В И Р О К
іменем України

02 березня 2021 року м.Снігурівка

справа № 485/1149/20
провадження №1-кп/485/6/21
Снігурівський районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянув у м. Снігурівка у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000029, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новопавлівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, утриманців не має, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 Кримінального кодексу України (далі - КК),
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_8 ,
потерпілі та цивільні позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , їх представник адвокат ОСОБА_11 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

02.08.2020 року близько 23:00 години ОСОБА_5 приїхав на автомобілі «Тойота Камрі» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності, до автозаправної станції «Oil ultra», яка знаходиться за адресою: вул.Миколаївська,1 в м.Снігурівка Миколаївської області, де у приміщенні операторської АЗС перебувала оператор ОСОБА_9 ..
Перебуваючи на території АЗС, ОСОБА_5 вчинив сварку з оператором ОСОБА_9 та присутнім на території АЗС ОСОБА_10 ..
Під час сварки на вказаному автомобілі ОСОБА_5 під`їхав до будівлі операторської АЗС, при цьому став вимагати, щоб ОСОБА_9 заправила його автомобіль «Тойота Камрі» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , а також вимагав, щоб ОСОБА_9 вийшла з операторської, особисто підійшла до салону його автомобіля та взяла грошові кошти як плату за пальне. Почувши відмову ОСОБА_9 та роз`яснення про порядок проведення заправки автомобілів, ОСОБА_5 став ображати присутніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 нецензурною лайкою. Діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_5 від будівлі операторської підійшов до свого автомобіля, розташованого приблизно у 6-7 метрах від операторської, та з багажного відділення дістав сокиру із довжиною рукоятки 66 см та розмірами леза 12х17 см, після чого кинув сокиру в напрямку ОСОБА_10 , який в цей час перебував на порозі приміщення операторської. Сокира влучила у двері, після чого впала на асфальтоване покриття перед операторською.
Вказані дії ОСОБА_5 викликали у ОСОБА_10 та стоячої поряд із ним ОСОБА_9 реальні підстави побоюватися за своє життя і здоров`я. З метою уникнення заподіяння шкоди їх життю та здоров`ю, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 втекли від порогу будівлі операторської до комірки.
Продовжуючи свої протиправні дії та усвідомлюючи їх наслідки, бажаючи викликати у потерпілих побоювання за своє життя, ОСОБА_5 підняв із асфальтованого покриття сокиру та, перебуваючи на відстані близько 8 метрів від ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , висловив погрозу позбавити їх життя, і тримаючи в правій руці сокиру, кинув її в напрямку потерпілих, які були біля комірки, але не влучив у них. Вказані погрози ОСОБА_5 і дії, спрямовані на їх здійснення, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 сприйняли як реальну загрозу своєму життю та побоювались негайної реалізації ОСОБА_5 висловленої погрози.
У подальшому ОСОБА_5 , знаходячись біля порогу будівлі операторської, підняв сокиру з порогу, після чого замахнувся нею в напрямку ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , однак кинути не встиг, оскільки на місце події прибули працівники охоронної фірми «Сова», при появі яких ОСОБА_5 припинив вчиняти протиправні дії по відношенню до потерпілих.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.129 КК, а саме погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Кримінальний кодекс України

«Стаття 129. Погроза вбивством
1. Погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, -
карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до двох років».

Позиція обвинуваченого

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 02 серпня 2020 року, у зв`язку з тим, що в нього закінчився газ під`їхав до заправки, де біля колонки чекав на оператора. Після чого до нього підійшов ОСОБА_10 та між ними почалась сварка, ОСОБА_10 вимагав від нього гроші, в ході сварки останній хлопнув дверми автомобіля та після того він вдарив його трубой, він показав йому гроші та ОСОБА_10 сказав йому «ми не будемо тебе заправляти» та «убирайся звідси». Уточнив, що ОСОБА_12 вдарив його по лобу, потім по коліну предметом схожим на трубу. Він достав сокиру з багажнику та підійшов до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в цей час приїхала охорона. Сокирою не кидався на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Коли приїхала охорона в руках у нього була сокира та гроші. Після чого він сам положив сокиру до багажнику. До прибуття поліції він поїхав із заправки, тому що йому стало погано, поліцію не викликав. На місці події погрози не висловлював. До цього дня зі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не був знайомий. На передодні не вживав алкогольні напої. На місці події погрози не здійснював. 03.08.2020 року звернувся з заявою до поліції про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 , який 02.08.2020 року спричинив йому тілесні ушкодження, але згодом забрав цю заяву. 02 вересня 2020 року повторно звернувся зі заявою до поліції.
Цивільний позов потерпілих не визнав.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Однак, незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчинені кримінального проступку, його вина повністю підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказами, оціненими судом відповідно до ст. 94 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.
Обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, потерпіла ОСОБА_9 під час судового розгляду пояснила, що працювала на АЗС оператором. 02 серпня 2020 року вночі близько 11-12 години на заправку під`їхав автомобіль сірого кольору, який заїхав на територію заправки та зупинився біля колонки дизель і бензин. Двері в машині відчинилися, але ніхто не вийшов. Її чоловік ОСОБА_10 , який в той час також був на заправці підійшов до машини та запитав: «що хотіли?». У відповідь чоловік в автомобілі почав сваритися. Вона відповідала, що необхідно сплатити кошти за пальне, а потім заправлятися. Після чого невідомий чоловік взяв її ОСОБА_13 і почав питати, чи він зробив їй щось погане. Вона запитала що йому заправлять, він сказав : «дай газу» та пішов до машини, звідки повернувся з гаманцем та дістав дві купюри по 200 гривень, і спитав: скільки тобі треба? На що вона відповіла, що не знає скільки треба йому палива. Сказавши «та ти задовбала», чоловік пішов до машини. Після цього ОСОБА_14 штовхнув її в операторську, сказавши, щоб вона тікала. Повернувшись вона побачила, що невідомий чоловік схопив сокиру та з нецензурними словами рухався до них. Вона почала кричати, а чоловік кинув сокиру в бік операторської, але сокира не влучила в них, а впала на поріг. Після чого приїхали працівники охорони та почали заспокоювати ОСОБА_15 та сказали їй, щоб вона викликала працівників поліції. До цього дня вона з обвинуваченим не була знайома. Вона сприймала його дії реально як погрозу вбивством. Обвинувачений вибачення в неї не попросив.

Вважає, що діями обвинуваченого їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 50 000 грн, які просить стягнути з обвинуваченого.
Щодо призначення покарання ОСОБА_5 поклалась на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_10 під час судового розгляду пояснив, що 02 серпня 2020 року допомагав ОСОБА_9 на заправці, де остання працювала оператором. Коли він косив траву на заправку приїхав ОСОБА_5 .. Він підійшов до його машини, останній в грубій формі попросив його заправити, на що він йому відмовив. Він сказав ОСОБА_16 викликати охорону. Потім ОСОБА_5 приїхав до операторської та почав ображати, потім кидатися сокирою. Казав, що зарубає сокирою. Сокиру кидав два рази. Після першого разу він відштовхнув ОСОБА_16 . Він не бив обвинуваченого трубою. Перший раз сокира летіла в бік ОСОБА_16 . В цей час він більше хвилювався за ОСОБА_16 , але погрози вбивством сприймав реально і для себе. До цього дня з ОСОБА_15 не був знайомий.Обвинувачений вибачення в нього не попросив.

Вважає, що діями обвинуваченого йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює у 50 000 грн, які просить стягнути з обвинуваченого.
Щодо призначення покарання ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що він працює в охороні, на пульт надійшов виклик з АЗС, яка розташована по вул.Миколаївська в м.Снігурівка. Коли вони під`їхали ОСОБА_16 кричала, потерпілі стояли на порозі операторської. ОСОБА_15 стояв з сокирою. Поліцію викликала ОСОБА_16 . ОСОБА_16 казала, що ОСОБА_15 не міг пояснити чим хотів заправитися та кидався на них сокирою. На лобі ОСОБА_15 бачив подряпину, але кров не йшла. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були налякані. Уточнив, що коли вони під`їхали ОСОБА_12 знаходився біля дверей операторської, а ОСОБА_16 трохи дальше. Він бачив сліди від сокири.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показав, що він працює в охороні, на пульт надійшов виклик з АЗС, яка розташована по вул.Миколаївська в м.Снігурівка. Коли вони з напарником під`їхали до заправки ОСОБА_15 в одній руці тримав сокиру, в іншій гроші. Потерпілі були схвильовані та кричали, ОСОБА_16 плакала. ОСОБА_12 в цей час стояв в дверях операторської, а ОСОБА_16 за ним. На обвинуваченому було садно, але кров не йшла. Обвинувачений поклав сокиру в багажник, потім він закрив після нього багажник. На асфальті були сліди, як вм`ятини. Поліцію викликала оператор. ОСОБА_15 не дочекався поліції та поїхав.

Крім того, подія вчинення кримінального проступку підтверджується даними рапорту старшого інспектора-чергового СРПП Снігурівського ВП ГУНП ОСОБА_19 від 02.08.2020 року, згідно якому 02.08.2020 року о 23.09 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02.08.2020 року о 23:09 годині за адресою м.Снігурівка, вул.Миколаївська,1 охоронна фірма «СОВА» АЗС Автодром повідомили, що спрацювала сигналізація та невідомий бігає з сокирою /т.1 а.п.124/.

Заявою ОСОБА_9 від 02.08.2020 року, в якій остання просить притягненути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка о 23:10 год. 02.08.2020 року на території Снігурівської автомобільної зразкової школи ТСО, розташованої по вул.Миколаївській,1 в м.Снігурівка, погрожував вбивством, використовуючи сокиру /т.1 а.п.125/, за якою 03 серпня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.129 КК України /т.1 а.п.123/.

Також, подія кримінального проступку підтверджується даними протоколу огляду місця події від 02.08.2020 р., з відповідними фото таблицями до нього, під час якого було оглянуто територію Снігурівської зразкової автошколи ТСО України, що розташована за адресою: м.Снігурівка вул.Миколаївська,1. В ході огляду встановлено, що вхід на територію здійснюється через металеві ворота, які на момент огляду відкриті. Територія огороджена парканом з бетонних плит. Зліва від входу на території розташовані металеві конструкції бензинові установки АЗС. Прямо розташована одноповерхова кам`яна споруда пост охорони. За постом охорони розташовані металеві конструкції газові установки. В ході огляду встановлена наявність чотирьох камер відео спостереження. На відстані 1 м від вхідних дверей посту охорони на асфальтному покритті виявлено пошкодження від механічної дії /т.1 а.п.126-130/.

Заявою ОСОБА_5 від 03.08.2020 року про добровільну видачу для огляду та подальшого вилучення сокири, якою він користувався 02.08.2020 року на території Снігурівської ЗАШ ТСО України з метою самозахисту від невідомої особи /т.1 а.п.133/.

Протоколом огляду предмету від 03 серпня 2020 року та фото таблицею до нього, в ході якого оглянуто добровільно виданий ОСОБА_5 предмет сокира, яка складається з дерев`яного руків`я довжиною 66 см та металевого наконечника розміром 12 см на 17 см, та встановлено наявність пошкоджень на руків`ї розміром 1 см х 2,5 см та металевій частині /т.1 а.п.134-137/.

Постановою про визнання речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження від 03 серпня 2020 року, відповідно до якої у кримінальному провадженні №0000029 визнано речовим доказом сокиру розмірами: довжина рукоятки 66 см, довжина металевої частини 12 см на 17 см, що упакована до полімерного пакету, який пронумерований «Пакет №1» /т.1 а.п.138/.

Протоколом проведення слідчого експерименту, план-схемою та фото таблицею до нього від 04.08.2020 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , статиста ОСОБА_20 , у присутності понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , згідно якого ОСОБА_9 розповіла про обставини події та на місці показала де вона перебувала в той час, де знаходився автомобіль ОСОБА_5 та сам ОСОБА_5 і які дії вчиняв / т.1 а.п.146-157/.

Протоколом проведення слідчого експерименту, план-схемою та фото таблицею до нього від 04.08.2020 року за участю свідка ОСОБА_10 , статиста ОСОБА_20 , у присутності понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , згідно якого ОСОБА_10 розповів про обставини події та на місці показав де перебував він та його дружина ОСОБА_9 в той час, де знаходився автомобіль ОСОБА_5 та сам ОСОБА_5 і які дії вчиняв /т.1 а.п.158-170/.

Заявою ОСОБА_10 від 18.08.2020 року про залучення його до кримінального провадження як потерпілого /т.1 а.п.175/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.08.2020 року, згідно якого ОСОБА_9 , в присутності понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , заявила, що на фото №4 зображена особа, яка 02.08.2020 року на території Снігурівської ЗАШ ТСО погрожував їй вбивством, використовуючи при цьому сокиру. Впізнала його за рисами та формою обличчя /т.1 а.п.172-173/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2020 року, згідно якого ОСОБА_10 , в присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , заявив, що на фото №3 він впізнав особу, яка 02.08.2020 року на території Снігурівської ЗАШ ТСО погрожував йому та ОСОБА_9 вбивством, тримаючи при цьому в руках сокиру, яку він в подальшому кидав у їх сторону. Впізнав його за рисами та формою обличчя /т.1 а.п.179-180/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_17 , в присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , заявив, що на фото №2 він впізнав особу, який 02.08.2020 року в нічний час перебував на території Снігурівської ЗАШ ТСО із сокирою в руці, при цьому в цей час оператор АЗС вказала на факт погрози вбивством з його боку їй та її чоловіку /т.1 а.п.182-183/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_18 , в присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , заявив, що на фото №3 він впізнав особу, який 02.08.2020 року в нічний час перебував на території Снігурівської ЗАШ ТСО із сокирою в руці, при цьому в цей час оператор АЗС вказала на факт погрози вбивством з його боку їй та її чоловіку /т.1 а.п.185-186/.

Відеозаписом з камер спостережень ( 4 камери), який був відтворений у судовому засіданні. Під час перегляду відеозапису було встановлено, як з багажнику автомобіля ОСОБА_5 дістав сокиру і пішов. Коли приїхали працівники охорони ОСОБА_5 поклав сокиру до багажнику.

Узагальнюючий висновок

Оцінюючи усі докази в їх сукупності - показання обвинуваченого, потерпілих, свідків, в сукупності із іншими дослідженими доказами поза розумним сумнівом дають достатні підстави вважати доведеним той факт, що 02.08.2020 близько 23:00 години за адресою АДРЕСА_2 перебуваючи на території АЗС, ОСОБА_5 вчинив сварку з оператором ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в ході сварки вчинив погрозу вбивством, що були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Та обставина, що жоден із свідків не був присутнім безпосередньо під час здійснення погрози вбивством, не виключає причетності ОСОБА_5 до вказаного кримінального правопорушення. Показання потерпілих, які допитані за правилами, встановленими ст.353 КПК України, є чіткими, детальними та послідовними і в сукупності з іншими дослідженими належними та допустимими доказами не викликають сумніву у їх правдивості та достовірності.

Оцінюючи заперечення ОСОБА_5 та його захисника суд враховує таке.

Щодо тверджень захисника ОСОБА_5 , що останній вчиняв дії з метою самозахисту суд зазначає наступне.

Так, суд належним чином перевірив, дане твердження та доводи ОСОБА_5 щодо того, що потерпілий вдарив останнього трубою, від удару у нього з лоба йшла кров та дійшов висновку про те, що будь - яких даних, що вказують на протиправну поведінку потерпілого ОСОБА_10 , яка б могла спровокувати конфліктну ситуацію або на його дії, від яких обвинувачений ОСОБА_5 вимушений був захищатися та отримав тілесне ушкодження, матеріали кримінального провадження не містять. Окрім того, такі доводи, спростовані тим, що 03.08.2020 року ОСОБА_5 звертався до чергової частини Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області з заявою, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності, невідому особу, яка 02.08.2020 в нічний час на території зразкової школи ТСО України, яка розташована за адресою: вул.Миколаївська,1 м.Снігурівка Миколаївської області спричинила тілесні ушкодження заявнику, за якою 03 серпня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України /т.1 а.п.193/ та 02.09.2020 року ОСОБА_5 звертався до чергової частини Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області з заявою, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 , який 02.08.2020 близько 23.15 години на території Снігурівської автомобільної зразкової школи ТСО України, яка розташована за адресою: вул.Миколаївська,1 м.Снігурівка Миколаївської області спричинив тілесні ушкодження заявнику, за якою 03 серпня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України. Разом з тим, зазначені кримінальні провадження були закриті, перше за заявою самого ОСОБА_5 , що останнім не оспорюється.

Отже, зазначені твердження ОСОБА_5 та його захисника суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення.

Таким чином, оцінюючи досліджений обсяг доказів, які визнані належними та допустимими, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

В обвинувальному акті вказана як обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_5 вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак зазначена обставина під час судового розгляду не знайшла свого підтвердження.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд також приймає до уваги те, що згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний кримінальний проступок.

Згідно медичним довідкам, ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра /т.1 а.п. 222/ не перебуває, перебуває на обліку у лікаря кардіолога.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується задовільно /т.1 а.п.219/.

ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності /т.1 а.п.215/.

Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, стану його здоров`я, його задовільної характеристики, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції частини 1 статті 129 КК України у виді арешту, яке за своїм видом є більш м`яке, ніж обмеження волі, яке передбачено санкцією цієї статті.

Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, таке покарання на думку суду повністю досягне мети його призначення.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У позові потерпілі посилаються на те, що обвинуваченим їм була завдана моральна шкода у розмірі 50000 грн кожному, яка виразилася у душевних стражданнях та порушенні нормального способу їх життя внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з наведеним просили суд стягнути на їх користь вказані суми.

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов не визнав.

Вирішуючи цивільний позов потерпілих, суд вважає його частково обґрунтованим, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61, 128, 129 КПК України - фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, із вказаної норми права випливає, що моральну шкоду, завдану потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_5 , який вчинив кримінальний проступок, в результаті якого і виникла у потерпілих моральна шкода, вина обвинуваченого повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 25 травня 2001 року та 27 лютого 2009 року), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви
Отже, при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_9 , суд враховує характер кримінального правопорушення, глибину душевних страждань потерпілої, а також керується принципами розумності та справедливості, та вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_9 підлягає стягненню 10 000 грн в якості відшкодування завданої моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого.
При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_10 , суд враховує характер кримінального правопорушення, глибину душевних страждань потерпілого, а також керується принципами розумності та справедливості, та вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_10 підлягає стягненню 5000 грн в якості відшкодування завданої моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого.
Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_9 підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн та на користь потерпілого ОСОБА_9 підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Враховуючи положення ст.174 КПК, з набранням вироком законної сили накладений на підставі ухвали слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 серпня 2020 року арешт на сокиру із довжиною рукоятки 66 см та розмірами леза 12 см на 17 см слід скасувати та в силу вимог ст.100 КПК України, сокиру слід повернути ОСОБА_5 ..

У силу п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК , речовий доказ - DVD- диск із відеозаписами камер відеоспостережень, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.
До набрання вироком законної сили суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.129 КК України, ст.ст.23,1167 ЦК України, ст.ст. 100,174,369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_5 і направити для відбування призначеного покарання.

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 серпня 2020 року арешт на сокиру із довжиною рукоятки 66 см та розмірами леза 12 см на 17 см.

Речові докази, які зберігаються у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, а саме сокиру повернути ОСОБА_5 ..

Речові докази, DVD- диск із відеозаписами камер відеоспостережень, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Цивільний позов ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , від імені яких діє адвокат ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч ) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Миколаївським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1