18.06.2021
Провадження №1кс/642/1756/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 про самовідвід та заяву прокурора Новабаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000320, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

17.06.2021 року головуючим суддею Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 на підставі п.4 ч.1 ст. 75 КПК України подано заяву про самовідвід у кримінальному провадженні № 642/10001/15-к за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
В той же день прокурором Новабаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 до суду було подано заяву про відвід судді ОСОБА_3 від участі у розгляді вищезазначеного кримінального провадження.
В обґрунтування самовідводу суддя ОСОБА_3 посилається на те, що у її провадженні перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою суду від 09.04.2019 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 185 КК України, закрито, звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 України на підставі ст. 48 КК України. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 судове слідство на даний час триває.

Не погодившись з ухвалою суду від 09.04.2019 стороною захисту ОСОБА_5 подана апеляційна скарга на ухвалу суду про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 .

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.04.2021 вищевказану ухвалу від 09.04.2019 було змінено, виключено з її мотивувальної частини посилання на прізвище ОСОБА_5 , в решті ухвала залишена без змін.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» судом в ухвалі наведені докази, якими підтверджується вчинення вказаного злочину ОСОБА_6 за попередньою змовою у групі з іншою особою, судове провадження щодо якої триває.

Під час вирішення питання про закриття провадження відносно ОСОБА_6 суддею досліджувалися докази в судовому засіданні, був зроблений висновок про вчинення ОСОБА_6 крадіжки за попередньою змовою з іншою особою, щодо якої судовий розгляд триває.

Частиною 1 ст. 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду, тобто якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, щодо якого існували обставини, що виключали можливість його участі у кримінальному провадженні, у випадках, що передбачені ст.75 КПК України.

У рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності .

Однією із процесуальних гарантій реалізації і ухвалення законних та обґрунтованих рішень є інститут відводу судді, який має на меті відсторонення від участі у справі судді, щодо неупередженості, якого є сумніви.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 - суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Вважається, шо критерій безсторонності порушується у випадках, коли суддя не заявив собі самовідвід, хоча мав підстави та повинен був це зробити, а також у випадках, коли суддя допустив недостатній рівень безсторонності вже під час розгляду справи.

Оскільки в ухвалі від 09.04.2019 суддею була надана правова оцінка доказам у справі за обвинуваченням обох осіб, та зроблений висновок про вчинення злочину двома особами, продовження розгляду даної справи щодо ОСОБА_5 є неможливим, оскільки буде порушений принцип безсторонності та неупередженості суду.

Прокурор ОСОБА_4 , заявляючи відвід судді ОСОБА_3 зазначила, що під час судового розгляду вказаної справи ухвалою головуючого судді ОСОБА_3 від 09.04.2019 клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено, кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України закрито, останнього звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 48 КК України.

З мотивувальної частини вказаної ухвали вбачається, що судом першої інстанції зазначено прізвище ОСОБА_5 .

При цьому, обставини кримінального провадження, судом встановлювались лише у відношенні ОСОБА_6 . Далі по тексту ухвали, суд першої інстанції зазначає лише обставини, що стосуються ОСОБА_6 та особа ОСОБА_5 не згадується.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у встановленому законом порядку.

У національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основних конституційних принципів судочинства відображено в ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК. Згідно із цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Вказане стало підставою зміни 09.04.2021 Харківським апеляційним судом ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 09.04.2019 шляхом виключення з мотивувальної частини посилання на прізвище ОСОБА_5 .

Таким чином, прокурор вважає, що наявні підстави, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, для відводу головуючого судді у справі - судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 .

В судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явилася, про дату та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути подану нею заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_3 у її відсутність, зазначивши про підтримання заяви, просячи її задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату та місце розгляду заяв були повідомлені належним чином, при цьому захисник ОСОБА_8 надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути подані заяви у його відсутність, оскільки він перебуває на лікарняному, зазначивши, що він не заперечує про відводу головуючого судді ОСОБА_3 .
За наведених вище обставин суддя вважає можливим розглянути заяви про відвід судді у відсутності сторін кримінального провадження.
У разі заявлення судді відводу (самовідводу) з підстав, передбачених статтями 75,76 КПК України, його розглядає інший суддя цього ж суду у порядку, встановленому в ст.35 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Суддя ОСОБА_3 , яка здійснює розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , у межах якого нею було заявлено самовідвід, а також прокурором відвід, була повідомлена належним чином про розгляд заяв про самовідвіта д відвід, однак у судове засідання не прибула, правом надати пояснення не скористалася.
Суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід та відвід виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, щокожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Нормами ст. 75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Вичерпного переліку цих обставин процесуальний закон не містить. Отже особа, яка заявляє відвід слідчому судді, або судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.
Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 2453-VI).
Вимогами п. 1 ч. 5 ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).
Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
Відповідно до п.3,4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні і підлягає відводу, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересований в розгляді провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно із ч. 6 ст. 22 Кримінального процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що при винесенні ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 09.04.2019 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 України на підставі ст. 48 КК України, головуючою суддею ОСОБА_3 була надана правова оцінка доказам у справі за обвинуваченням обох осіб, та зроблений висновок про вчинення злочину двома особами, у зв`язку з чим , на думку судді, подальший судовий розгляд нею кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 буде свідчити про її упередженість та може викликати сумнів в об`єктивності, що призведе до незабезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді.
За таких обставин вважаю необхідним відвести головуючу суддю ОСОБА_9 від участі у розгляді кримінального провадження кримінальне провадження № 642/10001/15-к за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 81, 369-372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Самовідвід головуючого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 та заяву прокурора Новабаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_3 - задовольнити.
Відвести головуючу суддю ОСОБА_9 від участі у розгляді кримінального провадження кримінальне провадження № 642/10001/15-к за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Кримінальне провадження № 642/10001/15-к передати до канцелярії Ленінського районного суду м. Харкова для здійснення автоматизованого розподілу для визначення головуючого судді.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1