Ухвала

Іменем України
06 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 372/1442/19
провадження № 51 - 1263 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року,
установив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 06 листопада 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Обухівського районного суду Київської області від 05 червня 2013 року за ч. 1 ст. 115 КК України, і остаточно визначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 13 років.
Вироком Київського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 задоволено.
Вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 06 листопада 2019 року щодо ОСОБА_5 скасовано в частині призначеного покарання.
Постановлено новий вирок, яким призначено ОСОБА_5 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді невідбутої частини покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 05 червня 2013 року більш суворим покаранням у виді довічного позбавлення волі за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2021 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю скарги вимогам ст. 427 КПК України, і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 10 днів із дня отримання копії даної ухвали.
Також захиснику було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15 березня 2021 року захисник ОСОБА_4 надіслав копії оскаржуваного судового рішення щодо засудженого ОСОБА_5 .
Проте вимог ст. 427 КПК України захисником не дотримано, вказані в ухвалі недоліки в повній мірі не усунуто.
Так, в ухвалі Верховного Суду від 15 березня 2021 року про залишення без руху касаційної скарги зазначалось про те, що у прохальній частині касаційної скарги захисник ОСОБА_4 просить вирок Київського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року скасувати та залишити в силі вирок суду першої інстанції, що суперечить нормам статті 436 КПК України. Цей недолік захисником ОСОБА_4 не усунуто.
Таким чином, захисник ОСОБА_4 не виконав вимог, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 15 березня 2021 року про залишення без руху касаційної скарги, та не усунув недоліки касаційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути захиснику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2