ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/165/21 Номер провадження 11-кп/814/741/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Палатської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 24 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000006, зареєстрованому у ЄРДР 28 січня 2021 року щодо ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 24 березня 2021 року, затверджено угоду від 28 січня 2021 року по кримінальному провадженню № 0000006 від 28.01.2021 про визнання винуватості, укладену між обвинуваченою

ОСОБА_4 та прокурором.

Визнано ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та призначено їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.01.2021 покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 85000 гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану обвинуваченої ОСОБА_4 , призначено штраф в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 85000 гривень з розстрочкою виплати певними частинами строком до 1 року.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 судом не обрано.

Судом вирішено питання щодо речових доказів та арештів, накладених ухвалами слідчого судді від 24.11.2020.

Стягнуто з ОСОБА_4 витрати на проведення експертиз товарознавчих та гемологічних досліджень у кримінальному провадженні на користь Полтавського НДКЦ у розмірі 14056, 70 гривень.

Не погодившись з рішенням суду в частині вирішення питання щодо речових доказів прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, просить вирок суду змінити та прийняти рішення, яким знищити незаконно виготовлені товари, визнані речовими доказами, повернути вилучені у особи речові докази, та частково скасувати арешт накладеній ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 24 листопада 2020 року на речі, вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ( за виключенням пунктів 1-9).

Перевіривши подану апеляційну скаргу, суддя - доповідач дійшов висновку, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 статті 475 КПК України, вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього кодексу.

За правилами ч.4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1. Обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав:

- призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди;

- ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання;

- невиконанням судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

2. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Зазначений перелік меж і підстав, з яких вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржено, є вичерпним.

Однак, як вбачається з апеляційної скарги, прокурор висловлює свою незгоду стосовно вирішення питання, щодо речових доказів та арешту, накладеного ухвалою слідчого судді на речові докази, вилучені в ході проведення обшуку, тобто в ній відсутнє посилання як на підставу для скасування вироку, порушення судом вимог ч. 4 ст. 469 КПК України або призначення іншого покарання, ніж узгоджене сторонами угоди. Тому вирок суду не може бути оскаржений з тих підстав на які прокурор посилається в апеляційній скарзі, відповідно до положень статті 394 КПК України.

На підставі ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржене з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК України.

Таким чином, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 24 березня 2021 року у кримінальному за обвинуваченням ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 394, 399 КПК України, суддя доповідач,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Палатської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 24 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000006, зареєстрованому у ЄРДР 28 січня 2021 року щодо ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Копію даної ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_2