Справа № 373/545/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
слідчого СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , прокурора Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000161 від 07.04.2021
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, працюючого оператором технологічних установок 3-ї категорії в ливарному цеху з виробництва пластикових деталей ТОВ Костал Україна, неодруженого; не судимого; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

встановив:

08.04.2021 до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 07.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 06.04.2021 приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, їхав на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
В подальшому ОСОБА_9 зупинився на території АЗС ТОВ КЛО за адресою: Київська обл., м. Переяслав, вул. Шкільна, 51, вимкнувши двигун запалення, залишив ключі в салоні автомобіля, пішов до касира для здійснення оплати пального. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел. Направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом для подальшого використання у власних цілях.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним майном, з метою подальшого користування в особистих цілях, діючи таємно, усвідомлюючи свої злочинні дії, які носять протиправний та незаконний характер, передбачаючи наслідки незаконного заволодіння транспортним засобом та свідомо цього бажаючи, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, за відсутності власника (користувача), не маючи права керувати вищевказаним транспортним засобом та дозволу власника (користувача) на його експлуатацію, ОСОБА_5 , таємно від оточуючих працівників АЗС ТОВ КЛО, не виходячи із салону автомобіля, пересів із переднього пасажирського сидіння на сидіння водія, запустив наявним ключем запалювання двигун та покинув місце вчинення злочину, тим самим здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом.
Викраденим транспортним засобом ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнової шкоди.
Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в незаконному заволодіння транспортного засобу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходжу у вигляді домашнього арешту в відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просила слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України, та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. до 07:00 год. кожного дня, строком на два місяці, а також покласти обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчих СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, та до процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, а також до слідчого судді, суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні.
Крім того, прокурор в обґрунтування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, задля застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час, посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Ризиком того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого є те, що підозрюваний шляхом залякування чи вмовляння, може незаконно впливати на свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , оскільки знайомий з ними, відомі місця їхнього проживання.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , враховуючи вчинене кримінальне правопорушення, а також те, що останній у відсутність міцних соціальних зв`язків та без роботи може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в стані алкогольного сп`яніння погрожував присутнім особам на місці події, вів себе агресивно по відношенню до працівників поліції.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав обставини, які викладені в клопотанні про обрання запобіжного заходу та оголошеній підозрі, крім супротиву та погроз будь-кому з працівників поліції, заперечував щодо застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту, підтримав позицію захисника. Працює офіційно на ливарному виробництві, в денні та нічні зміни. По відношенню до водія Daewoo Lanos, ОСОБА_7 , як відомого йому у минулому знайомого учня з однієї школи, вчинив жарт. Підтверджує, що мешкає разом із батьками за вказаною у клопотанні адресою. Обіцяє виправити свою поведінку, відшкодувати збитки. Сприятиме органу досудового розслідування щодо розкриття злочину, надаючи свої зізнавальні показання.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного, просив клопотання слідчого задовольнити.
Вислухавши прокурора, слідчого, думку підозрюваного та захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесене 18.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Слідчим у вказаному кримінальному провадженні серед інших є ОСОБА_3 . Процесуальне керівництво здійснюється Переяславським відділом Бориспільської окружної прокуратури, зокрема прокурором ОСОБА_4
07.04.2021 в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
07.04.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Отже, на час розгляду клопотання строк досудового розслідування становить 59 днів.
В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.04.2021;
- протокол огляду місця події від 07.04.2021;
- протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 07.04.2021;
- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 07.04.2021;
- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 07.04.2021;
- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 07.04.2021;
- протокол пред`явлення особи впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 07.04.2021;
- протокол пред`явлення особи впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 07.04.2021;
- протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 08.04.2021;
- протокол затримання ОСОБА_5 як особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.04.2021;
- повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України від 07.04.2021;
- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 08.04.2021.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а отже суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.
Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30.08.1990 зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, з урахуванням наданих показань підозрюваного, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.
Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. При цьому, злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.
Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як видно з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного, а також особистість останнього, суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_5 може впливати на потерпілого та свідків, оскільки зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_7 особисто знайомий, а до потерпілого має виключне відношення, що виразилось у вчиненні жарту за словами підозрюваного, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.
Так, в обґрунтування ризику можливості переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування чи суду, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, вказані обставини суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як лише додаткові відомості.
Крім того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком. Бо суд зауважує, що в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).
Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Від 08.04.2021, з них не ідентифікується особа ОСОБА_5 , а особа на ім`я ОСОБА_15 не може бути ОСОБА_5 , виходячи з того, що у підозрюваного інше ім`я. В ідентичних по змісту протоколах допиту даних свідків не вказано візуальних ознак підозрюваного, а тому неможливо встановити чи так званий Олексій є ОСОБА_5 , та міг би вчиняти опір працівникам поліції. За відсутності клопотань та доповнень у прокурора, слідчого, констатується недостатність (брак) доказів, за яких можливо було б встановити чи міг би ОСОБА_5 вчиняти інше кримінальне правопорушення, тобто неправомірні дії, що підпадали б під ознаки такого.
Також суд бере до уваги, що підозрюваний співпрацює з органом досудового розслідування, надав свої викривальні показання. Тож на думку суду, обставини, які би свідчили про те, що підозрюваний може переховуватися чи вчиняти інше кримінальне правопорушення, чи принаймні має такі наміри, суду не надано. А отже судом не було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, враховує також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки санкція ч. 1 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а також те, що ОСОБА_5 раніше не був судимий. Суд також звісно враховує вік підозрюваного, його сімейний стан, працевлаштування та виключно позитивну характеристику.
Крім цього, специфіка роботи ОСОБА_5 полягає у роботі позмінно, як в денний, так і в нічний час, а тому застосування домашнього арешту у будь-який час перешкоджатиме можливості працювати, утримувати себе та підтримувати батьків, з якими проживає в одній квартирі.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 196 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наведені обставини свідчать, що в судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені п. 2, тобто існування ризику за ст. 177 Кодексу, проте взагалі не обґрунтовано недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу та не підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу - як домашній арешт не є обґрунтованим, оскільки такий арешт за місцем проживання позбавить можливості ОСОБА_5 працювати безпосередньо у ливарному цеху, а тому слід більш ретельно збирати відомості про особу підозрюваного та докази на обґрунтування ризиків за кримінальним процесуальним законом. Крім цього, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам повинні бути відображені у клопотанні у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України.
Вирішуючи питання обов`язків, які б сприяли виконанню та відповідали завданням кримінального провадження, враховується, що сам по собі запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання полягає у покладенні обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Суд вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язок докласти зусиль до пошуку роботи, тобто обов`язки, передбачені пунктами 1-2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Саме такі обов`язки доцільно покласти на підозрюваного, та вони сприятимуть належній процесуальній поведінці підозрюваного - явки до слідчого або прокурора (в першу чергу), слідчого судді або суду, за вимогою; не відлучатись з населеного пункту за місцем проживання без дозволу визначених службових осіб; обов`язку доповідати про зміну місця проживання; здати документ (документи) на право в`їзду/виїзду з України.
Пункти 1-2 ч. 5 ст. 194 КПК України є взаємопов`язаними між собою та доцільно визначити їх в сукупності, оскільки зобов`язання прибувати до слідчого або прокурора без обов`язку не відлучатись з населеного пункту без дозволу впоноважених осіб нівелюватиме прибуття, в цілому належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Встановлено, що на час розгляду клопотання строк досудового розслідування становить 59 днів з дня повідомлення особі про підозру, а отже суд може застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на 2 місяці, проте визначити строк дії ухвали на граничний на даному етапі строк досудового розслідування у 59 днів для того, щоб унормувати строк дії такого запобіжного заходу.
Наведені вище висновки спростовують клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 07.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а тому воно не підлягає задоволенню, існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
При цьому, слідчим суддею також перевірено у судовому засіданні, що підозрюваного ОСОБА_5 було затримано 07.04.2021 відповідно до вимог ст. 208 КПК України, а до останнього не застосовувались будь-які заходи фізичного чи морального впливу, як і під час доставки до слідчого судді. Крім того, у визначений законом строк та спосіб, зокрема передбачений ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчить також про відсутність порушень його прав.
Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України,

постановив:

1. Відмовити у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000161 від 07.04.2021 за ч. 1 ст. 289 КК України.
2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, не відлучатись із населеного пункту у якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- не спілкуватись зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, за винятком участі у процесуальних діях у присутності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- здати слідчому, якому доручено проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в їзд в Україну.
Обов`язки покласти строком на 2 місяці.
3. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
4. Визначити дату закінчення дії ухвали - 07 червня 2021 року.
Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.
5. Ухвалу передати через слідчого для виконання за місцем проживання підозрюваного до відповідного управління Національної поліції.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
6. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу невідкладно вручається підозрюваному та його захиснику та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_16