ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/574/21 Справа № 703/369/21 Категорія: ч.1 ст.121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

захисника

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.07.2021 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 12 вересня 2021 року включно, -

в с т а н о в и л а :
На розгляді суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні суду першої інстанції прокурор звернувся з письмовим клопотання про продовження обвинуваченій застосованого щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики, які були враховані при застосуванні вказаного запобіжного заходу, не зменшили та продовжують існувати. Вважав, що забезпечити належну поведінку ОСОБА_8 та запобігти вищевказаним ризикам, з урахуванням особи останньої, її соціальних зв`язків та тяжкості покарання, передбаченого за вчинення відповідного кримінального правопорушення, можливо виключно шляхом продовження застосованого до неї запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_9 просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.07.2021 року, продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 12 вересня 2021 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить:

1.Скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.07.2021 року.

2.Постановиити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, та підлягає скасуванню.

Вказує, що ризики наведені судом першої інстанції можливо уникнути більш м`яким запобіжним заходом не пов`язаним з триманням під вартою.

Додає, що ризики того, що вона проживає разом з потерпілою та може впливати на неї спростовуються угодою про примирення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримали подану апеляційну скаргу та діє в інтересах обвинуваченої, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що ризики, які слугували підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 не відпали, а можливість застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченій не в змозі гарантувати її належну поведінку, оскільки остання обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, крім того, діяння, яке їй інкримінуються, вчинене нею після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі та до закінчення його строку, де відбувала покарання за вчинення аналогічного злочину, що спричинив смерть потерпілого, що об`єктивно вказує на існування ризику вчинення нового кримінального правопорушення. На існування такого ризику вказує і відсутність у обвинуваченої офіційного джерела прибутку на момент її затримання, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, тому наявна необхідність у збереженні такого запобіжного заходу із визначенням строку. Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченої під вартою.

Враховуючи обізнаність обвинуваченої про суворість покарання, передбаченого санкцією статті за якою її притягують до відповідальності, не виключається можливість того, що вона зі зміною запобіжного заходу стане уникати суду.

Крім того, враховуючи, що обвинувачена, достовірно усвідомлюючи настання негативних для себе наслідків у виді можливого призначення її покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, то на думку суду з метою його уникнення, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, які до даного часу судом не допитані. При цьому, враховуючи, що обвинуваченій відкриті матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних свідків, в тому числі місце їх проживання, а також потерпілою у даному кримінальному провадженні є матір обвинуваченої, з якою до затримання проживали в одній квартирі, та приймаючи до уваги, що вона раніше була засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч,2 ст. 121 КК України, тобто з застосуванням насильства, а також вік потерпілої, не виключається можливість поза процесуального спілкування обвинуваченої з потерпілою та свідками, а також здійснення на них як фізичного, так і морального тиску.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченої, колегія суддів вважає, що є достатньо підстав для продовження обвинуваченій ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Також на думку колегії суддів, оскільки існують обґрунтовані підозри у вчиненні цією особою кримінального правопорушення, а також ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апелянта про процесуальні порушення під час розгляду клопотання прокурора, є необґрунтованими, оскільки при розгляді даного клопотання суд керувався положеннями ст.. 331 КПК України, щодо продовження запобіжного заходу під час судового розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням вимог ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178, 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.07.2021 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 12 вересня 2021 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -