31.03.2021 Єдиний унікальний номер 205/2603/21
Єдиний унікальний № 205/2603/21
Провадження № 1-кс/205/366/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 03 травня 2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. 28 лютого 2018 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 29 листопада 2019 року кримінальне провадження № 0003307 від 19 жовтня 2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України скеровано з обвинувальним актом до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська;

- 30 липня 2020 року Новокодацьким ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України скеровано обвинувальний акт до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська;

- 15 січня 2021 року Новокодацьким ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за ч. 2 ст. 185 КК України направлено обвинувальний акт до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська;

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 25 березня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , раніше засуджений, маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість за злочин проти власності, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив злочин проти власності, за наступних обставин. 25 березня 2021 року близько 10 години 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 знаходився біля домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив сарай, який знаходився на території вищевказаного домоволодіння, власником якого є ОСОБА_7 . В той же час, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше приміщення. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи повторно, таємно та умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, ОСОБА_6 25 березня 2021 року близько 10 годин 10 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , проник до території домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою, після чого підійшов до сараю, який знаходився на території домоволодіння, та за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету пошкодив навісний замок сараю, після чого проник всередину приміщення, де побачив електропилу марки «Белтех», модель БТ-2950, циркулярну пилу PowerTec PT912, болгарку WinTech WAG-180f, які він визначив як об`єкти свого злочинного посягання. Після чого реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, повторно ОСОБА_6 взяв своїми руками зазначену електропилу марки «Белтех», модель БТ-2950, циркулярну пилу PowerTec PT912, болгарку WinTech WAG-180f, тобто таємно, повторно викрав чуже майно. Після чого, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадене майно, а саме: електропилу марки «Белтех», модель БТ-2950, циркулярну пилу PowerTec PT912, болгарку WinTech WAG-180f, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди.
Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

30 березня 2021 року СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні, заперечуючи проти вказаного клопотання з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків своєї поведінки, просили слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки підозрюваний для себе необхідні висновки, має стійкі соціальні зв`язки: проживає із сестрою та має хворого батька, який потребує ліків.

Заслухавши підозрюваного, прокурора, дослідивши клопотання і матеріали наглядового провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором в обґрунтування підозри подані такі докази: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протокол огляду місця подій від 25 березня 2021 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ; копії документів на викрадене майно; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; повідомлення про підозру ОСОБА_6 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 .

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbelland Hartleyv. theUnited Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Вказані вище докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення. Адже зі змісту абсолютно всіх доказів наданих слідчому судді вбачається наявність обставини щодо знаходження 25 березня 2021 року підозрюваного поблизу будинку АДРЕСА_2 , та проникнення до домоволодіння, сторонами не спростовувалася.

Також слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні. Вищевказані обставини у повній мірі вказують саме на відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що підозрюваний не буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином, суд вважає причетність підозрюваної особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування обмежувального заходу.

На думку слідчого судді, вказані вище докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, ризику щодо вчинення інших кримінальних правопорушень) оскільки ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, офіційного і постійного місця роботи, раніше засуджений за аналогічний злочин Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, тому наявний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від слідства або вчинити новий умисний злочин, у тому числі, корисливий, а також впливати на потерпілого та свідків.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризику щодо вчинення інших кримінальних правопорушень), оскільки підозрюваний є особою раніше засудженою за вчинення кримінальних правопорушень, вчинив новий умисний злочин, не має постійного офіційного джерела доходу, а отже, наявний ризик того, що підозрюваний може вчинити новий умисний злочин, у тому числі, корисливий, враховуючи, що підозрюваному 18 березня 2021 року було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за вчинення аналогічного злочину, який ним був порушений.

Разом з тим, слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, репутацію, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні. Вищевказані обставини у повній мірі вказують саме на відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що підозрюваний не буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду або не буде чинити незаконний вплив на потерпілого, свідка.

Обґрунтовуючи наявність такого ризику, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, зокрема, те що він, будучи раніше засудженим за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним заволодінням майна, вчинив аналогічний злочин. Також слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, репутацію, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні. Вищевказані обставини у повній мірі вказують саме на відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що підозрюваний знову не вчинить інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку сукупність вищеназваних ризиків та обґрунтованість доводів щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаному ризику протиправної поведінки підозрюваного.
Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність вищевказаного ризику та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.
Крім того, на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином, суд вважає причетність підозрюваної особи до вчинення вказаному кримінальних правопорушень достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування обмежувального заходу.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості у підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити новий умисний злочин, у тому числі, корисливий.

Обґрунтовуючи наявність вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, його репутацію, соціальні зв`язки, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних правопорушеннях.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити новий умисний злочин, у тому числі, корисливий. Таким чином не можна ототожнювати мету запобіжного заходу, який застосовується до особи, із покаранням за вчинення злочину, якщо вина підозрюваного у скоєнні останнього буде доведена у передбаченому законом порядку.

Обґрунтовуючи наявність вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, його репутацію, соціальні зв`язки, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних правопорушеннях.

Разом із цим, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи те що, запобіжний захід у вигляді застави у цьому провадженні йому раніше не обирався і не був порушений, а також враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявні підстави, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, а також те, що він раніше засуджений за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, офіційно не працює, суд приходить до переконання за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 90 800 гривням 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 14 години 20 хвилин 30 травня 2021 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заставу визначити у розмірі, що становить 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривням 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвалу мені оголошено та копію вручено: _________________ року.

___________________________/____________________/