Кримінальне провадження №612/791/17
Номер провадження 1-кп/629/30/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000368 від 07.11.2017 року відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утримання неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.06.2008 Жовтневим районним судом м.Харкова за ст.309 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- 06.02.2013 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.5,71 ч.1 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, згідно постанови Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.12.2017 з застосуванням ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скороченням наполовину невідбутої частини покарання; згідно постанови Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.12.2017 із зарахуванням в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення з 09.03.2009 по 13.10.2010 відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; звільненого за відбуттям строку покарання 14.09.2018,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

встановила:

29.12.2014 року близько 18-30 год. ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_12 , відносно якого кримінальне провадження було виділене в окреме провадження за №0000361 від 01.11.2017 року та прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області 07.11.2017 закрито у зв`язку із його смертю та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи умисел на вчинення розбійного нападу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою наживи, прийшли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає подружжя ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , подзвонили у дзвінок хвіртки і скориставшись тим, що хазяїн домоволодіння ОСОБА_13 у відповідь на дзвінок відчинив вікно будинку, погрожуючи зброєю, а саме автоматом невстановленої марки, яку потерпілий сприйняв як реальну загрозу його життю та здоров`ю, проникли через відкрите вікно у середину житлового будинку. Знаходячись у приміщенні будинку, продовжуючи погрожувати ОСОБА_13 та ОСОБА_8 зброєю, а саме автоматом невстановленої марки та пістолетом марки «АKRЕР 2004-МАGNUМ», яку потерпілі сприйняли як реальну загрозу для життя та здоров`я, ОСОБА_10 з ОСОБА_12 , відносно якого кримінальне провадження було виділене в окреме провадження та закрите із смертю, з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, заволоділи грошима потерпілих в сумі 3200 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 50459,37 грн. та 110900 грн..

Під час вчинення вищезазначеного злочину ОСОБА_12 , матеріали відносно якого були виділено в окреме провадження та закриті у зв`язку із смертю, отримавши вогнепальне поранення від потерпілого ОСОБА_13 , загинув, а ОСОБА_10 разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникли.

Обвинувачений ОСОБА_10 винним себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ст.187 ч.4 КК України не визнав, зазначив, що до вказаного злочину не причетний, просив виправдати його у зв`язку з недоведеністю, при цьому повідомив, що ОСОБА_12 знав, він був його другом, і якби він «там» був, то виніс би ОСОБА_12 на руках і не дав би останньому загинути, від дачі показань відмовився.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_10 не визнає себе винним, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , у судовому засіданні, згідно яких 29.12.2014 року о 18-30 год. вони з чоловіком ОСОБА_13 знаходилися вдома, за адресою: АДРЕСА_2 , чоловік в залі дивлячись телевізор, а вона у спальні та після на кухні, де готувала вечерю. Далі вона почула начебто задзвонив дзвоник, оскільки на вулиці була хуртовина, вона вирішила, що їй почулося. Далі вона почула крики чоловіка, який просив щоб не йти до нього, вона зайшла в залу, однак чоловіка там вже не було, в цей час у вікно по черзі почали залазити три чоловіка у масках, один з яких був худий, високий на зріст і одягнений у камуфляж, інший - нижчій за зростом, повніший і одягнутий у камуфляж і зверху білий костюм. Вона почала кричати та питати, що їм потрібно, на що останні відповіли, що гроші. Вона здогадалася, що чоловік зрозумів, що це напад і побіг за рушницею, далі її чоловік здійснив постріл з рушниці в сторону нападників, однак сталася осічка. Після даного пострілу один з нападників вискочив на вулицю, інші двоє, тримаючи в руках зброю, схожу на автомат, ніж та пістолет, кинулися на її чоловіка ОСОБА_13 та погрожуючи почали його душити і наносити тілесні ушкодження, щоб останній розповів де ховає гроші. Одному з нападників, який був нижчій за зростом, її чоловік прикладом рушниці розбив голову. Один з нападників, який був вище за зростом, знаходився біля неї, другий біля її чоловіка, а третій у іншій кімнаті, шукав гроші. Після фізичних знущань над нею та її чоловіком, останній віддав їм гроші, точну суму вона на даний час не пам`ятає, все зазначено в матеріалах кримінального провадження, однак нападники не пішли та продовжили ще щось шукали, закривши їх у ванній кімнаті. Через деякий час, зв`язавши їм руки, їх повели і закрили у сараї на території домоволодіння. Коли вони вийшли з сараю, нападників вже не було і тоді вони зайшли у кухню, однак в цей час до них знову повернулись нападники, один з яких забрав телефон, розбивши викинув у колодязь і знову їх закрили у сараї, при цьому вона благала нападників піти, оскільки у чоловіка стався серцевий напад, в зв`язку з чим їй було необхідно викликати швидку допомогу. Нападники взяли візок, можливо, щоб повезти свого пораненого товариша. Вона бачила, як нападники знаходячись у залі на дивані, ділили між собою викрадені гроші, складаючи їх у свої сумки. Пістолет, який знаходився у одного із нападників, вони через деякий час, після нападу, знайшли у дворі, а також за двором їх будинку камуфляж та дві шапки одну з яких у будинку, іншу на вулиці. Під час проведення досудового розслідування їй пред`являли фотографії осіб для впізнання, яких вона впізнала, одного за зовнішнім виглядом та очах. Працівники полії вилучили з території їх домоволодіння маску, пістолет, краплі крові, більше точно на даний час не пам`ятає, оскільки пройшов тривалий час після вчинення нападу на них. Також вилучали рушницю її чоловіка, яку через деякий час повернули. Від проведення слідчих дій вона відмовилася. Через деякий час, після нападу, її чоловік, ОСОБА_13 помер. Вважає, що події того дня пов`язані з його смертю, оскільки на фоні нервового зриву, спричиненого нападом, вона страждає на захворювання «Сахарний діабет», «гіпертонію» та хворобу серця, в зв`язку з чим отримала ІІ групу інвалідності. У неї поганий зір і тому зараз вона не може сказати чи є обвинувачений одним із тих нападників;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , згідно яких, наприкінці грудня 2016 року (точний рік він не пам`ятає) до нього додому зайшли троє чоловіків, які були одягнені у спортивні шапки, темні куртки, попросили надати допомогу, оскільки у них зламався автомобіль, вони зайшли саме до нього, оскільки у його будинку колись проживав їх знайомий. Він відповів, що не має можливості їм допомогти і вони пішли. Даних чоловіків він не пам`ятає. Зранку, наступного дня, біля дороги він бачив труп у одязі світлого кольору. Односельці розповідали йому, що сталося пограбування, в ході якого ОСОБА_13 застрелив чоловіка. Близько пів року, після вчиненого злочину, його допитували у поліції;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , відповідно яких, зі слів односельців, йому стало відомо, що перед новим роком близько 2-3 роки тому, точно не пам`ятає, трапилась якась «заворушка», хтось приходив до фермера за грошима, сталася якась «сутичка», у той самий вечір після вказаної «сутички» близько 24-00 год. до нього приходив чоловік на ім`я ОСОБА_16 , худорлявої статури, вище нього, казав, що замерз. Чоловік був одягнений у чорних штанях, камуфляжному піджаку, кофті з капюшоном і взутий в берці. Чоловік розповідав, що він проживає в м.Лозова Харківської області, застряг у лісі, оскільки машину замело і заблукав. Вказаного чоловіка він впустив до себе переночувати та дав свій мобільний, з якого останній телефонував своїй дружині та казав коли саме він повернеться додому. Зранку, о 06-00 год. він пішов. Під час досудового слідства йому пред`являли фотографії осіб для впізнання цього чоловіка, якого він впізнав. Він не пам`ятає, чи казав про цей дзвінок на досудовому слідстві. У чоловіка на ім`я ОСОБА_16 тілесних ушкоджень не було. Обвинуваченого в судовому засіданні не впізнав;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , відповідно яких, в кінці 2014 року, 28-29 грудня, близько 24-00 год. у вікно її будинку постукав невідомий чоловік, попросивши телефон, щоб зателефонувати і викликати допомогу, оскільки його машину замело і телефон розрядився. У будинку, крім неї, була донька, яка не виходила зі своєї кімнати. Відкривши двері, вона побачила на порозі невідомого чоловіка коренастої статури, одягненого у костюмі з плащової тканини чорного кольору, взутого у дуті чоботи чорного кольору, без шапки. На прохання останнього вона дала йому свій мобільний телефон, з якого він здійснив дзвінок, кому саме вона не знає, та під час розмови, нічого не пояснивши, казав лише «так», «ні», «ага». Дзвінок переривався, оскільки тоді був поганий мобільний зв`язок. Чоловікові передзвонювали з невідомого номеру телефону. Зі слів вказаного чоловіка вона дізналася, що, він їхав з с.Близнюки і що у нього в машині знаходився товар на суму 50000 грн., тому він попросив когось знайти його, щоб витягти машину із заметів. В той час вона почула, що на вулиці їде трактор і запропонувала чоловікові звернутись до тракториста за допомогою, на що останній замешкався і вийшов на вулицю лише тоді, коли трактор вже проїхав. Через деякий час останній повернувся до її будинку, де вона на його прохання пригостила чаєм. Він спитав, як йому доїхати до м.Лозова Харківської області, на що вона запропонувала викликати швидку допомогу, оскільки звичайна машина не змогла б проїхати вулицями через великі замети. Він спочатку відмовився, на що вона сказала, що не може залишити його у себе на ніч і знову запропонувала викликати швидку, на що останній погодився. Машина швидкої допомоги приїхала, але не доїхала до її двору через замети. Медсестри прийшли до неї додому пішки, оглянули вказаного чоловіка, почали запитувати його анкетні дані, на що останній почав нервувати, плутатися у словах, називаючи себе різними іменами і сказав, що проживає у м.Харків на Холодній горі. Медичні працівники запропонували чоловікові поїхати з ними до лікарні, де він може переночувати, на що той відмовився, про що написав письмову заяву. Її будинок чоловік покинув близько 2-00 год. разом з медичними працівниками. Зранку, того ж дня, близько 06-00 год., до неї додому прийшли працівники поліції, які когось шукали, в присутності понятих, під протокол допитали її і зняли відбитки пальців з чашки, з якої пив вказаний чоловік. Після чого вона підписала якісь документи. З її будинку працівники поліції ніякі речі не вилучали. Вказаних працівників швидкої вона знає, водій ОСОБА_18 , молодша медсестра ОСОБА_19 та медсестра ОСОБА_20 . Водій швидкої, того вечора, у будинок не заходив. Через деякий час працівники поліції допитували її у райвідділі с.Близнюки. Потерпілі у райвідділі їй розповіли про те, що на них був здійснений напад, в ході якого, нападники забрали їх гроші. Вона не пам`ятає, чи схожий хтось присутній у залі судових засідань на чоловіка, який приходив до неї додому того вечора. Біля її будинку ніякого автомобіля, крім автомобіля швидкої допомоги, який приїхав до її двору пізніше, вона не бачила. Їй розповідали, що вказаний невідомий чоловік просив водія швидкої допомоги відвезти його до м.Лозова, на що останній відмовився. Допомогти витягти автомобіль із заметів, чоловік водія швидкої не просив. У відділі поліції їй показували фотознімки, чи впізнала когось на них, вона на даний час вже не пам`ятає. Потерпілі проживали у с.Микільське, а вона у с.Милівка;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 , відповідно яких, в кінці року, точну дату не пам`ятає, йому телефонували потерпілі. Прийшовши до них, останні розповіли, що на них напали троє осіб. Також повідомили, що хвіртка їх домоволодіння була закрита, до них постукали чи подзвонили, в той час потерпілий відкрив вікно, щоб подивитись, хто пришов і в цей час один з нападників пригнув у вікно, а інші двоє забігли у двері. Потерпілий схопив рушницю та вистрілив, влучивши у одного із нападників, який схопившись за тіло, вибіг з будинку. Потім потерпілих закрили у ванній кімнаті, а потім зв`язавши руки, у сараї. Через деякий час потерпіла вибила двері у сараї. Також потерпіла казала, що нападники викрали у них грошові кошти близько 00 грн. та долари. Казали, що у одного з нападників був автомат, у іншого пістолет, нападники були у масках. Через деякий час, близько 24-00 год. приїхали співробітники поліції. Він бачив труп одного з нападників, який був одягнений у спортивні штани та кофту темного кольору. У його присутності співробітники поліції збирали кров. Він не пам`ятає чи підписував якісь документи працівників поліції. На другий, чи третій день у нього та його дружини взяли відбитки пальців. У поліцію для дачі свідчень його не викликали і не допитували. З будинку потерпілих працівники поліції вилучали рушницю. Під час проведення працівниками поліції огляду місця події, він був у будинку та на вулиці. Труп на тачці у покинутому подвір`ї знаходився на відстані приблизно 200 м від будинку. Про кількість нападників знає від потерпілих. Казали, що вони були у чорних масках та білих костюмах. Коли розтанув сніг, приблизно через місяць, у дворі знайшли маску та кобуру від пістолету. У потерпілого були тілесні ушкодження на обличчі, руці та нозі. Прізвище вбитого ОСОБА_22 чи ОСОБА_22 , точно не пам`ятає. Слідів злому на сейфі потерпілого, не було. Він чув, що участь у нападі на потерпілих приймав ОСОБА_23 ;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_24 , відповідно яких, потерпілі ОСОБА_8 є її матір`ю, ОСОБА_13 був вітчимом. 29.12.2014 року їй на мобільний зателефонувала мати, попросивши терміново прийти до них додому. Прийшовши побачила, що у всіх кімнатах будинку горить світло. У кухні та коридорі всі речі та предмети були перевернуті. Мати розповіла, що на них напали, у неї на щоках вона бачила синці. Вітчим був сильно побитий. Вони викликали поліцію, яка приїхала близько 3-00 год. Працівники поліції допитали сусідів, знайшли одного з нападників, який був вивезений у возику. Коли його тіло перевернули, вона зрозуміла, що вони його знають. Вітчиму викликали швидку допомогу з с.Уплатне. Мати розповідала, що робила чай на кухні, побачила, що у вікні промелькнуло щось біле, вітчим лежав на дивані, коли постукали у ворота, у нього попросили трактор, оскільки вони застрягли. Потім відкрилось вікно і до будинку хтось застрибнув. Вітчим крикнув ОСОБА_8 , щоб та сховалась, але вона не встигла, потім її схопили та посадили у крісло біля комп`ютера. Спочатку у будинку був один з нападників, як там опинились ще двоє з них, батьки не зрозуміли, оскільки є два входи до будинку центральний та у кухні. Вітчим стріляв у одного з нападників ОСОБА_22 . Краплі крові була на шафі-купе. Біля центрального виходу вони знайшли маску та краплю крові. Нападники забрали 170000 грн., а також долари США. Викрадені гроші зберігались у сейфі будинку потерпілих. Мати розповідала, що нападники обірвали стаціонарний телефонний дріт, а її мобільний телефон затоптали ногами та викинули у колодязь. Матір запирали спочатку у ванній кімнаті, а потім у сараї. Чи мали при собі нападники зброю, батьки не розповідали. Згодом, коли почав розтавати сніг, біля двору вони знайшли маску. Також мати розповідала, що один з нападників був одягнений у білому комбінезоні. Один з них був худий та високий, інший повненький та коренастий. Нападники били батька, хотіли, щоб він віддав їм ключі від сейфу;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_25 , відповідно яких, близько чотирьох років тому, приблизно у період часу з 2-30 год. до 3-00 год. їх викликали до будинку де проживали ОСОБА_26 за адресою: АДРЕСА_2 , де вже знаходилися працівники поліції, розповідали, що нападників було троє, двоє з яких з місця злочину втекли, а іншого вбили, на даний час не пам`ятає, які документи складені працівниками поліції він підписував;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_27 , відповідно яких, 29.12.2014 року, приблизно в період часу з 23-00 год. по 24-00 год. до КНП «Мирноград» надійшов виклик від мешканки с.Милівка, яка повідомила, що у вінка її будинку та двері стукав невідомий їй чоловік та просив викликати швидку допомогу, у зв`язку з переохолодженням. З нею на виклик виїхали санітарка на ім`я ОСОБА_28 та водій - ОСОБА_29 . У зв`язку із сильною хуртовиною, не доїхавши до місця виклику, пройшовши близько 300 метрів, вони підійшли до веранди будинку, де побачили, у сидячому положенні, раніше незнайомого чоловіка, який був високим на зріст, зі світлим волоссям, середньостатистичної статури, одягненого в темно - синю або чорну теплу куртку, темні штани, в`язану чорну шапку, від якого було чутно специфічний запах крові. Далі вони провели його огляд, температура тіла була нормальною, переохолодження, тілесних ушкоджень, пошкоджень на язиці від можливих судом та слідів крові ними не було виявлено. Причину запаху крові від вказаного чоловіка вони встановити не змогли. Від госпіталізації до медичного закладу вказаний чоловік відмовився. Останній зазначив, що довго йшов пішки та замерз. Вона не пам`ятає чи пояснював вказаний чоловік як опинився біля даного будинку, чи просив відвезти до лікарні та чи пропонував їм гроші. Через деякий час, в присутності останнього, їм від диспетчера надійшов інший виклик до сусіднього села, після чого вони почали збиратися на виклик, а невідомий їм чоловік теж зібрався та через кілька хвилин пішов у невідомому напрямку. Перебували на даному виклику приблизно 15-20 хв. У зв`язку із заметами на другий виклик їх супроводжувала снігоприбиральна машина та працівники поліції. Приїхавши на виклик вони помітили розбите вікно та сліди, після чого їм стало відомо, що на мешканців будинку була здійснена спроба пограбування. На території домоволодіння знаходилися чоловік та жінка, інших осіб не було. При огляді вказаної жінки тілесних ушкоджень не виявлено. При огляді чоловіка було виявлено сліди в області шиї. На її питання що сталося, останній розповів, що троє невідомих йому чоловіків увірвались до їх будинку та намагалися його душити, але він в цей час взяв мисливську рушницю та вистрелив в одного з них, після чого двоє інших потягли його на двір. Після чого вона повідомила працівникам поліції про підозрілий їх перший виклик у с.Милівка. Її допит проводили двічі, вперше через кілька годин після другого виклику, на якому було проведено впізнання за фотознімками, під час якого вона впізнала на фотознімку вказаного чоловіка, другий допит через кілька днів. В інших слідчих діях участі вона не приймала. Чоловік який знаходиться в судовому засіданні за зовнішніми даними дуже схожий на чоловіка з першого виклику у с.Милівка, якого вона оглядала;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002852 від 30.12.2014 року, згідно якого 29.12.2014 року о 23-50 год. зареєстровано повідомлення ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України за фактом розбійного нападу невідомими особами, в камуфляжній формі та балаклавах, під загрозою застосування зброї, схожої на автомат і пістолет, які проникнувши через віконний отвір до домоволодіння по АДРЕСА_2 , здійснили напад на неї та її чоловіка ОСОБА_13 , завдавши тілесні ушкодження, заволоділи грошовими коштами в сумі 3000 доларів США та близько 110000 грн. (т.2 а.с.192);

- постановою слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області, погодженої прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області від 02.02.2015 у кримінальному провадженні №0002852 від 30.12.2014, за ознаками злочину передбаченого ст.187 ч.3 КК України, згідно якої досудове розслідування було зупинене, а підозрюваний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошений в розшук (т.4 а.с.10-11);

- постановою слідчого СВ Близнюківського ВП ГУНП в Харківській області, від 11.09.2017 у кримінальному провадженні №0002852 від 30.12.2014, за ознаками злочину передбаченого ст.187 ч.3 КК України, досудове розслідування було відновлене, в зв`язку з встановленням місцезнаходження та затриманням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2013 року (т.4 а.с.12);

- постановою прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області від 07.11.2017 у кримінальному провадженні №0002852 від 30.12.2014, за ознаками злочину передбаченого ст.187 ч.3 КК України, згідно якої відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виділено в окреме провадження кримінальне провадження №0000368 від 07.11.2017 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 був розшуканий (т.2 а.с.193-210, т.3 а.с.240-248).

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000368 від 07.11.2017 року, згідно якого у виділеному провадженні було зареєстровано повідомлення ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України за фактом розбійного нападу невідомими особами, в камуфляжній формі та балаклавах, під загрозою застосування зброї, схожої на автомат і пістолет, які проникнувши через віконний отвір до домоволодіння по АДРЕСА_2 , 29.12.2014 року о 23-50 год. здійснили напад на неї та її чоловіка ОСОБА_13 , завдавши тілесні ушкодження, заволоділи грошовими коштами в сумі 3000 доларів США та близько 110000 грн. (т.2 а.с.211);

- заявами потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_13 , згідно яких останні просять притягти до кримінальної відповідальності невідомих їм осіб, які 29.12.2014 року, близько 18-30 год., в камуфляжній формі та балаклавах, з погрозою застосування зброї, проникнувши через віконний отвір до домоволодіння по АДРЕСА_2 , здійснили на них напад, завдавши тілесних ушкоджень та заволоділи їх грошовими коштами в сумі 3000 доларів США та близько 110000 грн. (т.2 а.с.212,234);

- протоколом огляду місця події від 30.12.2014 року та фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено коробку з патронами в кількості семи шт., полімерний шнур, балаклаву, гільзу, три відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук, відрізок липкої стрічки зі слідом тканини, чотири марлевих тампони зі слідами бурого кольору, рушницю ІЖ27М (т.2 а.с.213-218,219-233);

- протоколом огляду місця події від 31.12.2014 року та фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто відкриту ділянку місцевості розташовану на в`їзді с.Олексіївка, Близнюківського району, Харківської області, в ході огляду якої було виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ синього кольору державний номер НОМЕР_1 , білий маскувальний халат (куртку, штани, панчохи), камуфляжну куртку кольору хакі, коричневі рукавички, частини тканини, чорні берці, спортивні кеди, пластикову зав`язку (т.2 а.с.235-238,239-246);

- протоколом огляду місця події від 31.12.2014 року, згідно якого було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , в якому виявлено та вилучено куртку «камуфляжну» зі слідами речовини бурого кольору (т.3 а.с.3-5);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.12.2014 року, під час проведення якого свідок ОСОБА_17 на фото №4 впізнала чоловіка, який 29.12.2014 року, близько 23-30 год., постукав у вікно її домоволодіння та з яким вона деякий час спілкувалася, впустивши до будинку; згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото №4 зображений ОСОБА_10 (т.3 а.с.10-11,12);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.12.2014 року, під час проведення якого свідок ОСОБА_27 на фото №2 впізнала раніше не відомого їй чоловіка, якого 29.12.2014 року, близько 23-30 год., знаходячись на виклику поруч з домоволодінням в с.Милівка Близнюківського району Харківської області, бачила, спілкувалася з ним і добре його розгледіла; відповідно до додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото №2 зображений ОСОБА_10 (т.3 а.с.13-14,15);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.12.2014 року, під час проведення якого потерпіла ОСОБА_8 на фото №3 впізнала чоловіка, який 29.12.2014 року, близько 18-30 год. проникнувши в приміщенні їх будинку, здійснив розбійний напад на неї та її чоловіка, в результаті чого заволоділи їх грошима та спричинили тілесні ушкодження; відповідно до додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото №3 зображений ОСОБА_10 (т.3 а.с.16-17,18);

- протоколом огляду місця події від 02.02.2015 року, згідно якого було оглянуто відкриту ділянку місцевості, навпроти домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_4 , на якій виявлено та вилучено чоловічу в`язану шапку чорного кольору, пасок зі шкіряною кобурою для пістолета світло-коричневого кольору (т.3 а.с.22-24);

- заявою ОСОБА_13 від 31.01.2015 року про виявлення під вікном його домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , металевого предмету схожого зовні на пістолет (т.3 а.с.25);

- протоколом огляду місця події від 31.01.2015 року та фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено металевий предмет зовні схожий на пістолет, чорного кольору, з маркуванням на зовні «AKREP 2004 MAGNUM» та номер « НОМЕР_2 » (т.3 а.с.27-29,30-32);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 05.10.2017 року, згідно якого, на підставі ухвали слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 29.09.2017 року про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків (крові), у ОСОБА_10 з вени лівої руки було взято 5 мл крові (т.3 а.с.45,46-49);

- оголошеним в судовому засіданні, у зв`язку зі смертю, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , під час досудового розслідування від 30.12.2014 року, згідно якого «29.12.2014 року біля 18-30 год. він знаходився разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 , дивились телевізор. Потім почув, що хтось дзвонить у дзвінок на вулиці і відразу відчинив вікно в кімнаті та помітив за воротами особу. У невідомого запитав хто такий, але у відповідь почув, що йому треба подзвонити і вони застрягли в снігу. Під час даної розмови невідомий вийшов із-за вугла будинку і направив на нього автомат і почав залазити у відчинене вікно. ОСОБА_13 пішов в кімнату, де стояв сейф з рушницею , схопив мисливську рушницю, зарядив її і крикнув дружині, щоб вона лягала та не рухалась. Коли докладав ще один патрон у рушницю, почув крик дружини. Він зайшов до кімнати з рушницею і побачив ще одного невідомого, який направив на нього пістолет, тому ОСОБА_13 вистрелив з рушниці. Невідомий вийшов з будинку, однак з`явився третій невідомий чоловік. Невідомі були в білому та зеленому камуфляжі, на голові були маски. Невідомий в зеленому камуфляжі кинувся на ОСОБА_13 і почав його душити, розпочалася бійка, в ході якої ОСОБА_13 декілька разів з розмаху вдарив невідомого по голові прикладом мисливської рушниці. Невідомий перестав його душити, потягнув до зали і посадив у крісло, наставив на ОСОБА_13 автомат та запитав «Де гроші?» та почав вимагати «Давай гроші і ключі від сейфу». ОСОБА_13 віддав ключі і невідомий пішов в дальню кімнату, а з ними в кімнаті залишився чоловік в білому камуфляжі. Невідомий в зеленому камуфляжі відчинив двері сейфу і забрав всі гроші в розмірі 110000 гривень та 3200 доларів. Потім ОСОБА_13 і його дружину відвели в ванну і підперли двері, через деякий час двері відчинили, зв`язали полімерною мотузкою руки і відвели на вулицю в сарай та зачинили їх. Коли вони вибили двері в сараї, невідомі повернулися та почали вимагати ключі від машини або завести трактор, тому що ОСОБА_13 підстрелив їх товариша. ОСОБА_13 пояснив, що на даний момент машини в нього не має, а трактор при великому бажанні не заведе. Після чого їх знову зачинили в сараї. Вони вдруге вибили двері. Невідомі почали просити санчата або візок щоб відвезти померлого товариша. Потім знову зачинили їх в сараї. Коли ОСОБА_13 та його дружина знову вибили двері то невідомих вже не було. Дана подія тривала близько однієї години.» (т.3 а.с.61-62);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.12.2014 року, згідно якого 30.12.2014 року під час проведення огляду місця події, на АДРЕСА_2 , на пустирі, на відстані близько 150 метрів від домоволодіння ОСОБА_13 був виявлений труп невідомого чоловіка з вогнепальним пораненням в області шиї (т.3 а.с.68);

- постановою старшого слідчого СВ Лозівського МВ про закриття кримінального провадження №0002853 від 30.12.2014 за ст.118 КК України, за відсутності у ОСОБА_13 складу злочину, передбаченого ст.118 КК України, оскільки ОСОБА_13 знаходячись у стані необхідної оборони захищався від озброєної групи осіб, які протиправно 29.12.2014 близько 19-00 год. вторглися у його житло, за адресою: АДРЕСА_2 , та напали на нього та його дружину погрожуючи зброєю, згідно якої ОСОБА_8 показала, що 29.12.2014 року вона разом з чоловіком перебували вдома за вище вказаною адресою, близько 18-30 на кухні готувала їжу, потім почула, що кричить її чоловік. Вона почула крик, та подумала, що йому погано і відразу побігла в зал. Коли вона тільки забігла на поріг приміщення зали, то побачила, що чоловіка в кімнаті не було, а у вікно почав лізти чоловік в камуфляжній формі, худорлявої статури, високого зросту, на голові була одягнена маска чорного кольору з вирізами для очей, взуття не пам`ятає. Він заліз у вікно, і вона побачила, що він тримає в руках автомат, який саме не може сказати. Також вона зразу побачила, що у вікно вскочив другий чоловік, який був одягнутий в маскувальну одежу білого кольору і повніший за статурою від першого чоловіка. Він також був у масці чорного кольору, але обличчя в нього було повнішим від першого чоловіка. Перший чоловік у камуфляжі націлився на неї автоматом, та погрожуючи застосувати його, наказав сісти на крісло розташоване в прихожій, а другий чоловік спочатку кинувся до прихожої, а потім вернувся в зал. Коли вона сіла в крісло, то високий чоловік у камуфляжі став біля неї, наставив у її бік автомат і заставив її знаходитись у кріслі. Вона намагалась встати з крісла та, чоловік в камуфляжі штовхнув її автоматом знову у крісло і наказав не вставати. В цей момент вона зразу почула звук пострілу, такий як хлопок. Чоловік у білому камуфляжі майже зразу вибіг із зали, а потім із будинку через кухню. Чоловік у темному камуфляжі побіг в зал. Що там відбувалось, вона на той момент не бачила, але чула звуки боротьби зі стороні зали, а також що там билось скло. Вона почала кричати, щоб не били чоловіка. Потім, як їй здалося, з`явився інший чоловік в білому маскувальному костюмі, міцної статури, з маскою на голові, з прорізом для очей, пізніше вона звернула увагу, що в нього були великі очі. Один з них забіг у кімнату до чоловіка та почав бити його, вона кричала, щоб вони його не чіпали, і вони зупинилися. Потім чоловік підвівся, підійшов до сейфу та витяг гроші та передав нападникам. Скільки точно було в сейфі грошей, вона не може сказати, приблизно 110000 чи 120000 гривень та 3000 доларів. Долари були купюрами по 100 доларів, а гривні по 100 і по 500 гривень. Також вони забрали у неї з сумочки гроші в сумі 2400 гривень. Вона почала просити, щоб вони залишили трохи грошей, бо чоловіку треба було їхати в лікарню, на що один з чоловіків взяв трохи грошей і кинув в її сторону, не перераховуючи їх, бо на той момент в кімнаті світло не горіло. Уже пізніше вона порахувала, що він кинув неї 1500 гривень. Вони поклали гроші в сумку синього кольору з фіолетовою вставкою. Цю сумку вони принесли з собою, бо в них вдома такої не було. Після цього вони заштовхали їх в ванну кімнату, та підперли трильяжом. Так як вона боїться замкнутого простору, то відсунула дзеркало і відштовхнула двері та вирвалася з ванної кімнати. Після цього вона почула, що вони шукають погріб, зрозуміла що вони хочуть їх зачинити в погребі. Потім чоловіки позв`язували їм руки жгутами для електричних дротів і почали вимагати, щоб їм віддали золото, вони казали «где золото, давай золото». Вона сказала, що на ній золота немає, а чоловік сказав, щоб вона віддала їм свої сережки і щоб вони вже пішли. Вона тоді сказала чоловікам, щоб вони взяли сережки в спальні в тумбочці. Один з чоловіків, в темному камуфляжі, пішов в спальню і почав ритися в тумбочці, але можливо незнайшов сережок чи не схотів їх брати, бо потім після того, як вони пішли, вона знайшла сережки в ящику. Після цього вони змусили їх піти в сарай на подвір`ї, та зачинили на ключ сарай. Вони посиділи з чоловіком там хвилин з 15, а потім вибили двері. Коли вийшли на подвір`я, то думали, що вони вже пішли, але коли підходили до будинку, то чоловіки повернулися з вулиці, та почали вимагати ключі від машини, але вона сказала, що віддала ключі зятю, так як він завтра повезе їх в лікарню. Вона попросила у чоловіків, щоб вони розв`язали їм руки. Один з чоловіків розрізав жгут на її руках, а вже після того як вони пішли, вона розрізала жгут на руках чоловіка. Після цього чоловіки сказали, щоб вони дали їм санки чи возик, як вони сказали, що їм треба підбитого товариша везти. Її чоловік ще спитав у них, чи він в нього попав і чи не застрелив його, бо за це посадять. Вони на це нічого не відповіли, а взяли на подвір`ї металевий возик, після чого знову замкнули нас в сараї, підперши двері лопатою та рушницею. Десь через хвилин 20 вона знову вибила двері, та коли вийшла на подвір`я, то їх вже не було на подвір`ї. Так як телефон чоловіка вони розбили, а її втопили в криниці, а також вирвали провід стаціонарного телефону в домі, то вони не могли зателефонувати зразу в міліцію. Так вона відразу пішла до свого сусіда ОСОБА_30 , та взяла в нього телефон та зателефонувала до міліції. Коли вони повернулися за санками, то у третього чоловіка, який був в білому маскувальному костюмі, на самому костюмі з переду було помітно плями крові у вигляді мазків; ОСОБА_13 показав, що він мешкає разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 29.12.2014 року, близько 18-30 год., він знаходився разом з дружиною дома та дивились телевізор. Потім він почув що хтось дзвонить у дзвінок на вулиці і відразу відчинив вікно в кімнаті, де помітив що на вулиці за воротами особу. Він у невідомого запитав хто там, але у відповідь той став казати що йому треба подзвонити і вони застрягли в снігу, під час вказаної розмови невідомий вийшов із за кутка будинку і направив на нього автомат і почав залазити у відкрите вікно. В цей час його дружина була на кухні і не бачила початку. Після того як на нього направили автомат він відразу пішов в іншу кімнату де стояв сейф з рушницею, та взяв свою мисливську рушницю ІЖ-26 і став її заряджати, так як вона була не заряджена, також крикнув дружині щоб вона лягала та не рухалась. Коли він зарядив один патрон у рушницю то його дружина стала кричати і біля неї був один з невідомих чоловіків, та коли він зайшов до кімнати то побачив ще одного невідомого чоловіка який на нього направив пістолет, та він вистрелив у того чоловіка, на що той одразу вийшов з будинку, а в цей час з`явився третій чоловік. Невідомі були у білому камуфляжі та зеленому камуфляжі, на голові були маски, що було надягнено на третьому невідомому він не вдивлявся, так як коли він вистрелив й нього то він відразу покинув будинок. Коли невідомий у зеленому камуфляжі кинувся на нього то вони стали боротися і невідомий став його душити. В ході боротьби він декілька разів вдарив його по голові прикладом рушниці, після чого останній перестав його душити витяг в залу та усадив у крісло, де почав запитувати де гроші, та казав щоб він віддавав гроші. Під час своїх слів невідомий наставив на нього автомат та казав, що «давай гроші та ключі від сейфу». Після чого він віддав останньому ключі від сейфу, невідомий у зеленому камуфляжі відкрив сейф та забрав звідти 110000 гривень та 3200 доларів, купюри були у 100 та 500 гривень, а долари по 100 доларів. Після того як невідомі забрали гроші то його та дружину відвели до ванної кімнати і підперли двері, а самі ще знаходились у будинку. Через деякий час відкрили двері та відразу зв`язали їм руки мотузкою та відвели на вулицю до сараю де стали питати де їх погріб, де зачинили їх. Після того коли вони вибили двері сараю то невідомі знов повернулися та стали вимагати ключі від автомобіля або щоб він завів трактор за те, що він підстрелив їхнього товариша, на що він пояснив що машини у нього на даний час немає, а трактор неможливо завести. Після чого вони їх знову зачинили у сараї, а вони знову вибили двері, а невідомі стали просити санчата або візок щоб відвезти товариша який був поранений, після чого знову їх зачинили, а коли вони знов вибили двері то невідомих вже не було. Вказана подія тривала близько години;

- протоколом огляду трупу від 30.12.2014 року та фототаблицею до нього, згідно якого в ході огляду трупу чоловічої статі, в лівому врізному кармані спортивних брюк виявлено та вилучено товарний чек № від 28.12.2014 року на придбання товару на суму 241 грн. на ім`я ОСОБА_12 (т.3 а.с.69-72,73-74);

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 30.12.2014 року, згідно якого ОСОБА_31 , оглянувши труп невстановленого чоловіка, впізнав за загальними рисами обличчя, за розрізом очей, виразом обличчя, за статурою та будовою тіла, за шрамом на верхній частині лівої руки свого сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.3 а.с.75-76);

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 30.12.2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 оглянувши труп невстановленого чоловіка, впізнав за сукупністю ознак, а саме за тілобудовою, за зростом та за статурою, чоловіка, в якого він вистрелив з мисливської рушниці, згідно довідки до протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 30.12.2014 року пред`явлений труп є трупом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав, за адресою: АДРЕСА_5 (т.3 а.с.77-78,79);

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 30.12.2014 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 оглянувши труп невстановленого чоловіка, впізнала за сукупністю ознак, а саме за зростом та за статурою, чоловіка, в якого 29.12.2014 року вистрелив з мисливської рушниці її чоловік ОСОБА_13 , згідно довідки до протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 30.12.2014 року пред`явлений труп є трупом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав, за адресою: АДРЕСА_5 (т.3 а.с.80-81,82);

- протоколом отримання біологічних зразків для проведення судової експертизи від 03.01.2015 року, згідно якого, на підставі постанови прокурора прокуратури Близнюківського району Харківської області про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 30.12.2014 року, у ОСОБА_12 в приміщенні ХОБ СМЕ Лозівського МРО були відібрані біологічні зразки (т.3 а.с.85);

- протоколом огляду місця події від 03.01.2015 року, згідно якого в приміщенні павільйону №1 ХОБСМЕ Лозівського МРО, було виявлено та вилучено куртку білого кольору з пошкодженнями, берці чорного кольору, куртку-толстовку темно-синього кольору з пошкодженнями, светр сірого кольору з пошкодженнями, футболку чорного кольору з пошкодженнями, печатки чорного кольору, шапку чорного кольору, штани білого кольору, спортивні брюки темно-сірого кольору, труси-шорти синього кольору (т.3 а.с.86-88);

- постановою про закриття кримінального провадження №0000361 від 01.11.2017 року, виділеного в окреме провадження відносно ОСОБА_12 із кримінального провадження №0002852 від 30.12.2014, згідно якої прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області 07.11.2017 закрито кримінальне провадження відносно підозрюваного ОСОБА_12 , за ст.187 ч.4 КК України, у зв`язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.3 а.с.100-102).

- судово-медичною імунологічною експертизою №62-И/15 від 02.01.2015 року, згідно висновків якої кров від трупа ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В; на армійських черевиках (об`єкт №1), вилучених під час огляду автомобіля ВАЗ 2101, виявленого на околиці с.Олексіївка, Близнюківського району, Харківської області, виявлено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_12 не виключається (т.3 а.с.1-2);

- судово-медичною імунологічною експертизою №63-И/15 від 02.01.2015 року, згідно висновків якої кров від трупа ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В; на камуфляжній куртці (об`єкти №№1-9), вилученої під час огляду місця події в лісосмузі, на околиці с.Олексіївка, Близнюківського району, Харківської області з автомобіля ВАЗ 2101, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_12 не виключається (т.3 а.с.8-9);

- судово-медичною експертизою №465-ЛЗ/14 від 30.01.2015 року, згідно висновків якої на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , 1963 року народження, у неї мали місце синці на підборідді зліва, по розгинальній поверхні правого лучезап`ястного суглобу, по розгинальній поверхні лівого лучезап`ястного суглобу; садна на підборідді зліва, на боковій поверхні шиї зліва в середній третині котрі утворилися від дії тупих (тупого) предметів що не відобразили в пошкодженні своїх індивідуальних особливостей, можливо в строк і за обставин вказаних в установочній частині постанови та потерпілою; за ступенем тяжкості - це легкі тілесні ушкодження (згідно п.2.3.1. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995) (т.3 а.с.19);

- судово-медичною експертизою №464-ЛЗ/14 від 30.01.2015 року, згідно висновків якої на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_13 , 1963 року народження, у нього мали ссаднені ділянки шкіри на лобі в центрі, у зовнішнього кута лівого ока, в надпідбородній області праворуч, на передній поверхні живота зліва на 2 см вліво від умовно-серединної лінії, в підлопатковій області праворуч, в поперекової області справа; ссадна по задній поверхні правого плеча в середній третині, на спині справа по лінії лопатки в області ребер, по передній поверхні лівої гомілки в середній і верхній третині; синці по передній поверхні шиї в середній третині, по передній поверхні правою плеча з верхньої третини з переходом на зовнішню поверхню правого плеча, по зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині, на грудній клітці справа по передньоключичній лінії в області проекції 2-4 ребер, на грудній клітці справа по пахвовій лінії в області проекції 6-8 ребер, в області козелка правого вуха, по розгинальній поверхні правого лучезап`ястного суглоба, по розгинальній поверхні лівого лучезап`ястного суглоба які утворилися від дії тупих (тупого) предметів, що не відобразили в пошкодженні своїх індивідуальних особливостей можливо в термін і за обставин зазначених у настановній частині постанови і потерпілим; за ступенем тяжкості - це легкі тілесні ушкодження (згідно п.2.3.1. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95) (т.3 а.с.20-21);

- судово-балістичною експертизою №55 від 19.02.2015 року, згідно висновків якої наданий на експертизу нестандартний (перероблений саморобним способом колишній сигнальний) пістолет «АКRЕР 2004-МAGNUM» виробництва Туреччини (заводського виготовлення) калібру 9 мм Р.А., № НОМЕР_2 - є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6,5 мм; конструкція пістолета піддалася саморобній переробці з метою зміни його первісного функціонального призначення; пістолет придатний для здійснення пострілів патронами з металевим снарядом калібру 9 мм РА, а також нестандартними боєприпасами (т.3 а.с.33-35);

- судово-медичною імунологічною експертизою №2174-И/17 від 06.11.2017 року, згідно висновків якої групова приналежність наданого на дослідження зразка крові на марлі ОСОБА_10 (об`єкти №1-3) АВ (т.3 а.с.51-52);

- судово-медичною імунологічною експертизою №2384-И/17 від 22.11.2017 року, згідно висновків якої, згідно «Висновку експерта» №2174-И від 06.11.2017 р.: «Групова приналежність наданого на дослідження зразка крові на марлі ОСОБА_10 (об`єкти №1-3) - АВ»; згідно «Висновку експерта» №61-И від 31.01.2015 р. : «На куртці (об`єкт №16) и 1-ому тапку (об`єкт №44), виявлена кров людини, в якій виявлені А і В...». Таким чином, можна вважати, що кров у вказаних об`єктах належить до групи АВ, і можливість походження її від ОСОБА_10 не виключається (т.3 а.с.54);

- судово-медичною імунологічною експертизою №61-И/15 від 31.01.2015 року, згідно висновків якої кров від трупа ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В; на маскувальному костюмі: куртці (об`єкти №1-15,17-28), брюках (об`єкти №29-42), першому тапку-мішечку (об`єкт №43), вилученому під час огляду автомобіля ВАЗ 2101, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніноманти-В, походження якої від ОСОБА_12 не виключається; на куртці (об`єкт №16) та 1-му тапку (об`єкт №44), виявлена кров людини, в якій виявлено А і В. Такий результат може бути в разі змішування крові групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_12 не виключається і крові В з ізогемаглютиніном анти-В; на другому тапку-мішечку, плям схожих на кров, не знайдено (т.3 а.с.56-60);

- судово-медичною цитологічною експертизою №31-Ц/2015 від 06.02.2015 року, згідно висновків якої згідно «Висновку експерта №47К/14 (№ трупа 291-ЛЗт) від 13.01.15 року», проведеного у відділі судово-медичної імунології Харківського обласного бюро судово- медичної експертизи, кров трупа громадянина ОСОБА_12 відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном Анти-В з супутнім антигеном Н; при проведенні судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту обох рук громадянина ОСОБА_12 виявлені сліди крові людини, в якій виявлений антиген А; встановити статеву приналежність слідів крові не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові; отже, сліди крові могли піти від людини з групою крові А (II) з ізогемаглютиніном анти-В, у тому числі і від громадянина ОСОБА_12 ; що стосується клітинного складу, то його походження найймовірніше за рахунок власного нігтьового ложа; даних про наявність травматичного епітета не отримано (т.3 а.с.89-93);

- судово-медичною експертизою №291-ЛЗт/14 від 27.02.2015 року, згідно висновків якої, на підставі даних судово-медичної експертизи трупа невідомого чоловіка, на вигляд 30-35 років, упізнаного як ОСОБА_12 , 1980 року народження (43 роки), з огляду на дані проведених лабораторних експертиз: причиною смерті ОСОБА_12 стала гостра крововтрата обумовлена внутрішньою (в лівій плевральній порожнині 500 мл крові) і зовнішньою кровотечею в результаті вогнепального поранення грудної клітини з пораненням легені і пошкодженням ребер; смерть ОСОБА_12 наступила в проміжку між 19 і 21 годинами 29 грудня 2014 року; в ході проведеної експертизи трупа ОСОБА_12 виявлено одне вогнепальне дробове поранення грудної клітини із вхідною раною в лівій підключичної області та вихідними ранами на лівій бічній поверхні грудної клітини в області проекції 2-4 ребер по задній пахвовій лінії; дане поранення утворилося внаслідок одного пострілу з вогнепальної дробової зброї з дистанцією пострілу в межах щодо компактного дії дробового заряду; будь-яких тілесних ушкоджень, по своїй локалізації вказуючих на можливість свого утворення в ході боротьби або самооборони ОСОБА_12 в ході експертизи його трупа не встановлено; людина, після отримання такого вогнепального поранення, яке виявлено на трупі ОСОБА_12 може перебувати у свідомості і здатна здійснювати активні дії в досить обмеженому обсязі за рахунок швидко наростаючої крововтрати і наявності больового синдрому, так як по ходу раневого каналу були поранення верхньої частки легені і дрібноуламкового руйнування 2-6 ребер в проміжку між задньою пахвовою і лопатковою лініями (т.3 а.с.94-99);

- речовими доказами: курткою захисного окраску кольору хакі, автомобілем марки ВАЗ номерний знак НОМЕР_1 , білим маскувальним халатом (куртка, штани, панчохи); камуфляжною курткою кольору хакі; коричневими рукавичками; частиною тканини; берцями; спортивними кедами; пластиковою зав`язкою; пістолет AKREP 2004 Magnum чорного кольору, коробкою з 7 патронами 12 калібру; полімерним шнуром; балаклавою, гільзою, 3-ма відрізками липкої стрічки зі слідами пальців рук; 1 відрізком липкої стрічки зі слідами тканини; 4 марлевими тампонами зі слідами бурого кольору; рушницею ІЖ27М, балаклавою, курткою білого кольору, джемпером сірого кольору, фуфайкою (футболкою) чорного кольору (т.3 а.с.36-37,38-39,43).

Оглянуті в судовому засіданні речові докази, які були опечатані належним чином та пред`явлені для ознайомлення учасникам судового провадження, не викликали у суду сумнівів в їх достовірності.

Всі вищевказані судові експертизи суд вважає об`єктивними і приймає їх за основу, так як вони узгоджуються з іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, при цьому доводи наведені експертами об`єктивно узгоджуються з показаннями потерпілих та свідків, проведеними впізнаннями за їх участі, їх показання послідовні, не містять протиріч, які б свідчили про повідомлення недостовірної інформації або про бажання обумовити обвинуваченого, вони об`єктивно підтверджуються сукупністю досліджених письмових доказів і відповідають фактично подіям та обставинам скоєння злочину, що мав місце.

Показання потерпілих у частині впізнання нападників, а саме ОСОБА_10 та осіб відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, не спростовані стороною захисту, є послідовними та стабільними, як в ході досудового, так і судового слідства та не викликають сумніву у їх об`єктивності та правдивості. Обставин за яких потерпілі могли оговорити обвинуваченого, колегія суддів не знаходить з врахуванням того, що потерпілі та обвинувачені між собою не були знайомі, не приязних відносин не мали.

Крім того, зібрані докази по інкримінованому обвинуваченому злочину знаходяться в безпосередньому зв`язку стосовно самої злочинної діяльності обвинуваченого, з особами відносно яких матеріали виділені в окреме провадження (три чоловіка), які заздалегідь планували цей злочин - обрали об`єкт нападу, їх передислокація для вчинення злочину з іншого району, підготовка спорядження необхідного для вчинення злочину - камуфляжу, масок з прорізами для очей (балаклави), зброї (автомата та пістолета), застосування транспорту для прибуття на місце злочину, свідчить про сплановану узгодженість дій нападників, що було в повному обсязі підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Згідно постанови Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №225/8066/19 від 18 лютого 2021 року, домовленість досягається словами, жестами, умовними знаками, а іноді поглядами як за тривалий час до початку вчинення кримінального правопорушення, так і за кілька годин, хвилин чи секунд. Початком вчинення кримінального правопорушення вважається початок виконання об`єктивної сторони. Усі погодження до початку замаху є попередніми. При цьому під час вчинення кримінального правопорушення кожен зі співучасників може вчиняти різні дії (подолання опору потерпілого, заподіяння тілесних ушкоджень, заволодіння майном), які спрямовані на досягнення єдиної мети.

Спільні дії обвинуваченого, з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, як до початку вчинення кримінального правопорушення, так і спільні насильницькі дії під час заволодіння чужим майном, їх узгодженість вказують на об`єднання таких дій єдиним умислом, охоплення свідомістю, об`єктивного сприяння один одному у вчинені розбійного нападу.

Отже, враховуючи зазначені обставини, які передували вчиненню кримінального правопорушення, дії обвинуваченого, з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, під час вчинення кримінального правопорушення, а також їх поведінку після вчинення кримінального правопорушення, суд вважає доведеним вчинення ними розбою за попередньою змовою групою осіб.

Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», небезпечним для життя чи здоров`я насильством у розумінні статті 187 КК є умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Погрози, які потерпілі сприймали реально та заподіяння їм ударів по різним частинам тіла і голови, а також придушення за шию потерпілого ОСОБА_13 , погроз застосування зброї у значенні, яке йому надано вищезазначеною постановою Пленуму Верховного суду України, створювало реальну небезпеку для життя і здоров`я потерпілих Мушкетер, які зазнали нападу, та за своєю інтенсивністю, характером і наслідками була подібною до проявів насильства, які небезпечні для життя чи здоров`я, що кваліфікуються за статтею 187 КК України.

Надані потерпілими показання щодо способу отримання ними ушкоджень повністю узгоджуються з даними протоколів огляду місця події від 05.02.2020 та висновками судово-медичних експертиз №465-ЛЗ/14 від 30.01.2015 року та №464-ЛЗ/14 від 30.01.2015 року відповідно до яких, у ході огляду потерпілих у ОСОБА_8 , мали місце синці та садна на підборідді, на боковій поверхні шиї, у ОСОБА_13 мали ссаднені ділянки шкіри на лобі, лівому оці, в надпідбородній області, животі, в підлопатковій та поперековій області, ссадна плеча, спини, лівої гомілки; синці шиї та правою плеча, грудної клітки та інші, які утворилися від дії тупих (тупого) предметів, що не відобразили в пошкодженні своїх індивідуальних особливостей можливо в строк і за обставин вказаних потерпілими.

Твердження захисника про недопустимість доказу оголошеного в судовому засіданні протоколу допиту потерпілого ОСОБА_13 , під час досудового розслідування від 30.12.2014 року то суд виходить з наступного.

Згідно актового запису про смерть №13 від 15.11.2016 року, ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 53 роки (т.3 а.с.65);

Суд звертає увагу, що використання в якості доказів показань потерпілого ОСОБА_13 , відібраних на стадії досудового розслідування слідчим, саме по собі не є несумісним зі ст.6 Конвенції та вимогами ч.4 ст.95 КПК України за умови, що дотримано право на захист (Справа «Боєць проти України» (Заява № 20963/08).

У справі «Аль-Хаваджа та Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom) (пункти 119-147) Великою палатою було роз`яснено принципи, які мають застосовуватись у випадку неявки свідка у відкрите судове засідання. Один із зазначених в рішенні принципів є смерть свідка чи побоювання помсти. Проте існують інші законні підстави неявки свідка в судове засідання.

У справі «Шачашвілі проти Німеччини» (заява 9154/10 від 15 грудня 2015 року), принципи, які приведені у справі «Аль-Хаваджа та Тахері проти Сполученого Королівства» були детальніше роз`яснені і Велика палата підтвердила, що відсутність вагомих причин для неявки свідка сама по собі не могла зумовити несправедливість судового розгляду, хоча вона залишалася дуже важливим фактором, який повинен бути врівноважено врахований при оцінці загальної справедливості судового розгляду, та не могла свідчити про порушення пунктів 1 та пункту 3 (d) статті 6.

Також в рішенні «Шачашвілі проти Німеччини» зазначено, що для визнання допустимим доказом показання без заслуховування свідка в судовому засідання, суд повинен провести триетапний аналіз відповідних положень:

1) чи були достатні підстави неявки свідка та, відповідно, допустимості неперевірених показань свідка, який не з`явився у судове засідання, як доказу;

2) чи були докази, отримані від свідка, який не з`явився у судове засідання, єдиною та вирішальною підставою для засудження підсудного;

3) чи мали місце достатні урівноважуючі фактори, зокрема надійні процесуальні гарантії, здатні компенсувати недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту у зв`язку з допустимістю неперевірених доказів, і забезпечити загальну справедливість судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд визнає допустимим доказом показання ОСОБА_13 без заслуховування потерпілого в судовому засіданні у зв`язку із смертю останнього, оскільки показання потерпілого не є єдиною та «вирішальною» підставою для засудження підсудного.

Будь-яке процесуальне порушення, допущене в ході збирання доказів, саме по собі не може бути підставою для визнання їх недопустимими. У зв`язку із цим, за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або (2) надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду (Ухвала АП ВАКС від 21.04.2021 у справі № 711/3111/19).

Щодо тверджень захисника про недопустимість доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки досудове розслідування було призупинено 02.02.2015 року в зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_10 , то суд знаходить його безпідставним та таким, що не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовано стороною обвинувачення з наданням відповідного процесуального документа постанови про відновлення досудового розслідування від 11.09.2017 року та витягу про рух справи з ЄРДР з зазначенням дати та часу всіх проведених процесуальних дій у кримінальному провадженні (т.4 а.с.10-11,12,13).

Версія сторони захисту та обвинуваченого про непричетність ОСОБА_10 до розбійного нападу на родину ОСОБА_26 , зокрема про те, що ОСОБА_10 в день нападу 29.12.2014 року перебував в іншому місці за межами району вчинення злочину, спростовується показаннями медичних працівників ОСОБА_17 та ОСОБА_27 , потерпілих ОСОБА_26 та висновками судово-медичних імунологічних експертиз №2384-И/17 від 22.11.2017 року, №2174-И від 06.11.2017 року.

На підставі ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Даючи оцінку наведеним вище доказам у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам у справі, узгоджуються між собою, взаємно доповнюючи один одного, здобуті слідством з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством і сумнівів в їх достовірності не викликають.

Всі показання обвинуваченого та доводи, наведені його захисником про невинуватість, не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, не відповідають встановленим обставинам справи і розцінюються судом як один із способів їх захисту, прагнення будь-яким чином уникнути відповідальності за вчинене, перешкодити встановленню істини у справі, спотворити справжні обставини справи і ввести суд в оману, а тому до цих показань колегія суддів ставиться критично і не бере їх до уваги.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Поширеною в юридичній літературі є позиція, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматись від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.4 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном у великих розмірах, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Суд вважає, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та послідовність спільних дій обвинуваченого з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, як до початку вчинення кримінального правопорушення, так і спільні насильницькі дії під час заволодіння чужим майном, їх узгодженість вказують на об`єднання таких дій єдиним умислом, і свідчать про спрямованість цього умислу на напад з метою незаконного та безоплатного вилучення чужого майна поза волею власника, вчиненого за попередньою змовою з проникненням у житло, охоплення свідомістю, об`єктивного сприяння один одному у вчинені розбійного нападу.

При таких обставинах, колегія суддів вважає вину обвинуваченого ОСОБА_10 доведеною та підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, не вбачає.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст.370,373 ч.3 КПК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і доказах, отриманих незаконним шляхом, і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за вчинене, сприяв виправленню обвинуваченого та запобігав вчиненню нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.6 ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, має не зняті і не погашені в установленому порядку судимості за вчинення корисливих злочинів, раніше відбував покарання реально, однак належних висновків для себе не зробив, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується формально задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, з 2003 року перебував на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання препаратів коноплі зі шкідливими наслідками, в 2008 році знятий з обліку у зв`язку із покращенням (т.4 а.с.14,15,16,17,19-35,36-40,41-43,44).

Відповідно до ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання, судова колегія враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, його сімейний стан та стан здоров`я, ставлення до вчиненого ним діяння, обставини вчинення злочину.

З врахуванням принципу справедливості, з метою посилення впливу призначеного покарання на виправлення винного, а також з метою попередження вчинення нових злочинів, колегія суддів приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 можливе тільки в місцях позбавлення волі, тобто в умовах ізоляції від суспільства на певний строк до кримінально-виконавчої установи, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наявність обставини, що обтяжує покарання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачає правових підстав для застосування при призначенні покарання обвинуваченому приписів ст.69 КК України.

До вступу вироку в законну силу, обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з 14.06.2021 року.

Цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні №0000368 від 07.11.2017 року, що підлягають стягненню на користь держави - відсутні.

Долю речових доказів суд вирішить, відповідно до ст.100 КПК України, після розгляду кримінального провадження №0002852 від 30.12.2014 року, відносно особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

Керуючись ст.369-371,373-374 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Визнати ОСОБА_10 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.4 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з 14.06.2021 року.

Долю речових доказів вирішити після розгляду кримінального провадження №0002852 від 30.12.2014 року, відносно особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3