Справа № 148/2074/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2021 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду кримінальне провадження № 0000369 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка, Якимівський район Запорізька область, зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
На початку листопаду 2020 року, більш точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_3 , в нічний час, близько 23:00 год., з корисливих спонукань, маючи на меті вчинити крадіжку чужого майна, а саме мішків із зерном, про наявність яких він заздалегідь достовірно знав, через ворота проник на подвір`я домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_3 .
Далі, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір, попередньо переконавшись, що в нічну пору доби за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, проник до навісної прибудови свинарника, де діючи таємно та умисно, здійснив крадіжку мішка пшениці вагою 51 кг., вартістю 5,60 грн. за кг., та мішка ячменю вагою 37,7 кг., вартістю 5,74 грн. за кг. Викрадене майно ОСОБА_3 переніс та заховав до свого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 506,49 грн.
Крім того, ОСОБА_3 , 24.11.2020 близько 23:00 год., будучи впевненим у своїй безкараності та маючи на меті вчинити повторно крадіжку зерна, вирішив викрасти мішки із кукурудзою з домоволодіння власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно, реалізуючи свій повторний злочинний умисел направлений на вчинення крадіжки чужого майна, останній через хвіртку проник до території подвір`я вищевказаного домогосподарства, де керуючись корисливим умислом, достовірно знаючи, де власниця зберігає мішки з кукурудзою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, з купи біля господарського приміщення здійснив крадіжку мішків із кукурудзою загальною вагою 148,3 кг., вартістю 4,90 грн. за кг. Далі, викрадене майно ОСОБА_3 переніс до свого місця проживання.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 727,16 грн.
Також, ОСОБА_3 , 24.11.2020 близько 23:00 год., будучи впевненим у своїй безкарності та маючи на меті вчинити повторно крадіжку зерна, вирішив викрасти мішки із пшеницею та ячменем з домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізовуючи свій злочинний намір, попередньо переконавшись, що в нічну пору доби за діями останнього ніхто не спостерігає та скориставшись цим, проник до навісної прибудови свинарника, де діючи таємно, умисно, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, здійснив крадіжку мішка пшениці вагою 51 кг., та вартістю 5,60 грн. за кг., а мішка ячменю вагою 37 кг., вартістю 5,74 грн. за кілограм. Далі, викрадене майно ОСОБА_3 переніс до свого місця проживання.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 506 грн. 49 коп.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю і пояснив суду, що обставини викладенні в обвинувальному акті ним визнаються і не оспорюються та надав показання, що на початку листопада 2020 року, знаючи, що на території домогосподарства ОСОБА_5 зберігається ячмінь, вирішив здійснити крадіжку. Проник на територію та здійснив крадіжку двох мішків, які переніс до свого домогосподарства, і викраденим зерном годував курей. У подальшому повторно 24.11.2020, знаючи що сусідка ОСОБА_6 зберігає кукурудзу під навісом на території свого домогосподарства, вирішив здійснити крадіжку кукурудзи в кількості трьох мішків. По одному мішку переніс до себе на подвір`я та пересипав в скриню, щоб годувати курей. Того ж дня, повторно здійснив крадіжку двох мішків зерна з території домоволодіння ОСОБА_5 .
У вчиненому щиро кається та пообіцяв повернути викрадене потерпілим.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просила призначити покарання на розсуд суду та щоб обвинувачений повернув викрадене зерно.
В судовому засіданні ОСОБА_6 просила призначити покарання на розсуд суду, майно викрадене майже все її повернуто.
Відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів провадження.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в сховище, вчинена повторно, у судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння.
До обставин, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття в скоєному злочині.
Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 в межах санкції визначеної ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, потерпілих, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, характер та ступінь вини, а також обставини, які дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_3 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
На стадії досудового розслідування та під час судового розгляду обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому відсутні підстави для його обрання до набрання вироком законної сили.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 490 гривень 32 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 369-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на два роки.
Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 32 (тридцять дві) копійки.
Заходи забезпечення кримінального провадження № 0000369 від 25.11.2020 у виді арешту на тимчасово вилучене майно згідно ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 27.11.2020 - скасувати.
Речові докази, а саме: три поліпропіленові мішки із кукурудзою загальною вагою 148 кг., два поліпропіленові мішки із пшеницею загальною вагою 82 кг., два поліпропіленові мішки із ячменем загальною вагою 49 кг., передані на зберігання потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - залишити останнім.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілим.

Вирок не набрав законної сили.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1