Дата документу 01.03.2021 Справа № 333/6887/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 336/6887/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/525/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8

розглянула 1 березня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 грудня 2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 11 вересня 2020 року, в денний час доби, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, знаходячись в парку ім. Гагаріна у м. Запоріжжі, що розташований по вул. Північнокільцевій у м. Запоріжжі, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою задоволення особистих потреб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у невстановленої особи незаконно придбав три згортки з кристалічною речовиною білого кольору, які помістив в зіп-пакет та поклав в картонну коробку з під взуття та знаходячись на території автовокзалу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де об 11 годині 30 хвилин того ж дня, був зупинений працівниками поліції, які у період часу з 11 години 45 хвилин по 12 годину 00 хвилин 11 вересня 2020 року вилучили у нього вищевказаний зіп-пакет, що містить три полімерних згортки з кристалічною речовиною білого кольору в середині яких згідно із висновком експерта № 7-2645 від 01 жовтня 2020 року виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - МЕТАДОН, маси якого складають 0,1111 г, 0,2006 г, 0,2105 г, відповідно, в перерахунку на основу (середній відсотковий вміст метадону склав 86,9 %), загальна маса МЕТАДОНУ, в перерахунку на основу, складає 0,5222 г., який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року віднесений до наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця І, Список №1), який ОСОБА_7 , зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 грудня 2020 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 653, 80 грн.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2020 року виправлено описку у резолютивній частині вироку суду, вказавши, як «17 000 грн.», замість помилково вказаного як «1 700 грн.».

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з оскаржуваним вироком, вважає, що він підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд в порушення положень п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України безпосередньо фактичні обставини провадження не встановив, і обвинувачення, яке визнано доведеним, не сформулював.

Крім того, посилаючись на те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок у вересні 2020 року, тому йому повинно бути призначено покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону від 22.11.2018 № 2617-VIII, тобто штраф у розмірі не менше 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., проте суд безпідставно призначив обвинуваченому покарання в сумі 1700 грн.

Також, вказує, що суд, призначаючи обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, який хоча раніше і не був судимий, проте останній не працевлаштований, а тому його матеріальний стан унеможливлює відбуття покарання у виді штрафу, навіть у мінімальному його розмірі.

Вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді арешту.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи, викладенні в апеляційній скарзі, просив задовольнити апеляційну крагу.
Захисник у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.
Обвинувачений у судовому засіданні погодився з позицією захисника. Просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, згідно вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку, зокрема зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Однак, вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції не виконані належним чином.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Проте, в мотивувальній частині оскаржуваного вироку місцевий суд не сформулював обвинувачення, яке визнане доведеним, а лише виклав обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_7 органом досудового розслідування, про що прямо вказано у вироку.

Отже, за змістом оскаржуваного вироку суд обмежився констатацією висунутого ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачення за ч.1 ст. 309 КК України, що засвідчує обґрунтованість доводів апеляційної скарги в даній частині.

Суд апеляційної інстанції виходить із того, що місцевий суд взагалі не встановив фактичних обставин провадження, що ставить під сумнів законність та обґрунтованість судового рішення місцевого суду.

Одночасно, судова колегія зауважує, що згідно ч.1 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження щодо вчинення кримінального проступку ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

Зміст оскаржуваного вироку вказує, що суд першої інстанції на вказані вимоги уваги не звернув, чим припустився істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Такою загальною засадою кримінального провадження у цьому випадку є законність, дотримання якої не було забезпечено судом під час розгляду цього кримінального провадження.

Наведений факт істотного порушення вимог кримінального процесуального закону має суттєве значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення і є безумовною підставою для скасування оскаржуваного вироку, з призначенням нового судового розгляду, що відповідатиме положенню ч.6 ст. 9 КПК України, вимогам ч. 1 ст. 412, п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

При новому розгляді суду необхідно усунути порушення, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно перевірити доводи прокурора та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 416 КПК України щодо особливостей нового розгляду судом першої інстанції, судова колегія вважає за необхідне висловитися з приводу доводів прокурора щодо помилковості призначення покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн., при зазначенні місцевим судом однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Такі доводи прокурора щодо неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_7 покарання слід визнати аргументованими.

Стосовно доводів прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі обвинуваченого внаслідок м`якості, то колегія суддів з огляду на зазначенні прокурором підстави призначення ОСОБА_7 покарання у виді арешту - визнає їх необґрунтованими.

Необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції внаслідок вищезазначених обставин та, зокрема відхилення певного доводу апелянта, обумовлює часткове задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 грудня 2020 року відносно ОСОБА_7 , визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4