Справа № 127/9292/20
Провадження №11-кп/801/954/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2021 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000311 від 17.07.2013 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у кримінальному провадженні № 0000311 від 17.07.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за апеляційною скаргою прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2021 року про відмову у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2021 року в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено.
Залишено ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» на час розгляду Вінницьким міським судом Вінницької області кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, перерахувавши його за суддею ОСОБА_1 .

Прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду від 08.07.2021 року, постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання прокурора та продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що на даний час підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу немає, продовжують існувати ризики передбачені п.1,п.3, ч.1 ст. 177 КПК України, обвинувачений раніше судимий, судовий розгляд незавершений, не допитані свідки, що не виключає можливості тиску ОСОБА_7 на свідків, у звязку з чим імовірна можливість продовження обвинуваченим ОСОБА_7 протиправної поведінки в подальшому та переховуванні від суду, ОСОБА_7 , окрім іншого, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який в разі його винуватості загрожує покарання у вигляді позбавлення волі.
Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Відмовляючи у клопотанні прокурора суд зазначив, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Ленінського районного суду Вінницької області від 17.04.2012 року, яким він засуджений за ч.1 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, тому немає необхідності утримувати його під вартою у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді.
Також ОСОБА_7 залишено в слідчому ізоляторі ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1» на час розгляду кримінального провадження, передбаченого ч2 ст. 307 КК України, перерахувавши його за суддею ОСОБА_1 .
Однак,в ухвалі суду не зазначено на підставі чого ОСОБА_7 триматимуть в слідчому ізоляторі, яким чином запобігти ризикам, передбаченим п.1,п.3, ч.1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду від 08.07.2021 року, постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання прокурора та продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 не дотримався вимог кримінального процесуального закону.
Наявні підстав для скасування ухвали суду .

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000311 від 17.07.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, перебуває на розгляді в суді першої інстанції.
Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, суд має врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Прокурор подав клопотання до суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував його тим, що на даний час підстави для зміни вказаного запобіжного заходу відсутні, продовжують існувати ризики, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, обвинувачений раніше судимий, а саме Ленінським районним судом від 17.04.2012 року за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України, крім того, судовий розгляд не завершений, у справі недопитані свідків, не досліджені письмові докази, що не виключає можливості тиску ОСОБА_7 на свідків,у звязку з чим існує можливість продовження обвинуваченим ОСОБА_7 протиправної поведінки у подальшому та переховування від суду, таким чином жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, раніше судимий, відповідно до інформаційної картки від 29.04.2014 року обвинувачений був оголошений у розшук, про що свідчить відповідна червона картка Інтерполу, судовий розгляд кримінального провадження незавершений, у справі не допитані свідки, що невиключає можливого тиску обвинуваченого ОСОБА_7 на свідків, тому перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання ОСОБА_7 може переховуватися від суду, впливати на свідків кримінального провадження.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого триває.
На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області 17.01.2020 року до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.02.2020 року.
Вказаний запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжувався ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2020 року, 10.04.2020 року, 16.05.2020 року, 12.07.2020 року, 29.08.2020 року, 25.10.2020 року, 20.12.2020 року, 13.02.2021 року, 09.04.2021 року, 06.06.2021 року.
З урахуванням викладеного, того, що прокурором доведено, що ризики продовжують існувати, думки обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігти ризикам, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому він обвинувачується.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , на думку апеляційного суду, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2021 року скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 задоволити.
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, починаючи з 21.07.2021 року до 18.09.2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4