УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановила:

Представник заявника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просив: скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладений відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01 2021р. в частині заборони користування майном.

Обґрунтування клопотання:

CУ ГУНП у Херсонській області розслідується злочин щодо заволодіння майном - квартирою АДРЕСА_1 в межах кримінального провадження №0000453, кваліфікованого за ч.3 ст. 190 КК України.

11.01.2021р. слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 розглянуто клопотання слідчого ОСОБА_4 та ухвалено накласти арешт на означену квартиру із забороною відчуження та користування нею.

Клопотання розглядалось без участі представника власника, його копія була вручена (передана) представнику власника 22.01.2021р., у зв`язку із чим в порядку ч.1 ст. 174 КК України, звертаємось до суду із клопотанням про часткове скасування арешту, в частині заборони користування квартирою АДРЕСА_1 .

За версією слідства, ОСОБА_5 заволодів квартирою начебто померлої ОСОБА_6 шляхом підроблення правовстановлюючого документа - Договору купівлі-продажу від 06.06.2002р., посвідченого на Херсонській товарній біржі «Альтер Его», у зв`язку із чим квартира набуває ознак речового доказу, та з метою попередження її відчуження клопотав про накладення арешту та заборони розпорядження нею.

Версія - є лише припущенням, має надію що слідство надасть суду бодай якісь докази на її обґрунтування, особливо в умовах того що, як їм відомо, Херсонська товарна біржа «Альтер Его» підтвердила факт укладання правочину у 2002-му році. Крім цього, ОСОБА_5 наразі не має наміру відчужувати квартиру, відтак її арешт та заборона відчуження істотно не обмежуватимуть власника у здійсненні його права.

Разом з цим, вірогідно внаслідок їх відсутності за змістом клопотання слідчого, - в мотивувальній частині рішення судом не наведено жодних обставин, у зв`язку із якими виникла потреба у забороні користування квартирою.

У даному випадку, клопотання та ухвала суду не містять жодного обґрунтування, передбаченого законом.

Натомість кримінальне провадження стосується, як вважає слідство, заволодіння нерухомим майном із використанням юридичних інструментів, отже упередження його наступного продажу шляхом арешту та заборони відчуження є цілком достатніми заходами які відповідають меті кримінального провадження.

Особливо із врахуванням того, що наразі у квартирі мешкають суборендарі - ОСОБА_7 з дружиною. Знову ж таки, жодним чином не обґрунтувавши у який спосіб особи, які мешкають у квартирі майже півроку своїм проживанням перешкоджатимуть подальшому розслідуванню або унеможливлять збереження нерухомого майна.

Таким є очевидним порушення гарантованого Конституцією України права на житло без достатнього обґрунтування потреби у такому втручанні.

За рішенням власника наразі квартира здана в найм - у випадку заборони її використання власник понесе збитки у вигляді нестриманої вигоди (орендної плати) так само як і до нього можуть бути звернені вимоги щодо відшкодування збитків завданих неможливістю використання майна орендарями. Крім цього, власник нестиме надмірний тягар утримання майна шляхом оплати комунальних послуг, зокрема опалення у зимовий період, без можливості компенсувати такі витрати за рахунок орендної плати, та власне - не споживаючи такі комунальні послуги, в той час як відмовитись від їх споживання він не може.

Вважають заборону користування квартирою, такою що не відповідає принципам закріпленим п.5,6 ч.2 ст. 173 КПК України.

Доводи сторін у судовому засіданні

Представник заявника у судовому засіданні, підтримав клопотання, просив суд його задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Слідчий пояснив, що арешт за його клопотанням був накладений обґрунтовано. Підстави, що існували на час накладення арешту, на сьогодні не відпали. ОСОБА_5 ніколи не користувався арештованої квартирою, оскільки в квартирі до смерті проживала ОСОБА_8 , він ніколи не ніс як власник тягар утримання майна, зокрема, ніколи не сплачував комунальні послуги, а відтак і не порушується його право на користування квартирою. Квартира може бути перепланована, відремонтована, що ускладнить її передачу законним власникам спадкоємцям. Настання права користування квартирою не було визначено певною датою.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 ст.174КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час досудового розслідування в межах кримінального провадження ЄРДР № 0000453 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2021 року за клопотанням слідчого було накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_5 із забороною відчуження та користування квартирою.

Представник власника майна звернувся до слідчого судді зі клопотанням про скасування арешту майна в частині заборони користування, посилаючись на те, що такий арешт було накладено необґрунтовано.

Власнику майна направлялась ухвала про арешт вказаного майна, тобто власнику майна було забезпечено право на оскарження рішення в апеляційному порядку.

Підставою накладення арешту на майно, було забезпечення збереження речового доказу, оскільки сама квартира є предметом злочину, а право власності на цю квартиру є об`єктом злочину. В ухвалі слідчого судді від 11.01.2021 року зазначено, що «Квартира, на яку слідчий просить накласти арешт, за версією органу досудового розслідування було відчуджено без відома власника з грубим порушенням чинного законодавства. Квартира ніби-то була відчужена на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна №4767 від 06.06.2002року, укладеного на Херсонській товарній біржі, проте не був ніде зареєстрований. На час укладання спірного договору купівлі-продажу реєстрація здійснювалася бюро технічної інвентаризації. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно тільки після смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За вказаних обставин твердження представника власника майна про відсутність необхідності накладення арешту не є обґрунтованим.

Крім того, чинною є постанова слідчого про визнання майна, про яке йдеться у клопотанні, речовим доказом у кримінальному провадженні. Квартира є речовим доказом саме в такому стані, якою вона є на час винесення відповідної постанови. Саме зазначене майно є сутністю кримінального провадження. Квартира в разі користування нею може бути змінена відремонтована, перепланована тощо, що значно ускладнить її повернення законним власникам-спадкоємцям і знівелює суть кримінального провадження, яке в даному випадку спрямоване на встановлення вини осіб у можливо неправомірному заволодінні квартирою, а відповідно і на захист учасників кримінального провадження від кримінального правопорушення, що відповідно до ч.2 КПК України є завданням кримінального провадження . А тому заборона користування квартирою є обґрунтованою.

Така заборона є співмірною і необтяжливою для зареєстрованого спірного власника ОСОБА_5 , оскільки він з часу укладення спірного договору у 2002році ніколи не проживав і не проживає у квартирі, а відповідно не користувався і не користується квартирою, не сплачував комунальні платежі, не приймав участі в утриманні квартири. Згідно наданих документів реєстрацію квартири не за місцем її знаходження через 18 років після укладання договору здійснила особа за довіреністю, виданою ніби-то в республіці Польща. Оскільки сам ОСОБА_5 не користується квартирою, а відповідно арештом і не порушується його право на користування А передача квартири в найм є однією із форм розпорядження квартирою, що арештом заборонено, а відтак передача квартири в найм зразу ж після смерті ОСОБА_8 не є підставою для скасування обмеження права користування квартирою.

За вказаних обставин твердження представника власника майна про відсутність необхідності накладення арешту в частині користування квартирою є необґрунтованим.

Арешт майна сам по собі є заходом забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя при накладення арешту на майно, окрім статей передбачених главою 17 керується статтями передбаченими главою 10 КПК України. Однак, до повноважень слідчого судді не входить перевірка на наявність та допустимість доказів у вказаному кримінальному провадженні, (на що посилався представник), а тільки забезпечення дотримання прав сторін при досудовому розслідуванні.

Накладаючи арешт на нерухоме майно було саме забезпечення прав потерпілої сторони, що відповідає положенням ст.2 КПК України, якою визначено завдання кримінального провадження.

Так, досліджуючи і матеріали клопотання і заслухавши пояснення учасників процесу слідчий суддя не вбачає підстав для скасування даного арешту, оскільки досі не відпала потреба у накладенні арешту та не забезпечена мета накладення арешту на майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Відмовити представнику заявника ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2021 року у справі №766/21571/20 (н/п 1-кс/766/216/21), в частині заборони користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 25 хвилин 02 лютого 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1