Справа № 352/1375/20
Провадження № 1-о/352/1/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2021 м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

секретаря ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_5 у липні 2020 р. звернувся до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Подану заяву обґрунтовував тим, що він засуджений вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.05.2004 р. за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.142, пп. «а», «з», «і» ст.93, ч.3 ст.215-3, ч.2 ст.140, ч.2 ст.141 КК України (у редакції 1960 р.), ч.3 ст.185, ч.5 ст.185 КК України, до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Впевнений, що вказаний вирок підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами, враховуючи наступне. При винесенні вироку суд поклався на завідомо неправдиві показання іншого підсудного ОСОБА_8 , які були дані ним під тиском слідчих. У вироку суд послався на неправдивий висновок експерта щодо встановлення причин смерті потерпілих. Оскільки вирок суду від 21.05.2004 р. був винесений на підставі неправдивих показань іншого підсудного, підроблених доказів та неправильного висновку експерта, є підстави для перегляду вироку за нововиявленими обставинами. Просив скасувати вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.05.2004 р. та повернути справу на новий розгляд.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свою заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, він та його захисник просили задоволити заяву.

Прокурор у судовому засіданні просив залишити заяву засудженого без задоволення у зв`язку з необґрунтованістю.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.05.2004 р. за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.142, пп. «а», «з», «і» ст.93, ч.3 ст.215-3, ч.2 ст.140, ч.2 ст.141 КК України (у редакції 1960 р.), ч.3 ст.185, ч.5 ст.185 КК України, із застосуванням ст.42 КК України (у редакції 1960 р.), до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Зокрема, ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за те, що він за попереднім зговором з підсудними ОСОБА_9 та ОСОБА_10 групою осіб вчинив розбійний напад на потерпілого ОСОБА_11 з метою заволодіння майном, поєднаний зі спричиненням йому тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть останнього; за попереднім зговором з підсудним ОСОБА_9 вчинив розбійний напад на потерпілого ОСОБА_12 з метою заволодіння автомобілем із заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого настала смерть останнього; вчинив умисне вбивство потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з корисливих мотивів, за попереднім зговором з підсудним ОСОБА_9 , являючись особою, яка раніше вчинила умисне вбивство; вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане із насильством, небезпечним для життя потерпілого ОСОБА_12 ; вчинив таємні викрадення індивідуального майна громадян за попереднім зговором групою осіб, повторно, що завдало значної шкоди потерпілим; вчинив відкрите викрадення індивідуального майна, що завдало потерпілому значної шкоди, повторно, за попереднім зговором групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого; вчинив крадіжку чужого майна, поєднану з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілому, повторно, за попередньою змовою групою осіб; вчинив крадіжку чужого майна в особливо великих розмірах.
Даний вирок оскаржувався засудженим ОСОБА_5 у касаційному порядку. Ухвалою Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 25.01.2005 р. вирок залишено без зміни.
Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульованийглавою 34 КПК України, у якій міститься вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.
Із системного аналізу вказаної глави КПК, а також загальних засад та принципів кримінального провадження вбачається, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним переглядом і виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень, які набрали законної сили.
Згідно вимог ст.460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Крім того, право на перегляд справи за нововиявленими обставинами передбачено статтею 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоложних свобод, відповідно до якої нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави. Положення попереднього пункту не перешкоджають відновленню провадження у справі згідно із законом та кримінальною процедурою відповідної держави за наявності нових або нововиявлених фактів чи в разі виявлення суттєвих недоліків у попередньому судовому розгляді, які могли вплинути на результати розгляду справи. Жодних відступів від положень цієї статті не допускається на підставі статті 15 Конвенції.
Відповідно до положень ч.2 ст.459 КПК України (у редакції ЗУ від 03.10.2017 р.) судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за наявності таких нововиявлених обставин:
штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок (п.1);
скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути (п.3);
інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути (п.4).
Нововиявленими слід вважати обставини, які: 1) об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; 2) не були і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Тобто, нововиявленими обставинами є викладені у відповідній заяві юридичні факти, які знаходяться у безпосередньому звязку з елементами предмета доказування у кримінальній справі, спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у судовому рішенні, як такі, що не відповідають обєктивній дійсності.
Нововиявлені обставини повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались у матеріалах справи та потребують окремого розслідування.
Таким чином, перегляд вироку за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження у кримінальному судочинстві. На відміну від перегляду судового вироку в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення вироку суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на прийняття обвинувального вироку, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч.2 ст.459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
Суд зазначає, що засуджений у судовому засіданні не навів жодної нововиявленої обставини, яка могла вплинути на судове рішення, але не була та не могла бути відома суду та йому під час судового розгляду справи, не навів жодного обґрунтування з посиланням на таку обставину, що підтверджує наявність хоча б однієї нововиявленої обставини, вичерпний перелік яких міститься у ч.2 ст.459 КПК України.

Натомість засуджений посилався на недоліки досудового слідства, зокрема, на неправдивість висновку судово-медичної експертизи, не проведення з ним слідчого експерименту, на недоліки під час розгляду справи судом та незаконність вироку. Вказані обставини не є нововиявленими обставинами, їх слід розцінювати, як субєктивне ставлення засудженого до рішення суду.
Суд звертає увагу, що з огляду на те, що за завідомо неправдивий висновок експерта передбачено кримінальну відповідальність згідно ст.384 КК України, належним засобом доказування існування такої обставини слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким було б встановлено відповідний факт.
Щодо посилання засудженого на завідомо неправдиві показання іншого підсудного ОСОБА_8 , який його оговорив, суд зазначає, що ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що про цю обставину йому було відомо під час розгляду справи апеляційним судом. Тому вказана обставина не може бути нововиявленою у розумінні п.1 ч.2 ст.459 КПК України.
Крім того, вирок суду щодо винуватості ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, обґрунтовано цілим рядом інших доказів.

Суд у відповідності до вимог ч.5 ст.9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р., у п.40 якого зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обовязкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку щодо необґрунтованості заяви засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, яка підлягає до залишення без задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.459 КПК України, керуючись ст. 370-372, 467 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Залишити без задоволення заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Головуюча ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Повна ухвала суду складена 01.03.2021 р.