Справа № 184/2612/19
Провадження № 1-кп/0182/138/2021
У Х В А Л А
24.06.2021 м. Нікополь
Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополі об`єднані кримінальні провадження, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2019 за № 0000515, 26.09.2019 за № 0000776 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , мешкає у АДРЕСА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п. 6, 13 ч.2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Покров, Дніпропетровської області, який зареєстрований у АДРЕСА_3 , мешкає у АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ з ДУВП №4),
захисників ОСОБА_6
(в режимі ВКЗ з Орджонікідзевським міським судом),
ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебувають об`єднані кримінальні провадження № 0000515 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п. 6, 13 ч.2 ст. 115 КК України, № 0000776 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Щодо обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 27.06.2021.
Члени колегії судді ОСОБА_8 , ОСОБА_9 наразі перебувають у черговій відпустці.
Згідно п.20-5 Перехідних положень до КПК Украйни тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Перехідними положеннями передбачено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
Тому питання щодо продовження строків тримання під вартою щодо обвинувачених розглядається у складі головуючого судді ОСОБА_1 .
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, що може спонукати їх до втечі; продовження злочинної діяльності, оскільки ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, схильний до насильства; обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілих, свідків шляхом погроз, вмовлянь чи іншим незаконним способом з метою зміни ними свідчень; репутацію обвинувачених, які не мають постійного місця роботи, законних джерел доходів, а також те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили особливо тяжкий злочин, будучи у стані алкогольного сп`яніння. Раніше до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак його умови він порушив і був оголошений у розшук, тому, застосування цього запобіжного заходу не було дієвим. Тому, на думку прокурора, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити йому запобіжний захід і передати його під особисту поруку його матері ОСОБА_10 .. Зазначає, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні. Зобов`язується з`являтися на виклики суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання та також просив змінити його підзахисному запобіжний захід на особисту поруку його матері, яка подала відповідне клопотання та додала до нього підтверджуючі документи. Посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вже тривалий час утримується під вартою, а прокурором не наведено доказів існування зазначених ним ризиків.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_10 підтримала подану нею заяву та просила передати її сина ОСОБА_3 їй під особисту поруку. Підтвердила суду, що зобовязується належно контролювати поведінку обвинуваченого та забезпечувати його явку до суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували проти продовження строків тримання під вартою.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких. При цьому суд враховує позицію ЄСПЛ, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 та інших), що «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілі якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ „Феррарі-Браво проти Італії.
Крім того, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 можуть переховуватись від суду, до чого їх може спонукати тяжкість можливого покарання, оскільки ОСОБА_3 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, а ОСОБА_4 - позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна; продовжувати злочинну діяльність, оскільки вони не мають постійного місця роботи та законних джерел доходів; впливати на свідків, які ще будуть допитуватись. Також судом врахована тяжкість злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються; репутація обвинувачених - ОСОБА_3 , який раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, будучи у стані алкогольного сп`яніння. Також судом враховується й те, що до обвинуваченого ОСОБА_4 вже застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак його умови він порушив і був оголошений у розшук, а також відсутність у обвинувачених законного джерела доходу та роботи, що може стати причиною вчинення ними нових злочинів.
Крім того, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може бути задоволено, оскільки, відповідно до ч.1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише у тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (ч.2 ст. 180 КПК України).
Разом з тим, мати обвинуваченого ОСОБА_10 , на думку суду, не є такою особою.
Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим закінчується 27.06.2021, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , поєднані із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави їм не визначається.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, колегія суддів -
п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити, в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, тобто до 23 серпня 2021 р.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1