Справа № 755/3913/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за заявою ОСОБА_2 на рішення слідчого про закриття кримінального правопорушення, установив:

01.03.2021 у провадження цього місцевого суду надійшла дана заява заявника від 03.01.2021.

У заяві, відповідно до ст. 22 КПК, заявник виносить на розгляд питання про вирішення цього кримінального питання (1); притягнення до відповідальності винуватих в увчиненні кримінального правопорушення (2); відновити слідство (3); витребувати матеріали за його зверненнями у т.ч. до ГУ НП в м. Києві, Офісу Генерального прокурора, ДБР (4).

Відповідно до ст. 35 КПК України, 02.03.2021 автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. ст. 75, 76 КПК України, було визначено слідчу суддю ОСОБА_1 та передано провадження - 04.03.2021.

При отриманні скарг у порядку ст. 303 КПК слідчий суддя перевіряє питання про те чи подано скаргу уповноваженою на те особою у межах строків окреслених ст. 304 КПК до належного суду.

Відповідно перевіривши дотримання наведених вимог в цій ситуації було установлено, що скаргу подано особою, яка не має права її подавати, з огляду на таке.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 60 КПК заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування.

З норм ч. 5 ст. 55 КПК випливає, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Тобто, кожен з наведених статусів у особи набувається з моменту подання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення до правоохоронних органів.

Такий момент засвідчується даними про отримання заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення або ж відомостями установ поштового зв`язку.

Аби прийняти скаргу до розгляду слідчим суддею має бути установлено факт набуття автором скарги відповідних прав залежного від статусу регламентованих КПК, тобто установити факт поширення на цю особу права визначено п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК (право подати скаргу).

Згідно вимог ст. 22, 26 КПК вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Тобто, обов`язок доведення свого процесуального статусу лежить на особі, що звертається до суду з відповідною скаргою в силу положень ст. 22 КПК України (див. з цього питання позицію КАС викладену в ухвалі від 10.12.20 у справі № 755/18555/20, де судом констатовано факт того, що тягар доказування обставин подання заяви до правоохоронних органів лежить на особі, що звертається до суду).

До цієї скарги жодних документів не додано, що унеможливлює констатацію набуття автором скарги права та обов`язків визначених КПК України.

Також, у силу наведених у скарзі даних та при відсутність будь-яких доказів на їх підтвердження Суд позбавлений змоги перевірити і питання дотримання строку звернення визначеного ч. 1 ст. 304 КПК.

У той час, як скарга, у порядку п. 3 ч. 1 ст. 304 КПК, подається відповідно до ст. 304 КПК не з моменту коли особа дізналася про наявність рішення слідчого про закриття кримінального провадження, а протягом 10 днів з часу отримання копії такого рішення.

При цьому доведення факту дотримання строку звернення, у силу ст. 22 КПК, лежить на автору звернення.

Крім того, у силу наведених у скарзі даних та при відсутність будь-яких доказів на їх підтвердження Суд позбавлений змоги перевірити і питання того, чи подано скаргу до належного суду, а саме за місцем знаходження органу досудового розслідування.

Обов`язок доведення факту дотримання правил територіальної підсудності лежить на особі, що звертається до суду з відповідною скаргою в силу положень ст. 22 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 304 КПК України Скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що ця скарга підлягає поверненню на підставі ч. 2 ст. 304 КПК України з роз`ясненням того, що повернення скарги, згідно із ч. 7 ст. 304 КПК України, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, Суд постановив:

скаргу повернути особі, яка її подала з роз`ясненням того, що відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України строк на подання скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження визначений у 10 днів починається з дня отримання особою копії такої постанови, а не з моменту прийняття рішення.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідча суддя Оксана БІРСА