справа № 208/2845/21
№ провадження 1-кс/208/859/21
УХВАЛА
Іменем України

16 квітня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за № 0000110 від 02.04.2021 за ознаками ч. 2 ст. 289 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне Криничанського району, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, має малолітню дитину та пристарілу матір, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-10.12.2008 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2010 іспитовий строк скасовано, направлено для відбуття покарання строком на 3 роки. Звільнився 22.03.2013 року по відбуттю строку покарання;

-19.12.2013 Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч. 1 ст. 304, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; від відбуття умовно-достроково на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.07.2016 року на строк 1 рік 6 місяців 15 днів;

встановив:

16.04.2021 року слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000110 від 02.04.2021 за ознаками ч. 2 ст. 289 КК України, у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

Так, досудовим розслідуванням встановлено що, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ПОВТОРНО, 20.03.2021 року, приблизно о 00.10 год.,

(більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи на території станції технічного обслуговування, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для ремонту, транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Iveco», модель «35S11», державний знак НОМЕР_1 , білого кольору, номер рами НОМЕР_2 та в цей час у нього виник прямий протиправний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним майном шляхом обману.

Реалізуючи свій прямий протиправний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом обману, ОСОБА_6 , перебуваючи 20.03.2021, приблизно о 00 годині 30 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), за адресою: м. Кам`янське, вул. Слов`янська, буд.7, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та корисливої мети, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, при цьому, їх суспільну небезпечність, всупереч волі законного користувача - ОСОБА_7 , який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, зареєстрованої в реєстрі за №697 від 11.09.2020 року, не маючи будь-якого права на керування та розпорядження вказаним транспортним засобом, шляхом запуску двигуна, ключем, котрий передав йому потерпілий ОСОБА_7 , для ремонту вказаного автомобіля, та не маючи наміру повертати вказаний автомобіль законному користувачу, незаконно привів його в рух, тим самим отримавши реальну можливість керувати та розпоряджатися транспортним засобом на власний розсуд.

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Iveco», модель «35S11», державний знак НОМЕР_1 , білого кольору, номер рами НОМЕР_2 , яким користується потерпілий ОСОБА_7 , на підставі нотаріально посвідченої довіреності, зареєстрованої в реєстрі за №697 від 11.09.2020 року, залишив місце вчинення злочину, рушивши на вказаному автомобілі в напрямку міста Кривий Ріг.

За даним епізодом 02.04.2021 року внесені данні в ЄРДР № 0000110 за ознаками ч. 2 ст. 289 КК України.

16.04.2020 року ОСОБА_6 пред`явлено підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, який є тяжким злочином за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Враховуючи зазначене слідчим заявлено про наявність ризиків передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого та свідків даного кримінального провадження; вчинення іншого кримінального правопорушення, так як підозрюваний ОСОБА_6 не має міцних сталих соціальних зв`язків, не одружений, офіційно не працевлаштований, вчинив злочин, що вказує на те, що він не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, існує ризик того, що він у подальшому не буде дотримуватись покладених на нього обов`язків та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин; що також вказує на те, що він й у подальшому буде вчинювати кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту потерпілого, свідків, протоколів пред`явлення особі для впізнання свідкам та потерпілому, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,3,5, ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор та слідчий зазначила, що іншій більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , та що заявлені ризики передбачені ст.ст. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними.

Підозрюваний ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання не оспорюючи фактичних даних події визначених у підозрі та клопотанні, не оспорюючи свою вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України пояснив, що працює неофіційно на полях. В нього є донька та мати, і він бажає їм допомагати. Крім того взяв автомобіль 20.03.2021 року так як його друг попросив відвезти до Кривого Рогу. По дорозі його зупинила поліція, склали на нього протокол за ст. 130 КУпАП, та за ст. 126-1 КУпАП, так як він не має права на керування транспортними засобами. Потім транспортний засіб він відвід до знайомого у смт. Широке до свого знайомого, якого попросив приглянути за авто.

Вважає що необхідним запобіжним заходом може будь-яке інше, ніж тримання під вартою, так як він зобов`язується прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду. Також він не буде впливати ні на потерпілого, ні на свідка, і не вчинить нового злочину.

Захисник ОСОБА_5 , враховуючи позицію підзахисного, вважала, що доцільним буде запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, за адресою проживання його матері та доньки. Також просила врахувати, що підозрюваний не був у розшуку, а тому заявлений ризик ухилення є необґрунтованим. Також підозрюваний не вчиняв будь-якого тиску на потерпілого або свідків, а тому ризик впливу також є припущенням, як і ризик вчинення нового злочину. А тому вважає клопотання не обґрунтованим, в якому просила відмовити, обрав запобіжний захід домашній арешт.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 16.04.2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.289 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні ч.2 ст. 289 КК України, а саме: показами потерпілого ОСОБА_7 , протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , нотаріально посвідченою довіреністю на ім`я ОСОБА_7 згідно до якої останній набув права на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом автомобілем марки IVECO, державний номер НОМЕР_1 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; відповіддю про складання на ОСОБА_6 адміністративного протоколу ААб № 130928 за ч. 2 ст. 130 КУпАП; протоколом огляду місця події від 15.04.2021 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому та свідками.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 є особою, який має незняту та непогашену в передбаченому законом порядку судимість, раніше судимий за корисні злочини в тому числі за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 КК України, не має постійного місця проживання, реєстрації, не має місця роботи, не має осіб на утриманні, не має стійких соціальних зв`язків, та враховуючи як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження, а тому, дослідивши клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, підтверджені ризики передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання захисника підозрюваного на дотримання підозрюваним процесуальної поведінки, не знаходження його у розшуку, не спростовує той факт, що після 20.03.2021 року, підозрюваний не повернув автомобіль до місця звідки він ним заволодів, а перевіз до смт Широке де у знайомої особи залишив на зберігання, звідки внаслідок слідчо-оперативних дій лише 14.04.2021 року було вилучено зазначене транспортний засіб, що свідчить про бажання підозрюваного ухилитися від відповідальності, а тому заявлений ризик ухилення від органів досудового розслідування та або суду, є обґрунтованим.

Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 на час подій які зазначені у підозрі, керував транспортним засобом не маючи права на керування, у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено як матеріалами та відповіддю органів поліції, так і самим підозрюваним під час розгляду клопотання. Також слідчим суддею враховується, що ОСОБА_6 є особою раніше засудженою, в тому числі і за ч. 2 ст. 289 КК України, відбував покарання у виді позбавлення волі, і будучи звільнений умовно-достроково, і знов є особою, якій пред`явлено підозру у скоєнні аналогічного кримінального правопорушення. Що свідчить про те, що заявлений ризик щодо вчинення іншого кримінального правопорушення, також є обгрунтованим, що підтверджується ставленням ОСОБА_6 до скоєного та його соціальною поведінкою.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_6 малолітньої дитини та пристарілої матері, не є обставинами які нівелюють факти викладених у підозрі у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який є тяжким, крім того з боку захисту будь-яких доказів на підтвердження наявності осіб які б мали можливість і бажали утримувати ОСОБА_6 під час його знаходження у заявленому стороною захисту домашньому арешту не наведено, а тому таку позицію захисту слідчий суддя сприймає критично, оскільки ризики заявлені стороною слідства повністю підтверджені в ході судового розгляду, стороною захисту не спростовані, а тому оцінюючи у сукупності всі фактичні данні встановлено та підтверджено ризики передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України а тому жодних фактичних даних які перешкоджають застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході судового розгляду не встановлено.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 289 КК України, та враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави, згідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 90800 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 207, 211 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, рахувати з часу його затримані і по 12 червня 2021 року, включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90800 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, після внесення якої ОСОБА_6 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У клопотанні сторони захисту відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1