі на кров; - слідами крапель і бризок круглої і овальної форми, які розташовані на передній поверхні правої половини брюк в середній третині, а також в області лівого крокового шва і утворені при падінні різним кутом частинок речовини, схожої на кров, на вказані ділянки одягу, звернені до джерела слідоутворення; - слідами крапель, які розташовані в області носка лівого чобота і утворені при падінні крапель речовини, схожої на кров, з висоти біля 1 м. (т.3, а.с.60-75 з фото таблицею);
Висновок експерта №104 від 06.02.2020 року судово-медичної імунологічної експертизи светра, кофти, які вилучені у підозрюваної ОСОБА_6 .. Підсумки 3.1 Кров потерпілого ОСОБА_14 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. 3.2. На светрі, кофті, вилучених у підозрюваної ОСОБА_6 , виявлена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною ситемою АВО, що не виключає її походження від особи-носія даної групової приналежності, у тому числі від потерпілого ОСОБА_14 (т.3,а.с.76-78);
Висновок експерта №1 від 03.02.2020 року судово-медичної експеризи трупа ОСОБА_14 , згідно якого у відповідності до поставлених питань експерт прийшов до наступних підсумків: 1. Смерть ОСОБА_14 полягає у прямому причинному зв`язку з наявними ушкодженнями, і настала від сліпого, проникаючого у грудну порожнину, колото-різаного поранення правої бічної поверхні грудної клітки (ушводження №1), з пошкодженням міжреберних м`язів, міжреберної артерії і правої легені, з подальшим масивним крововиливом в грудну порожнину, від гемопневмоторакса (скупчення крові та повітря в порожнині плеври), що розвинувся в перебігу травматичного процесу. - Про це свідчить наявність сліпої проникаючої у грудну порожнину, колото-різаної рани правої бічної поверхні грудної клітки, повного перетину міжреберних м`язів і міжреберної артерії п`ятого міжребер`я та правої легені, слабо виражене малокрів`я внутрішніх органів шкіри, підшкірної клітковини і внутрішніх органів, виражені трупні плями, сліди рідкої крові в порожнинах серця і великих судин. - Судячи по ступеню розвитку трупних явищ, при розтині в морзі 02.01.2020 року о 11.30 год. (трупні плями синюшно-фіолетові, слабо виражені, розташовані на задньо-бічних поверхнях тіла. По дозованому натискуванні днамометром 2 кг/см2 впродовж 3-х секунд, зникають і через 3,5 хвиини відновлюють свій колір. Трупне задубіння добре виражене у всіх групах м`язів. Труп рівномірно холодний. Ознаки гниття відсутні). З урахуванням погодних умов і пори року, місця і умов перебування трупа, можна вважати, що від моменту смерті до розтину пройшло близько 12-14 годин. 3. - При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_14 були виявлені наступні ушкодження: сліпе, проникаюче у грудну порожнину, колото-різане поранення правої бічної поверхні грудної клітки (ушкоження №1), наскрізне колото-різане пошкодження міжреберних м`язів і міжреберної артерії п`ятого міжребер`я, клото-різане ушкодження правої легені, синці правої скроневої області (ушкодження №2-4),численні садна обличчя (ушкодження №5-17), множинні садна лівої (ушкодження №18-20) та правої кистей (ушкодження №21-24). Загальна кількість ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа - 24. - Вказані ушкодження, враховуючи наявність набряку, крововиливів, ознак згортання крові, схожість морфологічних особливостей, а також результати судово-гістологічного дослідження органів і тканин трупа, утворилися майже одночасно або в короткий проміжок часу, незадовго до смерті, і є прижиттєвими. 4. Враховуючи храктерні морфологічні особливості у ушкодження правої бічної поверхні грудної клітки (ушкодження №1) - один гострий, другий - закруглений кінці ран, рівні, нездерті краї, наявність глибокого щілиноподібної форми ранового каналу, з рівними, гладкими, прямовислими стінками, морфологічних особливостей пошкодження правої легені, а також результати медико-криміналістичного дослідження, зазначені ушкодження є колото-різаними; утворилися від дії будь-якого плаского колюче-ріжучого знаряддя, типу ножа, який має гостро вигострене лезо і обушок, в результаті розділення тканин при зануренні у м`які тканини по вісі поздовжника клинка. Ширина клинка на рівні занурення - не більше 2,6 см, довжина - не менше 2,3 см. Направлення ранового каналу справа наліво, трохи угору. 5. Синці лиця (ушкодження №2-4), вогнищеві крововиливи у м`які покриви голови та обличчя, виявлені при судово-медичному дослідженні трупа, утворилися від дії тупого предмета (тупих предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею у місці прикладання травмуючої сили, а множинні садна обличчя (ушкодження №5-17), лівої і правої кистей (ушкодження №18-20 та №19-24) - від ударів з ковзанням по поверхні шкіри у місці прикладання травмуючої сили, в результаті множинних ударів (діянь) в області голови і кистей. Про це свідчить характер і морфологічні особливості ушкоджень - наявність масивних крововиливів, вираженого набряку, припухлості та синцевості тканин навколо ушкоджень. - Будь-які морфологічні особливості ушкоджень, що відбивають конструктивні особливості контактуючої поверхні травмуючого предмету, які б дозволили встановити яким саме конкретно предметом заподіяні зазначені синці та садна при дослідженні експертом не встановлені і в розпорядженні експертизи немає. 6. Виходячи з характеру і розташування ушкоджень, потерпілий, після заподіяння йому описаних ушкоджень, міг здійснювати будь-які активні, цілеспрямовані дії нетривалий, невизначений проміжок часу. Будь-які об`єктивні судово-медичні дані, які дозволили б встановити точний проміжок часу при судово-медичному дослідженні трупа не виявлені і в розпорядженні експертизи немає. - Враховуючи морфологічні особливості, масивність травми, розташування ушкоджень, при такому роду травмі смертельний результат, як показує практика, без надання своєчасної квалііфікованої медичної допомоги, як правило настає в нетривалий, відносно короткий проміжок часу, від розладу життєво важливих функцій організму, який може розвиватися, як в момент після заподіяння ушкоджень, так і в випадках коли потерпілий живе години. - Будь-які об`єктивні судово-медичні дані, які дозволяють встановити точний проміжок часу, при судово-медичному дослідженні трупа не виявлені і в розпорядженні експертизи немає. 7. - Будь-які об`єктивні судово-медичні дані, що дозволяють встановити конкретно, в якому саме положенні знаходився потерпілий в момент заподіяння тілесних ушкоджень, точне взаємне розташування нападаючого та потерпілого, а рівно і послідовність заподіяння ушкоджень, при судово-медичному дослідженні трупа не виявлені і в розпорядженні експертизи немає. В той же час, беручи до уваги множинність ушкоджень, розташування їх на різних часто протилежних одна до одної, поверхнях, їх взаємне розташування, наявність різних за характером ушкоджень, слід вважати, що взаємне розташування нападаючого і потерпілого неодноразово змінювалось. 8. - Сліпа, проникаюча у грудну порожнину, колото-різана рана правої бічної поверхні грудної клітки (ушкодження №1), з ушкодженням міжреберних м`язів, міжреберної артерії, правої легені, є небезпечною для життя, отже має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. - Синці голови, садна обличчя і верхніх кінцівок, носять поверхневий характер, мають незначні, скороминущі наслідки і відносяться до легких тілесних ушкоджень, і у причинному зв`язку зі смертю не полягають. 9. - Садна тильної поверхні обох кистей, що були виявлені при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_14 спостерігаються при спробі захисту і могли б свідчити про можливу боротьбу і самозахист. 10. Враховуючи характер і морфологічні особливості, множинність ушкоджень, розташування їх на різних, часто протилежних одна до одної поверхнях, їх взаємне розтащування, відсутність відповідних протиударних ушкоджень, утворення описаного комплексу ушкоджень нехарактерне для падіння на площину з положення стоячи чи близькому до такого, а є результатом багаторазової дії (ударів) в область голови, тулуба та кінцівок. Будь-які об`єктивні морфологічні ознаки волочіння, проштовхування або шарпання при судово-медичному дослідженні трупа не виявлені. 11. - При судово-токсикологічному дослідженні крові зразків від трупа ОСОБА_14 в крові виявлений етиловий спирт у концентрації 2,74 %о. Зазначена концентрація етилового спирту у крові за життя, згідно з даними офіційних таблиць, могла відповідати сильному ступеню спяніння, що могло сприяти наступу смерті (т.3, а.с.81-92 з додатками);
Протокол отримання зразків для експертизи від 24.01.2020 року, а саме зразків крові у ОСОБА_164 , де є всі підписи учасників слідчої дії та запис про відсутність зауважень (т.3,а.с.96);
Протокол отримання зразків для експертизи від 20.01.2020 року, згідно якого у приміщенні слідчого кабінету слідчого ізолятора за участю медичної сестри, захисника ОСОБА_166 у підозрюваної ОСОБА_6 відібрано зразки крові на експертизу, протокол прочитано, підписано всіма учасниками слідчої дії без зауважень (т.3, а.с.98);
Протокол проведення слідчого експерименту від 25.02.2020 року, згідно якого слідчим у присутності понятих за участю підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_166 , за участю та в присутності інших осіб: слідчого ОСОБА_167 , поліцейських ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 (конвоїри) із застосуванням технічного засобу відеофіксації відеокамери Panasonic 4 FUL HD, мікро SD кінгстон 16 ГБ проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей допиту підозоюваної ОСОБА_6 проведеного 25.02.2020 року в Іванівському відділенні поліції за фактом умисного вбивства ОСОБА_14 01.01.2020 року в селі Букачі., де обвинувачена надала покази аналогічні тим, які надавала у судовому засіданні про свою непричетність до скоєння вбивства. (т.3, а.с.102-108 з відеофайлом а.с.109). Відеофіксація слідчого експерименту переглянута у судовому засіданні, жодних зауважень, щодо зафіксованої на ній інформації не надійшло.
Протокол отримання зразків для експертизи від 02.01.2020 року, згідно якого у процесуальний спосіб у ОСОБА_6 відібрані зразки, а саме: змиви з обох кістей рук, зрізи піднігтьових пластин з правої та лівої рук. ОСОБА_6 з протоколом ознайомлена, зауважень не має (т.3, а.с.123);
Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 02.03.2020 року, згідно якого у володільця КНП "Одеський обласний центр ексреної допомоги і медицини катастроф" Одеської обласної ради на підставі ухвали слідчого судді від 18.02.2020 року здійснено тимчасовий доступ і вилучено наступні речі та документи: копія форми 110/о картки виклику швидкої медичної допомоги №1468 від 01.01.2020; копія форми 109/о картки виклику ШМД №1468 від 01.01.2020; аудіо запис виклику ШМД на 1-у диску упакованому в паперовий конверт (т.3, а.с.147-149);
Опис речей і документів від 02.03.2020 року, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, а саме: копія форми 110/о картки виклику швидкої медичної допомоги №1468 від 01.01.2020; - копія форми 109/о картки виклику ШМД №1468 від 01.01.2020; - аудіозапис виклику ШМД на 1-у диску (т.3,а.с.150);
Лист Одеського обласного центру екстреної медичної допомоги і медицини катастроф Одеської обласної ради від 25.02.2020 року №376 щодо виконання ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів, де зокрема зазначено, що згідно з даними виклику швидкої медичної допомоги №1468 від 01.01.2020 року, виклик був здійснений о 23:11:59 з номеру телефону " НОМЕР_3 ". Приїзд бригади ШМД здійснений о 23:35:20. В картці форми №110/о виїзду швидкої медичної допомоги зафіксовано, що "смерть сталася до приїзду "Швидкої", - копія форми 110/о картки виклику швидкої медичної допомоги №1468 від 01.01.2020; - копія форми 109/о картки виклику ШМД №1468 від 01.01.2020; (т.3,а.с.151-153);
Протокол огляду документа від 16.03.2020, згідно якого слідчим оглянуто оптичний диск, зазначено його серійний номер та об`єм, де в наявності один аудіо запис, який скопійований з бази архіватора спец.лінії "103". Тривалість запису 03 хв. 09 сек. в діалозі бере участь оператор та ОСОБА_164 , яка повідомила, що потрібно викликати "швидку допомогу" в АДРЕСА_2 , людині потрібна допомога, він весь в крові лежить, жінка його приводить до тями, вона також вся в крові, а він вже труп (т.3, а.с.154-157, з диском на а.с.157-а);
Постанова слідчого від 16.03.2020 року про визнання документу речовим доказом та долучення його до матеріалів кримінального провадження, згідно якої визнано речовим доказом вказаний документ - аудіо запис, оглянутий слідчим щодо виклику швидкої допомоги 01.01.2020 року в АДРЕСА_2 (т.2,а.с.158-159);
Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 03.04.2020 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді від 17.03.2020 року здійснено тимчасовий доступ до речей і документів і вилучено карту виклику 109/о на 1 аркуші, карту виклику 110/о на 1 аркуші в копіях, оптичний диск з аудіо дзвінком (зазначено серійний номе та обєм диску), опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді 03.04.2020 (т.3, а.с.162-165);
Лист від 03.04.2020 року №612 про виконання ухвали суду та копія картки виклику бригади ЕМД №80 від 17.12.2019 року, копія картки виїзду бригади ЕМД №80 від 17.12.2019 року, аудіо-запис виклику ЕМД за адресою: АДРЕСА_2 , від 17.12.2019 року (т.3,а.с.167-170);
Протокол огляду документа від 10.04.2020 року, згідно якого слідчим оглянуто оптичний диск з 1 аудіо записом викику ЕМД скопійований з бази архіватору спец.лінії "103" в Одеській області за 17.12.2019 року, де зафіксовано діалог диспетчера та оператора "102" про виклик в АДРЕСА_2 , приватний будинок, жінку побили невідомі, вона спала, прийшли до неї додому, побили, їй 46 років, вона сама дзвонила з телефону " НОМЕР_3 " (т.3, а.с.171-173);
Постанова слідчого від 10.04.2020 року про визнання документу речовим доказом та долучення його до матеріалів кримінального провадження, де слідчим визнано речовим доказом та долучено до справи вищевказаний диск з записом виклику ЕМД 17.12.2019 року (т.3, а.с.174-175);
Протокол огляду документа від 10.04.2020 року, згідно якого слідчим оглянуто оптичний диск (зазначено його серійний номер та об`єм) на якому наявні 6 аудіо-записів скопійовані з бази архіватора спец.лінії "102" ГУНП в Одеській області за 17.12.2019 року: 1. - аудіо-запис №.241140, на якому зафіксовано діалог оператора "102" та медичного працівника, тривалість діалогу 02 хв.23 сек., де мед. працівник повідомив, що у них на виклику побили жінку в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , у неї садно голови, побив невідомий, який у стані алкогольного сп`яніння заліз до неї додому, вона також у стані алкогольного сп`яніння, залишилась вдома, відмовилась від госпіталізації, є контактний телефон " НОМЕР_4 ", передав медпрацівник Вігура. - 2. Аудіо-запис №.240935, на якому зафіксовано діалог оператора "102" та чоловіка, який назвався ОСОБА_171 , тривалість діалогу 01 хв.19 сек., де ОСОБА_147 викликав поліцію в с.Букачі, срочно, бо до них прийшла жінка, вся в паніці, в сльозах, її побили, сусідку звати ОСОБА_46 . 3. Аудіо-запис №.241036, на якому зафіксований діалог оператора "102" та жінки, яка представилась як " ОСОБА_6 ", тривалість діалогу 01 хв. 17 сек., де жінка повідомила, що вона спала вдома, до неї прийшли, почали трусити, побиті руки, обличчя побите, хто побив вона не бачила, двері не закривала. 4. Аудіо-запис №.241056 на якому зафіксовано діалог оператора та жінки, яка назвалась " ОСОБА_6 , тривалість діалогу 00 хв. 37 сек., де ОСОБА_65 нагадала, що вона вже телефонувала, що її душили, били, руки пошкрябані, лице побите, чи довго їй чекати поліцію, чи чекати поки її вбють. Оператор запевнила, що повідомлення зареєстроване і потрібно чекати. 5. Аудіо-запис №.241036 на якому зафіксовано діалог оператора "102" та жінки, яка не представилась, тривалість діалогу 00 хв.11 сек., де жінка, незрозумілими звуками та мовою, не відповідає оператору. 6. Аудіо-запис №.240978 на якому зафіксовано діалог оператора "102" та чоловіка, який назвався " ОСОБА_87 ", тривалість діалогу 03 хв. 06 сек., де чоловік викликав поліцію в АДРЕСА_7 , та на запитання що сталося повідомив, що «тут жінка не дає людині спати, вони сьогодні випивали там і вона начинає бігать до чужих людей, стукає у двері, то чось сама собі возмущається і на нього і на сусідку, вона на нього напала, почала рвати його футболку, інші речі, хотіла його згвалтувати, він її чуть влупив, ну вдарив у лице, тому що не міг її вгомонити, вдарив два рази в лице і все, вона не дає людям спати, а там мала дитина, сусідку звати ОСОБА_46 ». На запитання оператора ОСОБА_172 повідомив, що ОСОБА_46 його також вдарила, поцарапала шию, бігає боса по селу і не дає людям спати, а його виганяє додому. Оператор зафіксувала повідомлення та сказала, щоб чекали поліцію (т.3, а.с.176-182, з диском а.с.183);
Запит слідчого від 11.03.2020 року №453/804 начальнику УОАЗОР ГУНП в Одеській області про надання записів архіватора спецлінії "102" із зафіксованими викликами під №47545746, №47546066, №47546114, №47546337, №47546464, №47547066, у зв`язку з необхідністю дослідження факту спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, що мав місце 17.12.2019 року в с.Букачі, Іванівського району (т.3,а.с.184);
Лист відповідь від 20.03.2020 року №5/1-593 на вказаний запит слідчого з додатком: 1 диском з записами переговорів операторів служби "102" чергової зміни з абоненами номерів за повідомленнями під №, вказаними вище (т.3,а.с.185);
Заява ОСОБА_27 про добровільну видачу відеозапису збереженого на оптичний диск, на якому є запис святкування Нового року по місцю її проживання в с.Букачі в вечірній час 01.01.2020 року, на відео зображені її чоловік ОСОБА_28 , ОСОБА_24 і ОСОБА_6 та з проханням приєднати вказаний запис до матеріалів кримінального провадження (т.3,а.с.186);
Протокол огляду документу від 06.05.2020 року, згідно якого слідчим оглянуто, виданий ОСОБА_163 оптичний диск (вказано його технічні характеристики та об`єм), розмір відео 556 кб, тривалість відео 15 секунд. На відеозапису зображена кімната, в якій на передньому плані справа розташована прикрашена ялинка, біля ялинки знаходиться жінка, одягнена в білу сукню, в ході досудового розсідування встановлено, що це ОСОБА_73 , яка обличчям повернута в бік об`єктиву відео камери, рухається в межах об`єктиву. На задньому плані в кімнаті заходиься чоловік, одягнений в брюки темного кольору, футболку синього кольору, клітчату сорочку, в ході досудового розслідування встановлено, що це ОСОБА_28 , який обличчям повернений до об`єктиву відеокамери. Поряд з ОСОБА_162 знаходиться жінка, одягнена в светр світлого кольору на плечах новорічний дощик мішура синього кольору, нижню частину тіла закриває новорічна ялинка, в ході досудового розслідування встановлено, що це ОСОБА_6 , яка обличчям повернена в бік об`єктиву відео камери. Лунає музика, нерозбірлива розмова між особами, які знаходяться в кімнаті та при цьому танцюють (т.3, а.с.187 з відеозаписом в конверті на а.с.189);
Постанова слідчого від 10.04.2020 року про визнання документів речовими доказами та долучення їх до метаріалів кримінального провадження, згідно якої оглянутий оптичний диск долучено до справи у якості речового доказу (т.3,а.с.190-191);
Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.04.2020 року, згідно якого на виконання ухвали слідчого судді від 06.04.2020 року, слідчий ознайомився з інформацією на цифрових носіях у вигляді роздруківки, порядковий номер реєстрації 9/29 та вилучив цифрові списки роздруківки мобільного зв`язку, які записані на оптичний диск CD-R; - опис речей і документів, які були вилучені на підставі вказаної ухвали слідчого судді; - оптичний диск (т.3, а.с.194-198);
Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.04.2020 року, згідно якого на виконання ухвали слідчого судді від 06.04.2020 року, слідчий ознайомився та вилучив списки роздруківки мобільного зв`язку, які записані на оптичний диск CD-R; - опис речей і документів, які були вилучені на підставі вказаної ухвали слідчого судді; - оптичний диск (т.3,а.с.201-205;
Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.04.2020 року згідно якого на виконання ухвали слідчого судді від 06.04.2020 року, слідчий ознайомився із документами у вигляді роздруківки та вилучив списки роздруківки мобільного зв`язку, які записані на оптичний диск CD-R; - опис речей і документів, які були вилучені на підставі вказаної ухвали слідчого судді; - оптичний диск (т.3, а.с.208-212);
- протокол огляду документу від 15.05.2020 року, де слідчим оглянуто інформацію про з`єднання абонентського номеру НОМЕР_5 , яким користувався ОСОБА_172 з абонентським номером НОМЕР_6 , яким користувалась ОСОБА_6 - з 25.11.2019 року по 17.12.2019 року 32 з`єднання. Аналізом інформації встановлено, що ОСОБА_172 в період часу з 12:01 по 20:39 год. 01.01.2020 року перебував в зоні дії БС: АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 . (т.3, а.с.214-217);
Лист-відповідь від 07.05.2020 за №16/1-320 начальника управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Одеській області слідчому з додатком: роздруківкою з`єднань абонента НОМЕР_5 з абонентськими номерами НОМЕР_6 та НОМЕР_7 ; характеристика абонента НОМЕР_5 ; відомості про з`єднання абонента НОМЕР_5 ; оптичний носій з відомостями отриманими від операторів телекомунікаціних послуг (т.3,а.с.218-219);
Протокол огляду документів від 31.01.2020 року, згідно якого слідчим оглянуто оптичний диск (зазначено його технічні характеристики та об`єм) на якому з бази архіватора спец.лінії "102" ГУНП в Одеьскій області зафіксовано виклики 02.01.2020 з села Букачі, зокрема, аудіо-запис, на якому зафіксований діалог оператора "102" та ОСОБА_6 , де остання повідомила про те, що вона вбила чоловіка, а також зафіксовані неодноразові виклики від ОСОБА_173 , яка повідомляла про вчинене вбивство (т.3, а.с.220-229 з оптичним диском).
Записи відтворені у судовому засіданні, ОСОБА_6 та ОСОБА_164 впізнали свої голоси та не заперечували, що телефонували в поліцію і говорили те, що записано на даних аудіо-записах. ОСОБА_6 повідомила суд, що вона була в істериці і сказала неправду, що саме вона вбила свого чоловіка.
Запит від 15.01.2020 року №49.3/169 про надання інформації, а саме архіватора спецлінії "102"із зафіксованими викликами під №48325351, №48326105, №48327067, №48327111 та відповідь на запит з додатком 1 СД з записами вказаних викликів (т.3, а.с.230-231);
Постанова від 31.01.2020 року про визнання документів речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження, де слідчим визнано речовими доказами та долучено до справи аудіо-записи на оптичному носії з зазначенням його типу, серійного номеру та обєму (т.3.а.с.232-233).
Квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000002, всього 19 найменувань, обсяг 20 одиниць, порядковий номер 382. (т.3 ,а.с.246).
Всі речові докази були надані стороною обвинувачення для огляду у судовому засіданні. Сторона захисту лише наполягала на огляді ножів, які визнані речовими доказами в даному провадженні. Клопотання сторони захисту задоволено.
Судом оглянуто картонну коробку,в яку поміщений ніж вилучений на березі ставка в с.Букачі. Обвинувачена ОСОБА_6 , оглянувши цей ніж, пояснила суду, що вона його не впізнає, вказаний ніж не належав ні їй, ні її чоловіку і вона його вперше бачить.
Судом оглянуто сейф пакет 5518792, в який поміщений ніж, вилучений у дворі домоволодіння по АДРЕСА_2 . Оглянувши цей ніж ОСОБА_6 пояснила, що вона його впізнає, цей ніж належав її покійному чоловіку та завжди перебував у нього чи у підводі, вона цим ножем не користувалась, бо в неї був свій ніж, якого серед речових доказів немає.
На огляді інших речових доказів сторони кримінального провадження не наполягали та вони були повернуті на зберігання до кімнати речових доказів Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.
Стаття 21 КПК України гарантує доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а саме: кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону
Стаття 22 КПК передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.84 КПК).
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК).
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ст.86 КПК).
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ст.94 КПК)
В ході судового розгляду суд відповідно до ст. 22 ч.6 КПК України, п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ «Гурепка проти України № 2» сприяв кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом: був допитаний обвинувачений, потерпілий, досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення. Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.
Таким чином, відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченої з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст.23 КПК України за участю учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка, як це вимагає ст.94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Всі вище перелічені письмові докази зібрані у відповідності до норм діючого процесуального законодавства, будь-яких порушень при їх зібранні та фіксації судом не встановлено, що підтверджується процесуальними документами, наданими суду та долученими до справи.
Суд не приймає до уваги, як доказ обвинувачення заяву ОСОБА_6 від 02.01.2020 року про те, що вона добровільно зізнається в тому, що 01.01.2020 року близько 21:00 год в результаті сварки зі своїм чоловіком вона нанесла йому ножове поранення в результаті він помер (т.2.а.с.58), оскільки обвинувачена відмовилась від цієї заяви. А також не приймає цю заяву, як помякшуючу обставину з`явлення із зізнанням.

Протокол слідчого слідчого експерименту за участю обвинуваченої суд приймає до уваги частково, та вважає доведеним її присутність на місці вчинення злочину, оскільки під час всього слідства обвинувачена цей факт не заперечувала. Разом з цим в іншій частині вказаний слідчий експеримент протирічить іншим доказам по справі та судом до уваги не приймається.

Судом ретельно перевірена версія сторони захисту щодо непричетності обвинуваченої до вчинення інкримінованого злочину.
Як вбачається з доказів, досліджених судом, обвинувачена неодноразово змінювала версії щодо обставин вбивства свого чоловіка, викладаючи їх на свою користь і перекладаючи відповідальність за вбивство на інших осіб. З її версій вбачається, що вбивство могли вчинити, зокрема, ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_15 . Згодом вона почала стверджувати, що вбивство вчинив ОСОБА_15 через те, що вона не забрала заяву про згвалтування з поліції. Вказане, окрім іншого, знайшло своє відображення у п.21 висновку судово-психіатричних експертів, де підекспертна багаторазово змінювала свої покази, що суд розцінює як захисну позицію обвинуваченої з метою уникнення відповідольності. Разом з цим експертами встановлено, що обвинувачена має риси запальності та схильності до маніпулювання, тому суд розцінює її покази та поведінку в суді також як спробу уникнути від відповідальності.
Судом встановлено, що жодних заяв про згвалтування ОСОБА_6 з 17.12.2019 року по 01.01.2020 року в поліцію не подавала. При виїзді «швидкої» за викликом 17.12.2019 року були виявлені у неї незначні ушкодження обличчя, інших тілесних ушкоджень та слідів, характерних для згвалтування, виявлено не було. Від госпіталізації вона відмовилась. Із записів викликів лінії «102», вазаних вище, вбачається, що 17.12.2019 року поліцією було прийнято декілька дзвінків повідомлень з села Букачі, де ОСОБА_6 вказувала на те, що її хотів вбити невідомий, пошкодив їй обличчя, руки,а ОСОБА_15 зазначав, що вона п`яна блукає по селу, побила його і хотіла його згвалтувати, тобто вони обоє повідомляли про неправомірну поведінку один одного, але ОСОБА_6 не називала прізвище ОСОБА_22 , а він, навпаки, викликав поліцію щодо її дій. Обидві особи були в нетверезому стані. Отримавши такі повідомлення поліція не виклик не виїхала.
Жодних повідомлень від ОСОБА_6 про погрози вбивством їй чи її родичам від ОСОБА_22 у вказаний період до поліції не надходило. З її показів вбачається, що вона жаліла ОСОБА_22 і не хотіла, щоб його притягували до відповідальності.
При огляді речових доказів обвинувачена доводила суду, що ніж, знайдений на березі ставка навпроти їх домоволодіння і є знаряддям злочину, але на ньому немає відбитків її пальців рук і його міг викинути вбивця.
Суд, аналізуючи ці покази, приходить до висновку, що з моменту вчинення вбивства ОСОБА_6 намагалася створити штучні докази причетності інших осіб до вбивства, а саме: вона попросила свідка ОСОБА_59 забрати з місця вчинення злочину ніж з чорною рукояткою і викинути його, щоб він не був знайдений. У неї було достатньо часу перед тим, як вона повідомила сусідів про вбивство чоловіка, щоб знищити сліди своїх пальців рук на обох ножах і викинути один ніж у бік ставка, розраховуючи, що він впаде у воду і не буде знайдений. Вказаний ніж був виявлений свідком ОСОБА_121 02.01.2020 року з 08.00 до 09.00 годин на березі ставка саме навпроти літньої кухні, де проживали ОСОБА_61 і всього за 1,5 метри до води, що навело його на думку про те, що цей ніж міг викинути вбивця, про що він повідомив поліцію.
З наданих суду доказів вбачається, що обвинувачена у день та час вбивства чоловіка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується показами свідків, допитаних судом, висновком судово-психіатричної експертизи, а також тим що сама обвинувачена не заперечувала факт вживання нею вина на протязі 01.01.2020 року.
Суд критично ставиться до показів обвинуваченої про те, що вона не могла нанести тілесні ушкодження на обличчі і руках чоловіка, бо у неї самої ушкоджень не було і навіть манікюр не зіпсувався і нігті не були пошкоджені, а кров на її руки і під нігті попала, коли вона притискала чоловіка до себе та надавала йому допомогу. З висновку експертизи піднігтьового вмісту обвинуваченої ОСОБА_6 , описаного вище, вбачається що під її нігтями були знайдені крім крові, ядровмісні клітини, які походять від ОСОБА_14 .. Суд вважає, що вказані біологічні зразки загиблого потрапили під нігті обвинуваченої при спричинені нею ушкоджень обличчя чоловіка у вигляді саден, що виключає можливість потрапляння цих зразків у піднігтьовий вміст лише при наданні допомоги потерпілому. Відсутність у потерпілого будь-яких біологічних зразків у піднігтьових зрізах та навпаки наявність у останнього тілесних ушкоджень на руках характерних для самозахисту, а також відсутність будь яких тілесних ушкоджень у обвинуваченої, на переконання суду свідчить про те, що саме ОСОБА_6 вбила свого чоловіка, а останній навіть не очікував такої її поведінки, тому зайняв при нападі на нього не активну позицію, а захищався, що підтверджували всі свідки у судовому засіданні, наполягаючи на тому, що він ніколи не бив дружину.
Версія обвинуваченої про те, що сліди крові на її одязі виникли лише від притискання нею чоловіка до себе, спростовується висноком судово-медичної експертизи одягу як обвинуваченої, так і загиблого, описані вище. Так на одязі обвинуваченої крім помарок від притискання, виявлені сліди крапель крові та патьоки від падіння під силою тяжіння, що свідчить про те, що при нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_14 заходився обличчям до ОСОБА_6 з нахилом вліво, отже саме вона нанесла йому смертельне поранення грудної клітини, від якого він помер на місці.
Версія обвинуваченої, що вона як правша не могла нанести удар у ліву частину грудної клітки потерпілого є надуманою та не вартою уваги, оскільки локалізація ушкодження, яке останній отримав саме і притаманна для правші.
Перевіряючи версію обвинуваченої щодо можливої причетності ОСОБА_104 до вбивства ОСОБА_14 суд встановив, що вказана версія перевірялася органом досудового розслідування та судом і отримані докази свідчать про непричетність ОСОБА_172 до цього вбивства. Отримана інформація від операторів телекомунікаційних мереж свідчить про те, що він перебував у місці дії базових станцій, які не обслуговують місце вчинення злочину. Свідки обвинувачення, як родичі, так і ті які не є родичами ОСОБА_22 підтвердили, що з 30.12.2019 року по 12.00 годин 02.01.2020 року останній перебував у селі Великий Буялик за 12 кілометрів від місця вчинення вбивства. Суду не надано доказів, що ці свідки заінтересовані у розгляді справи. Отже достовірно встановлено, що ОСОБА_172 01.01.2020 року з 21.00 до 21.30 годин не перебував на місці вчинення злочину, інкримінованого ОСОБА_6 . Сам ОСОБА_172 , інші свідки і сама обвинувачена заперечували наявність неприязних стосунків між ним та ОСОБА_14 . Отже крім всього іншого у ОСОБА_142 не було мотиву для вбивства ОСОБА_14 .. Посилання обвинуваченої на як на мотив вбивства її чоловіка бажання ОСОБА_142 примусити їх забрати заяву з поліції про згвалтування суд до уваги не приймає, оскільки вказана обставина не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, а обвинувачена навіть не проходила медичне обстеження та заяву до поліції не подавала.
Сторона захисту наполягала на відсутності неприязних стосунків між подружжям та відсутності мотиву у ОСОБА_6 для вбивства чоловіка. Суд, даючи оцінку доказам, зокрема, показам свідків, встановив, що подружжя ОСОБА_65 разом вживали спиртні напої, загиблому повідомили про те, що обвинувачена мала інтимні стосунки з ОСОБА_41 , та про це були чутки у селі. Після такого повідомлення ОСОБА_14 покинув лікарню та повернувся додому. Суд вважає, що між обвинуваченою та ОСОБА_14 після 17.12.2019 року виникли напружені стосунки. Про це, на думку суду, свідчить те, що обвинувачена та її чоловік не святкували його день народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , він першим покинув застілля у сусідів і пішов додому без дружини, отже, перебуваючи у стані сп`яніння обвинувачена могла з`ясовувати з ним стосунки вдома, вчинити сварку, бійку та вбити його.
Невизнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини в пред`явленому обвинуваченні суд розцінює як вибрану нею стратегію свого захисту. Проте така позиція обвинуваченої не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Так, аналізуючи показання обвинуваченої в сукупності з іншими доказами, суд надає їм критичну оцінку, оскільки вони носять непослідовний, плутаний і суперечливий характер, повністю спростовуються наведеними вище доказами, які узгоджуються між собою і викривають обвинувачену у вчиненні інкримінованого їй злочину.
У контексті даного кримінального провадження, дослідивши докази, надані як стороною обвинувачення так і захисту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не оборонялася від протиправного насильства, не перебувала у стані необхідної оборони і застосоване нею насильство до ОСОБА_14 у вигляді удару ножем та спричинення останньому тілесних ушкоджень вказаних вище, при життєвість ушкоджень, не виклик "швидкої" та ненадання потерпілому кваліфікованої медичної допомоги, від чого останній від отриманих травм помер на місці, свідчить саме про умисел обвинуваченої на вчинення вбивства.
Суд, дотримуючись принципу змагальності, створивши умови для подання сторонами всіх наявних доказів, вважає, що стороною обвинувачення подано належні та допустимі докази, які в своїй сукупності повно відтворюють картину подій, зібрані відповідно до норм КПК, докази є належними та допустимими, а також такими що в своїй сукупності повністю підтверджують вину обвинуваченої до вчинення злочину, а саме: умисного вбивства ОСОБА_14 .
Підстав для перекваліфікації дій обвинуваченої суд не знаходить. Давши оцінку всім доказам в сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 в умисному вбивстві ОСОБА_14 доведена повністю і не знаходить підстав для ухвалення виправдувального вироку відносно неї.
Суд, повно та неупереджено з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, дійшов висновку, що вищенаведеними по справі доказами, які визнані допустимими, вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчинені даного злочину доведена, а її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що доведено показами свідків та висновком експертизи, вказаної вище.

На підставі викладеного, з урахуванням тяжкості спричинених злочином наслідків, віку та стану здоров`я обвинуваченої, особи обвинуваченої: яка на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; офіційно не працює; за місцем проживання характеризується задовільно, утриманців не має, раніше не судима, вчинила злочин вперше, відношення обвинуваченої до вчиненого, яка вину не визнала та не розкаялася, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої їй статті, оскільки це покарання необхідне для виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілої, яка наполягала на максимально суворому покаранні, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, підстав для застосуваннящодо ОСОБА_6 ст.69, ст.75 КК України судом не встановлено.

Також, судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 03.01.2020 року та від 15.01.2020 року був накладений арешт на тимчасове вилучене майно.
У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати на проведення судових експертиз складають 24968,63 грн та підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 залишити тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, колегія суддіі -
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати - з 02.01.2020 року, тобто з дня фактичного затримання.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 03.01.2020 року та від 15.01.2020 року на тимчасове вилучене майно по кримінальному провадженню №0000002 від 02.01.2020 року.
Речові докази:
- куртку кольору камуфляж зі слідами бурого кольору ззовні схожих на кров, запаковану належним чином в сейф-пакет ЕХР 0404091; - полімерний міщок зі слідами бурого кольору запакований належним чином в сейф-пакет ЕХР 0305097; - ніж з ручкою чорного кольору запакований в картонну коробку; - змив речовини бурого кольору на марлевому тампоні з килиму поряд з місцезнаходженням трупа, запакований належним чином в паперовий конверт; - піднігтьові зрізи з лівої і правої руки ОСОБА_6 , які були вилучені та запаковані належним чином в один паперовий конверт, при цьому розподілені на два паперові згортки з відповідними написами «з лівої та правої руки»; - змиви на марлевих тампонах з лівої та правої руки ОСОБА_6 , які були вилучені та запаковані належним чином в один паперовий конверт, при цьому розподілені на два паперові згортки з відповідними написами «з лівої та правої руки»; - піднігтьові зрізи з лівої руки трупа ОСОБА_14 , які були вилучені в приміщенні Іванівського відділення Одеського обласного бюро СМЕ, запаковані належним чином в один паперовий конверт; - піднігтьові зрізи з правої руки трупа ОСОБА_14 , які були вилучені в приміщенні Іванівського відділення Одеського обласного бюро СМЕ, запаковані належним чином в один паперовий конверт; - светр механічного в`язання сірого кольору з плямами бурого кольору на рукаві знизу та на самому светрі на грудях наявний напис «global ghello», упакований в сейф-пакет ЕХР 0305341, який був вилучений на підставі заяви ОСОБА_6 ; - кофта коричневого кольору механічного в`язання з блискавкою та капюшоном, на якій наявні плями бурого кольору в районі правого рукава, грудей, живота та лівого рукава, упакована в сейф-пакет ЕХР0305339, яка була вилучена на підставі заяви ОСОБА_6 ; - футболка салатового кольору з зображенням на грудях у вигляді «кролика» та нипису «RABBIT» на якій в районі живота наявні плями бурого кольору, упакована в сейф пакет 0001438, яка була вилучена на підставі заяви ОСОБА_6 ; жіночі чоботи чорного кольору розміром 40 на яких наявні плями бурого кольору, упаковані в сейф пакет ЕХР 0305336, які були вилучені на підставі заяви ОСОБА_6 ; - лосіни жіночі чорного кольору на яких наявні плями бурого кольору, які наявні на правій та лівій штанині, упаковані в сейф пакет 0001444 та які були вилучені на підставі заяви ОСОБА_6 ; - синтетична чоловіча футболка чорного кольору з плямами бурого кольору, з боковим прорізом, довжиною 2,5 см, яка була вилучена в ході огляду трупа ОСОБА_14 в приміщенні Іванівського відділення Одеського обласного бюро СМЕ; - спортивна кофта чоловіча, сірого кольору з плямами бурого кольору з боковим прорізом, довжиною 2,5 см, яка була вилучена в ході огляду трупа ОСОБА_14 в приміщенні Іванівського відділення Одеського обласного бюро СМЕ; - джинси сірого кольору, чоловічі, з плямами бурого кольору, вище області колін, які були вилучені в ході огляду трупа ОСОБА_14 в приміщенні Іванівського відділення Одеського обласного бюро СМЕ; - спортивні чоловічі штани червоного кольору, з плямами бурого кольору в області поясу, які були вилучені в ході огляду трупа ОСОБА_14 в приміщенні Іванівського відділення Одеського обласного бюро СМЕ; - чоловічі гумові черевики чорного кольору з плямами бурого кольору на носках взуття, які були вилучені в ході огляду трупа ОСОБА_14 в приміщенні Іванівського відділення Одеського обласного бюро СМЕ; ніж загальною довжиною 26,5 сантиметрів з ебонітовими накладками коричневого кольору на ручці ножа,здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Іванівського ВП. після набрання вироком законної сили знищити;
- куртку чорного кольору і шапку чорного кольору, які належать ОСОБА_6 та в які вона була одягнута 01.01.2020 року, здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Іванівського ВП після набрання вироком законної сили повернути власниці.

Документи та аудіо-, відеофайли, долучені до кримінального провадження, зберігати у матеріалах справи.
Цивільний позов не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у сумі 24968,63 грн. (двадцять чотири тисячі девятсот шістдесят вісім грн. 63 коп.).
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення

Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3