Провадження № 1-кп/734/122/21 Справа № 734/756/21
В И Р О К

іменем України

15 квітня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 18 січня 2021 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братське Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 18 січня 2021 року близько 14 години 00 хвилин, діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торгівельному залі магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: м. Остер, вул. Незалежності, 37, Козелецького району Чернігівської області, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, з торгового прилавку викрав належні ФОП ОСОБА_5 сумку чоловічу чорного кольору, вартістю 139 гривень 67 копійок, гаманець жіночий з гравіюванням «Fashion», вартістю 99 гривень 67 копійок, блокнот «The Classic» на 48 аркушів, вартістю 26 гривень, чим заподіяв останньому матеріальних збитків на загальну суму 265 гривень 34 копійки, та у подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчинені кримінальному проступку визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 18 січня 2021 року він перебував у торгівельному залі магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: м. Остер, вул. Незалежності, 37, Козелецького району Чернігівської області та в нього виник умисле на вчинення крадіжки; він взяв чоловічу сумку, яку засунув в рукав куртки, та гаманець і блокнот, які поклав до кишені. Він вийшов з магазину, але потім до нього повернувся, так як там знаходилася його знайома на ім`я ОСОБА_6 , якій викликали поліцію.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні обвинувачений не заперечував проти розгляду кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному проступку визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто, таємному викраденні чужого майна (крадіжці), доведена у повному обсязі.

При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та визнання вини.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п. 2, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід визначити у виді обмеження волі на певний строк, при цьому враховуючи вказані обставини, суд вважає, що покарання, призначене ОСОБА_3 , можливе із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні становлять 980,70 грн. , які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 174, 349, 368, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 /один/ рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 980,70 грн.

Речові докази:
Чоловічу чорну сумку з ремінцем через плече та жіночий різнокольоровий гаманець повернути ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, який був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 січня 2021 року.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1