490/2582/21 20.05.2021
н/п 1-в/490/127/2021
Справа № 490/2582/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання засудженого ОСОБА_3 про зміну покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 прозміну покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 12 березня 2019 року Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «Петухов проти України № 2», яким визнав, що довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання є порушенням ст. 3 Конвенції.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини в Україні", суди мають застосувати практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини разом із Європейською конвенцією складає джерело міжнародного права.

Таким чином, рішення Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні та в ієрархії нормативних актів знаходиться вище всіх за юридичною силою, крім Конституції України.

Отже, не дивлячись на те, що Кримінальний кодекс України визначив такий вид покарання як довічне позбавлення волі, його застосування суперечить нормам акту вищої юридичної сили - рішенню Європейського суду з прав людини у справі "Пєтухов проти України №2".

Таким чином, призначене йому покарання має бути пом`якшене через невідповідність новій нормі чинного законодавства, а саме рішенню Європейського суду з прав людини.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив про його задоволення.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1ст. 82 КК України може застосовуватися лише до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Суд, вислухавши ОСОБА_6 на підтримку клопотання, думку прокурора та захисника засудженого, дослідивши матеріали особової справи на засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до вимог ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно роз`яснень, наведених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1ст. 82 КК України, може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Статтею 51 КК України визначено вичерпний перелік покарань, які судом можуть бути застосовані до осіб, визнаних винуватими у вчиненні злочину, серед яких позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі зазначені як окремі покарання.

Як вбачається зі змісту положення ч. 1 ст. 82 КК України законодавством передбачено можливість заміни покарання у виді позбавлення волі на певний строк більш м`яким покаранням, при цьому заміна більш м`яким покаранням такого покарання, як довічне позбавлення волі, не передбачена.

Відповідно до п. 3 ч.4ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким щодо осіб, засуджених за вчинення особливо тяжких злочинів, можливе за умови відбуття ними не менше двох третин строку покарання, такий строк визначається при призначенні покарання у виді позбавлення волі на певний строк відповідно до ст. 63 КК України.

При цьому покарання ж у виді довічного позбавлення волі, призначене у відповідності до ст. 64 КК України, не має строкового виміру, тому вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, є неможливим.

12 березня 2019 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Петухов проти України» («Petukhov v. Ukraine», заява № 41216/13). У цьому рішенні ЄСПЛ визнав, що довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання та перспективи можливого звільнення суперечить статті 3 Конвенції. Для вирішення цієї проблеми держава повинна буде вжити заходи загального характеру: реформувати систему перегляду вироків щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, так, щоби гарантувати у кожному конкретному випадку дослідження того, чи ґрунтується їх тривале ув`язнення на законних пенологічних підставах, а також, щоби дати можливість цим засудженим з певною мірою визначеності передбачати, що вони мають зробити для того, аби питання про їхнє звільнення було розглянуте, та за яких саме умов відповідно до стандартів, вироблених у практиці ЄСПЛ (§ 194).

Поряд з цим, в національному законодавстві України відсутній механізм перегляду довічних вироків, на теперішній час в України існує тільки інститут Президентського помилування, передбачений ст. 87 КК України, згідно якого актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі строком не менше 25 років.

За таких обставин клопотання ОСОБА_6 не підлягає задоволенню внаслідок відсутності законодавчого механізму перегляду довічних вироків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зміну покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1