Справа № 484/1298/21
Провадження № 1-КП/484/288/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, безробітного, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 23.03.2005 року Доманівським РВ УМВС України в Миколаївській області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

у відсутність потерпілої ОСОБА_6 згідно заяви, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2019 року у денний час доби ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку своєї співмешканки ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що в останньої в її жіночій сумочці знаходяться дві каблучки 585-ї проби, які вона позичила у своєї доньки ОСОБА_6 , вирішив таємно викрасти вказані прикраси. Виконуючи задумане, маючи корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, користуючись тим, що ОСОБА_7 перебуває в іншій кімнаті і за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкод, з метою таємного викрадення чужого майна ОСОБА_5 відкрив сумку своєї співмешканки, звідки шляхом вільного доступу таємно викрав дві золоті каблучки 585 проби зі вставками з каміння загальною вагою 5,77 грами вартістю 4 905 грн. 50 коп. з розрахунку, що 1 грам золота коштує 850 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми діями матеріальної шкоди потерпілій на суму 4 904 грн. 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, 18.07.2019 року у денний час ОСОБА_5 у власних справах прийшов до будинку доньки своєї співмешканки ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , де покликав господарів, не почув відповіді і маючи попередній дозвіл власниці будинку, зайшов всередину через незачинені вхідні двері і побачив, що у будинку нікого нема. В цей же час ОСОБА_5 вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна, зокрема золотої каблучки. Реалізуючи задумане, ОСОБА_5 умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і не чинить перешкод, зайшов до однієї з кімнат будинку, відкрив тумбу, де побачив жіночу сумку чорного кольору, відкрив її і повторно таємно з метою незаконного збагачення взяв із сумки золоту каблучку 585 проби із вставками з каміння вагою 3,91 грами вартістю 3 323 грн. 50 коп. з розрахунку, що 1 грам золота коштує 850 грн. З викраденим майном з місця вчинення злочину зник і розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши таким чином своїми діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3 323 грн. 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 18.11.2020 року близько 10.00 години ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_7 прийшов до будинку її доньки ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 з метою набрати води. Перебуваючи всередині будинку з дозволу власниці будинку, він зайшов до ванної кімнати, де на пральній машинці побачив жіночу косметичку, всередині якої знаходились дві золоті сережки у вигляді пластин. В цей момент ОСОБА_5 вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна, зокрема золотих сережок. Реалізуючи задумане, ОСОБА_5 умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і не чинить перешкод, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу повторно таємно з метою незаконного збагачення, взяв з косметички золоті каблучки у вигляді пластин 585 проби вагою 1,92 грами вартістю 1 689 грн. 60 коп. з розрахунку, що 1 грам золота коштує 850 грн. З викраденим майном з місця вчинення злочину зник і розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши таким чином своїми діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1 689 грн. 60 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не оспорював і пояснив, що дійсно співмешкає зі ОСОБА_7 в селищі Кам`яний Міст. У неї є повнолітня донька ОСОБА_6 , яка проживає окремо. Якось вони зі співмешканкою збиралися на свято і вона позичила у своєї доньки дві каблучки. Він побачив їх в її сумці і забрав, а їй сказав, що не бачив. Викрадені каблучки здав у ломбард, а гроші витратив на сім`ю. Через декілька днів він зайшов до ОСОБА_6 , звав господарів, але ніхто не відгукнувся. Він думав, що чоловік спить і зайшов всередину будинку подивитися. Зазирнув у спальню, але там нікого не було. В цей час він побачив сумочку, а в ній каблучку. Забрав каблучку і вийшов з будинку. Каблучку здав у ломбард, гроші витратив на сім`ю. Крім того, вже у 2020 році ОСОБА_7 дала йому ключі від будинку ОСОБА_6 і сказала принести звідти води. Він прийшов у будинок ОСОБА_6 , зайшов у ванну і поки набирав воду, побачив на пральній машинці косметичку, зазирнув всередину і помітив там сережки. Поклав їх у карман, потім здав у ломбард. ОСОБА_6 виявила, що зникли сережки, а він останнім заходив у будинок, але він тоді не зізнався. Вже коли поліція знімала відбитки пальців, зізнався у злочинах, в тому числі і у попередніх викраденнях каблучок. В даний час відшкодував потерпілій 6 000 грн.

У скоєному розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність. Ніяких фактичних обставин справи вона не оспорювала.

Таким чином ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи та розмір завданих збитків не оспорював, тому судом не досліджувались всі докази в наданій справі на підставі ч.3 ст. 349 КПК України.

Крім того, викладене обвинувачення підтверджується заявами потерпілої ОСОБА_6 про викрадення у неї золотих виробів, на підставі яких було внесено інформацію до ЄРДР і розпочате досудове розслідування /а.с.42/; довідкою ПП «Ломбард Капітал», згідно якої у липні 2019 року /а.с.45-46/ та у листопаді 2020 року /а.с.43-44/ до ломбарду звертався ОСОБА_5 , щоб здати золоті прикраси, що також підтверджується договорами про надання фінансових кредитів під заставу /а.с.48-53/; довідкою про вартість золота /а.с.39/.

Суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії правильно кваліфіковані за першим епізодом за ч.1 ст. 185 КК України і за наступними епізодами за ч.2 ст. 185 КК України за ознакою повторності.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є проступком і нетяжкими злочинами, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується посередньо, не працює, не має постійного доходу, не має утриманців, сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, частково відшкодував завдану злочинами матеріальну шкоду. Згідно наданих суду квитанцій обвинувачений повернув потерпілій всього 6 000 грн. Невідшкодованими залишаються 3 917 грн. 60 коп.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий стан, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкцій частин статей, за якими він обвинувачується, у виді обмеження волі, оскільки він здорова особа працездатного віку і саме таке покарання відповідає його особі та є співмірним із вчиненими ним правопорушеннями. Остаточне покарання слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на підставі ч.1 ст. 70 КК України.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього деякі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Суд вважає, що іспитовий строк буде достатнім стримуючим фактором для запобігання вчиненню нових злочинів.

Судові витрати і речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Обвинуваченому раніше запобіжний захід не обирався і суд вважає недоцільним обирати його до набрання вироком законної сили, оскільки досі він сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки і не засуджується до реального відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.2 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: