Єдиний унікальний номер судової справи 201/3617/21
Номер провадження 1-кс/201/1158/2021
УХВАЛА
Іменем України

14 квітня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 25.03.2021 року,

ВСТАНОВИВ:
12 квітня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить суд зобов`язати уповноважених осіб ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за його заявою від 25.03.2021 року (ЄО №110429 від 26.03.2021 року) про вчинення кримінального правопорушення, розпочати розслідування за ч.1 ст. 384 КК України та надати витяг з ЄРДР.

В обґрунтування своєї скарги заявник посилається на те, що 16.02.2021р. в судовому засіданні у справі № 201/10593/19 в приміщенні Жовтневого суду м. Дніпропетровська в якості свідка була допитана ОСОБА_4 (яка народжена ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській обл. 18.04.2000р.). Заявник особисто приймав участь в цьому судовому засіданні, відповідно особисто став свідком цього злочину.

Перед наданням свідчень ОСОБА_4 була попереджена судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, але, не зважаючи на присягу та зобов`язання казати тільки правду, ОСОБА_4 повідомила суду завідомо неправдиву інформацію, зокрема про спричинення їй тілесних ушкоджень під час зустрічі біля школи, де навчається син ОСОБА_5 . Так ОСОБА_4 під присягою повідомила, що 18.09.2019р. заявник зустрів її біля школи сина, де мов би погрожував їй, а потім спричинив тілесні ушкодження. Означені свідчення зафіксовані у протоколі судового засідання у справі № 201/10593/19

Описану ОСОБА_4 зустріч останній знімав на відео, де чітко видно, що я ніяким чином не зашкодив здоров`ю ОСОБА_4 (видно що я її навіть не торкався), та чути, що ніяких погроз в її адресу він не висловлював. Натомість навпаки попередив про небезпеку перетинання трамвайних рейок, під час руху трамваю, та зауважив про необхідність чіткого дотримання Правил дорожнього руху України.

Таким чином ОСОБА_4 , під присягою, надала суду, на думку скаржника, завідомо неправдиве показання про обставини зустрічі з заявником 18.09.2019р. з метою введення суду в оману та позбавлення останнього можливості бачитись з моїм сином ОСОБА_5 .

Тому ОСОБА_3 в порядку ст. 214 КПК України, 25.03.2021 року, подав до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

12.04.2021 року заявником було отримана відмова № 43.5/ЄОП-10429 від 09.04.2021 року в порушенні кримінального провадження, прийнята на підставі того, що СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (колишня назва Соборне ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області) ознак кримінального правопорушення не виявлено.

На даний час скаржнику відомо, що уповноваженими особами ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, кримінальне провадження за поданою заявою не відкрите та досудове розслідування не розпочато.

Заявник надав заяву до суду, в якій просив розглянути скаргу без його участі, просив задовольнити скаргу. У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України, та розглянути дану скаргу без його участі з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_3 25.03.2021 року подав до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України (ЄО №110429 від 26.03.2021 року).

Відповідно до змісту вказаної заяви, 16.02.2021р. в судовому засіданні у справі № 201/10593/19 в приміщенні Жовтневого суду м. Дніпропетровська в якості свідка була допитана ОСОБА_4 (яка народжена ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській обл. 18.04.2000р.). Заявник особисто приймав участь в цьому судовому засіданні відповідно особисто став свідком цього злочину.

Перед наданням свідчень ОСОБА_4 була попереджена судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, але, не зважаючи на присягу та зобов`язання казати тільки правду, ОСОБА_4 повідомила суду завідомо неправдиву інформацію, зокрема про спричинення їй тілесних ушкоджень під час зустрічі біля школи, де навчається син ОСОБА_5 . Так ОСОБА_4 під присягою повідомила, що 18.09.2019р. заявник зустрів її біля школи сина, де мов би погрожував їй, а потім спричинив тілесні ушкодження. Означені свідчення зафіксовані у протоколі судового засідання у справі № 201/10593/19.

Описану ОСОБА_4 зустріч останній знімав на відео, де чітко видно, що я ніяким чином не зашкодив здоров`ю ОСОБА_4 (видно що я її навіть не торкався), та чути, що ніяких погроз в її адресу він не висловлював. Натомість навпаки попередив про небезпеку перетинання трамвайних рейок, під час руху трамваю, та зауважив про необхідність чіткого дотримання Правил дорожнього руху України.

Таким чином ОСОБА_4 , під присягою, надала суду, на думку скаржника, завідомо неправдиве показання про обставини зустрічі з заявником 18.09.2019р. з метою введення суду в оману та позбавлення останнього можливості бачитись з моїм сином ОСОБА_5 .

Відповідно до листа № 43.5/ЄОП-10429 від 09.04.2021 року, в порушенні кримінального провадження відмовлено на підставі того, що СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (колишня назва Соборне ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області) ознак кримінального правопорушення не виявлено.

Пунктом 1 частини 1статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини, викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.
Отже, автоматичне внесення всіх заяв чи повідомлень про кримінальне правопорушення до ЄРДР не відповідає принципу процесуальної економії та негативно позначається на ефективності роботи слідчих.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованої підозри та процесуального примусу.
Так, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Отже, відповідній реєстрації підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які мають достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки - для злочинів з матеріальним складом.
Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Ст. 384 КК України передбачає відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках, ч. 2 ст. 384 КК Укрїни передбачає відповідальність за ті самі дії, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів.
За таких обставин доводи і міркування особи щодо відповідності вчинених дій вимогам закону, які є предметом розгляду цивільної справи не можуть складати об`єктивну сторону кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 КК України.
Розгляд скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, обумовлює необхідність дослідження самої заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для початку кримінального провадження. В іншому випадку слідчий суддя виконував би абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до реєстру всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.
Аналізуючи наведені норми, слідчий суддя приходить до висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення злочину або кримінального проступку.
Згідно з поданою ОСОБА_3 заявою про вчинення кримінального правопорушення від 25.03.2021р. в судовому засідання у справі №201/10593/19 в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в якості свідка була допитана ОСОБА_4 , однак, на думку заявника, остання повідомила суду завідомо неправдиву інформацію.
На думку ОСОБА_3 вказана особа надала завідомо неправдиві показання, чим ймовірно вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України.
При цьому жодних належних та допустимих доказів вказаного скаржник не надав.
Заявником в поданій заяві наводяться власні міркування, які ґрунтуються на домислах, побудованих лише на власних переконаннях.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що встановлення факту надання суду завідомо неправдивих показань є виключно прерогативою суду в рамках розгляду цивільної справи. Саме суд, який розглядає цивільну справу, в ході розгляду якої допитано свідка, дає оцінку його показам і за наявності підстав, може ініціювати питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве свідчення.
Також заявник вказує, що був присутнім в судовому засіданні під час надання показань свідком, однак доказів того, що заявник мав заперечення чи уточнення, до суду не надано.
Отже кримінально-карана поведінка свідка ОСОБА_4 не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може слугувати підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
Доводи ОСОБА_3 , вказані ним у заяві про кримінальні правопорушення від 25.03.2021 р., характеризуються його особистою оцінкою і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої наявності складу кримінальних правопорушень, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України.
Також слід зазначити, що посилання скаржника на те, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма законодавства стосується лише процедури прийняття такої заяви.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Відповідно до вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя в задоволенні скарги відмовляє за її необґрунтованістю та безпідставністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 153, 220, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 25.03.2021 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її вручення учасникам провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1