Справа № 638/2518/18
Провадження № 1-в/638/313/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 10.10.2018 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн., про звільнення від відбування покарання в зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, -

встановив:
Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду з поданням, в якому просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання в зв`язку із закінченням строку давності виконання покарання.
В обґрунтування подання зазначає, що ОСОБА_4 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова був засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн.. Вирок набрав законної сили 12.11.2018 та надійшов на виконання уповноваженого органу з питань пробації 21.11.2018. У зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_4 не надав до уповноваженого органу з питань пробації квитанцію про сплату штрафу у визначені законодавством строки 01.02.2019, 27.05.2019, 12.02.2020 до Дзержинського районного суду м. Харкова були направлені подання про зміну несплаченої суми штрафу іншим видом покарання, відповідно до закону. Ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.04.2019, 11.10.2019, 25.11.2020 в задоволенні зазначених подань було відмовлено. Станом на теперішній час, квитанція про сплату штрафу ОСОБА_4 до уповноваженого органу з питань пробації так і не надійшла, встановити причини несплати штрафу останнім, не виявилось можливим.
Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, про день та час місця слухання справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про можливість розгляду подання у відсутність учасників справи.
Суд, розглянувши подання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.10.2018 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.
Вирок набрав законної сили 12.11.2018.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
З матеріалів подання вбачається, що на теперішній час ОСОБА_4 перебуває у Харківському слідчому ізоляторі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України та внесене до ЄРДР за № 8000376 від 27.11.2020.
Таким чином, кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.307 КК України вчинене ОСОБА_4 після закінчення строків давності виконання обвинувального вироку від 10.10.2018 Дзержинського районного суду м. Харкова, оскільки вирок від 10.10.2018 набрав законної сили 12.11.2018, а строк його виконання у відповідності до п.1 ч.1 ст.80 КК України сплив через 2 роки, а саме 12.11.2020, та в цей період покарання у виді штрафу не було замінене іншим видом покарання.
З матеріалів подання вбачається, що станом на теперішній час інформації про сплату засудженим штрафу у органу пробації немає.
Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення засудженого від сплати штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є злочином.
Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.
Відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України, матеріали провадження не містять та суду не надано.
Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.
Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.
Наявність лише факту несплати засудженим штрафу не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування ч. 3 ст. 80 КК України, висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Відтак, враховуючи, що засудженим вчинений новий злочин після закінчення строків давності виконання обвинувального вироку, факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені ст. 80 КК України, закінчились, а тому наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання в зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:
Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.10.2018 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн., в зв`язку із закінченням строку давності для виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1 .