Справа № 462/1031/21
провадження 1-кс/462/289/21
У Х В А Л А

23 лютого 2021 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000075 від 17.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна,

встановив:

Дізнавач відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон марки «Iphone XS», золотого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що дане майно виявлене та вилучене під час огляду місця події від 22.02.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000075.
Слідчий суддя з огляду на вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України та приймаючи до уваги прохання слідчого з цього приводу, викладене у письмовому клопотанні вважає за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого.
Також дане клопотання можливо розглянути за відсутності власника майна ОСОБА_5 , яка, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду, про що свідчить телефонограма, у судове засідання не з?явилася, однак її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000075, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000075, 17.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 16.02.2021 року до Відділу поліції № 1 ЛРУП ГУПН у Львівській області із письмовою заявою звернулась ОСОБА_5 , у якій просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 15.02.2021 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи у ТРЦ «Вікторія Гарденс», що по вул. Кульпарківська у м. Львові, шляхом зловживання довірою заволоділа мобільним телефоном її доньки.
02.02.2021 року у ході оперативно-розшукових заходів по встановленню місцезнаходження викраденого майна було виявлено, що вказаним телефоном на теперішній час користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 22.02.2021 року добровільно видав мобільний телефон марки «Iphone XS», золотого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , що засвідчується протоколом огляду місця події.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

22.02.2021 року дізнавачем Відділу поліції № 1 ЛРУП ГУПН у Львівській області ОСОБА_7 визнано речовим доказом мобільний телефон марки «Iphone XS», золотого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 .
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» № 13 від 02.07.2004 року було звернуто увагу судів на те, що послідовне і неухильне додержання на всіх стадіях кримінального судочинства норм кримінально-процесуального законодавства України, якими передбачені права потерпілих від злочинів, є однією з важливих умов здійснення закріпленого ст. 55 Конституції України права громадян на судовий захист від протиправних посягань.

З аналізу вищевказаних норм, закріплених у КПК України слідує, що однією з основних функцій кримінально-процесуального законодавства є відновлювальна функція, яка полягає у тому, що, як суд, так і орган досудового розслідування мають послідовно і неухильно вживати заходи, щоб порушені права потерпілих, зокрема і майнові, були як найшвидше відновлені.

Беручи до уваги, що порушені права потерпілої ОСОБА_5 , зокрема і майнові, а також на даний час повинні бути якнайшвидше відновлені, а також, враховуючи, що на даний час мобільний телефон марки «Iphone XS», золотого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , оглянутий дізнавачем, сфотографований, що підтверджується протоколом огляду місця події від 22.02.2021 року, ніяких пошкоджень вказаний телефон немає, і тому, підстави для проведення експертизи відсутні, та, те, що органом досудового розслідування не доведено, як існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, так і те, що повернення майна потерпілій може у будь-якій спосіб зашкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на мобільний телефон, а накладення арешту на це майно стане надмірним тягарем для його власника, і тому у задоволені клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання дізнавача відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000075 від 17.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: