Справа № 752/3938/17
Провадження № 1-кс/752/4223/21
У Х В А Л А

31 травня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , участю представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Києві, клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна.
Заявник в поданому клопотанні просив слідчого суддю скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 , що був накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.02.2017року у справі №752/3938/17.
Представник заявника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримала з підстав зазначених у клопотанні та просила слідчого суддю про його задоволення.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту з майна.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника, прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.02.2017року у справі №1-кс/752/1577/17 (№752/3938/17) задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури №1 ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001171 від 14.02.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Так вбачається, що за вищезазначеним рішенням слідчого судді, було накладено арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_8 .

Заявник в поданому клопотанні зазначав, що у провадженні слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за №0001171 від 14.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме заволодіння шахрайським шляхом квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

14.02.2017 року ОСОБА_3 була допитана в якості потерпілої у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 24.02.2017 року клопотання слідчого було задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 30.05.2019 року позов ОСОБА_3 було задоволено. Визнано незаконним акт від 27.02.2014 року державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві про проведенні прилюдні торги з продажу квартири АДРЕСА_1 , затвердженого начальником ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві ОСОБА_9 . Визнано недійсним свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 30.01.2017 року і зареєстроване у реєстрі №98 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , яким посвідчено право власності ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 18785244 від 30.01.2017 року. Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та витребувано з володіння ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 від 21.10.2019 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.02.2020 року було залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_8 . Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 30.05.2019 року залишено без змін.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав, в Реєстрі обтяжень існує обтяження на вказану квартиру, відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 24.02.2017 року.

Також заявник зазначала, що відповідно до відповіді Голосіївського УП ГУНП в м.Києві, досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001171 від 14.02.2017 року триває. Враховуючи рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 30.05.2019 року, яке набрало законної сили та відповідно до якого визнано за потерпілою ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , орган досудового розслідування не заперечує проти зняття арешту, який був накладений в рамках кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, оскільки обтяження порушує право власності на квартиру потерпілої ОСОБА_3 , просить клопотання задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 131 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначені положення Конституції України кореспондуються із ч. 1 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вищевказані положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Встановлено, що у відділі Голосіївського УП ГУНП у м.Києві перебуває кримінальне провадження №0001171 від 14.02.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, в рамках якого ОСОБА_3 визнано потерпілою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.02.2017року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_8 .

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 30.05.2019 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання незаконним акту, визнання недійсним Свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна, визнання права власності та витребування майна задоволено.

Визнано незаконним акт від 27.02.2014 року державного виконавця виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м.Києві про проведені прилюдні торги з продажу квартири АДРЕСА_1 , затвердженого начальником Відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м.Києві ОСОБА_9 .

Визнано недійсним Свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 30.01.2017 року і зареєстроване у реєстрі за №98, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , яким посвідчено право власності ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 18785244, дата, час державної реєстрації 30.01.2017 року 14:57:47.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Витребувано з володіння ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

З матеріалів клопотання та матеріалів кримінального провадження №0001171 від 14.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, вбачається, що відпала потреба в застосуванні арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки вказане нерухоме майно перебуває у власності потерпілої ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене вище, зважаючи на обставини справи вбачається, що на даний час відпали підстави для арешту майна, що перебуває у власності ОСОБА_3 , а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а тому подане клопотання є обґрунтованимта підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 3, 7, 16, 131-132, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24.02.2017 року, на майно у кримінальному провадженні №0001171 від 14.02.2017 року, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1