Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1735/20
Провадження № 1-кп/945/220/21
ВИРОК
Іменем України

22 березня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження №0000495, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого:
- 01.02.2010 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 05.01.2011 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 21.01.2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 04.02.2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
-17.03.2016 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 01.01.2020 року звільнений з Казанківської ВК №93 у зв`язку з відбуванням строку покарання,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

встановив:
Формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , визнаного судом доведеним.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів майнового характеру та маючи не зняту і не погашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив новий злочин при наступних обставинах. Так, 30.07.2020 року, близько 05 години 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував в смт.Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області та рухався пішки по вулиці Костянтина Ольшанського у напрямку свого місця мешкання. Проходячи біля будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_4 помітив, що біля під`їзду №3 вищевказаного будинку припарковано скутер марки «Musstang» МТ50QТ-6», який належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, та подальшим його оберненням на свою користь. Реалізуючи зазначений протиправний намір, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, ОСОБА_4 підійшов до вищевказаного мопеду, та, переконавшись, що ключ в замку запалення відсутній, за допомогою ланки запалювання, в ручний спосіб, завів вищевказаний скутер, після чого, перебуваючи під керуванням транспортного засобу, перегнав його до с.Тернувате Миколаївського району Миколаївської області, щоб у подальшому використати для власних потреб. Внаслідок чого, своїми протиправними діями, ОСОБА_4 , заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3599 грн 00коп.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

У даному кримінальному провадженні 22.10.2020 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.2 ст.289 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережено визнати вину в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, в обсязі підозри, щиро каявся, дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, а також дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Одночасно зазначив, що матеріальна шкода йому відшкодована у повному обсязі. Цивільний позов не заявляв. Просив призначити ОСОБА_4 покарання, відоповідно до угоди про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, однак злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовим доказом у даному кримінальному провадженні є скутер марки «Musstang» МТ50QТ-6». Вказаний речовий доказ переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 . Питання щодо речового доказу слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи №73 від 14.09.2020 року вартістю 817 грн 25 коп. Зазначені витрати підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375, 468, 469, 472 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.10.2020 року, укладену у кримінальному провадженні №0000495, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2020 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи №73 від 14.09.2020 року, які документально підтверджені у сумі 817 (вісімсот сімнадцять) грн 25 коп.

Речовий доказ скутер марки «Musstang» МТ50QТ-6» вважати поверненим за належністю власнику потерпілому ОСОБА_6 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу,в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_9

22.03.2021