Справа № 557/963/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
секретар судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 03.06.2020, з угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, освіта повна загальна середня, раніше не судимого в силу дії ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 02 червня 2020 року близько 23 год., маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, протиправно, проник на територію господарства, що розташоване по АДРЕСА_2 , де шляхом зняття навісного замка проник до підсобного господарського приміщення, та незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Viper» моделі «V150А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , вартістю 12 953.93 грн., який відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху являється механічним транспортним засобом, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, являється механічним транспортним засобом, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище.
20.07.2020 року між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 289 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного злочину.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, укладення угоди відповідає інтересам його підзахисного.
Обвинувачений в судовому засіданні просить укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 289 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином.
Потерпіла подала заяву про розгляд справи без її участі та не заперечувала щодо укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, як обставини, які пом`якшують покарання, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована у повному обсязі, шляхом повернення викраденого.
Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.07.2020 року, укладену між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 03.06.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі мотоцикл марки «Viper» моделі «V150А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1