Справа № 716/594/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2021 м.Заставна

Слідчий суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення №1 (м.Заставна) СВ Чернівецього районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄДРДР за №0000710 від 22 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий відділення №1 (м.Заставна) СВ Чернівецього районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області звернувся до суду із клопотання про арешт майна, яке подав до суду 22.03.2021.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000710 від 22 березня 2021 року щодо кримінального провадження.

Посилається на те, що 21.03.2021 о 23-30 годині надійшло повідомлення на спецлінію 102 про незаконну діяльність грального закладу по АДРЕСА_1 . Перевіркою інформації було виявлено незаконну роботу закладу з надання доступу до азартних ігор на гроші через мережу Інтернет. Роботу закладу було припинено та вилучено комп`ютерну техніку. Цього ж дня близько 23-35 годині на службовий планшет надійшло повідомлення, що в будівлі біля Заставнівського районного суду невідомі особи знаходяться в закладі де здійснюється незаконний ігровий бізнес. В подальшому слідчо-оперативною групою по прибуттю на місце події та огляду прилеглої території було встановлено, що в АДРЕСА_2 , в приміщенні колишнього магазину одягу здійснюється незаконний гральний бізнес. В період часу з 00-56 год. по 02-58 год. в приміщенні у АДРЕСА_2 проведено огляд, в ході якого оглянуто вище вказане приміщення та вилучено ряд речей за допомогою яких надавалися послуги із грального бізнесу. Серед вилученого наступні предмети:

-системний блок марки Lenovo з корпусом чорного кольору у кількості 2 шт.;
-системний блок марки FUJITSU з корпусом чорного кольору у кількості 7 шт.;
-системний блок марки HP з корпусом чорного кольору у кількості 2 шт.;
-системний блок марки DELL з корпусом чорного кольору у кількості 1 шт.;
-системний блок марки TERRA з корпусом чорного кольору у кількості 3 шт.;
-системний блок марки TRENDSONIC з корпусом чорного кольору у кількості 1 шт.;
-термо-принтер для чеків чорного кольору;
-пристрій для перевірки грошових коштів чорного кольору;
-монітор марки Dell у кількості 14 штук;
-монітор марки PHILIPS у кількості 1 штука;
-монітор марки NЕС у кількості 1 штука;
-клавіатура комп`ютерна у кількості 16 штук;
-миші комп`ютерні у кількості 108 штук;
-подовжувачі електричні у кількості 7 шт. та комплектуючі кабелі до комп`ютерної техніки;
-WiFi-маршрутизатор Netis WE2419E;
-USB-hub білого кольору у кількості 5 шт. марки MERCURYS;
-мобільний телефон марки BRAVIS С184 Pixel чорного кольору;
-грошові кошти в сумі 20 грн. 00 коп. номіналом одна купюра 20 грн. (ЮВ5295270)
-аркуші паперу із рукописним текстом написаним чорнилом синього кольору, а також паперова документація у файлі.
Враховуючи те, що вищевказані вилучені речі під час ОМП від 22.03.2021 мають значення речового доказу, виникла необхідність у накладенні арешту на них.
В судовому засідання слідчий подане ним клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в ньому.
Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши пояснення слідчого, надавши їм оцінку в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Встановлено, що слідчим відділення №1 (м.Заставна) СВ Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000710 від 22.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, по кваліфікації зайняття гральним бізнесом.
22.03.2021 період часу з 00 год. 56 хв. до 02 год. 58 хв. до постановлення ухвали слідчого судді, слідчим відділення №1 (м.Заставна) СВ Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 проведено огляд нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 . В ході проведення огляду зазначеного приміщення були вилучені речі, які, як вважає слідчий, мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані як докази під час судового розгляду, що потребує накладення арешту з метою їх збереження.
Згідно ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно вимог ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Як встановлено ч.1 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Приписами ч.2 ст.234 КПК України визначено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до приписів ч.3 ст.233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановления ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 22.03.2021, особи які проводили цю слідчу дію вчиняли активні дії щодо відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, оскільки вилучені в ході цієї дії предмети, речі були пристосовані для надання азартних ігор, а гроші - майном здобутим в результаті цієї діяльності. Тобто під виглядом огляду було проведено обшук, без відповідної ухвали слідчого судді, всупереч до приписів ч.2 ст.234 КПК України. З клопотанням про проведення обшуку слідчий до суду не звертався. Таким чином були знівельовані вимоги судового контролю, передбачені ст. 233, ч. 2 ст.234 КПК України.
Разом з цим встановлено, що ухвалою слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22.03.2021, оскільки слідчим не доведено наявності підстав, передбачених ч.3 ст.233 КПК України, для проникнення 22.03.2021 в період часу з 00 год. 56 хв. до 02 год. 58 хв. до постановления ухвали слідчого судді до нежитлового приміщення за адресою м. Заставна вул. Незалежності, 86 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на проведення огляду постфактум (після проведення слідчої (розшукової) дії ОМП від 22.03.2021).
За таких обставин, вилучене під час огляду майно не може бути використане в доказуванні по даному кримінальному провадженню, оскільки його вилучення відбулося із порушенням процесуальних норм, у зв`язку з цим відсутні підстави для його збереження та недоведена необхідність у накладенні на нього арешту.
Слідчий суддя звертає увагу також на той факт, що матеріали клопотання не містять відомості про надання добровільної згоди власника чи користувача приміщення на проведення в ньому огляду, що також дає підстави стверджувати про фактичне проведення обшуку.
У відповідності до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Проникнення до володіння особи з метою вчинення будь-яких дій є втручанням у право, захищене статтею 30 Конституції України та низкою міжнародних договорів, включаючи статтю 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Хоча це право не є абсолютним, але будь-яке втручання в таке право має бути виправданим.
Перш за все, таке втручання має ґрунтуватися на законі, який повинен тлумачитися застосовуватися таким чином, щоб сутність цього фундаментального права особи, не була порушена.
При оцінці того, чи надала особа, що володіє житлом чи іншим володіння, добровільну згоду на проникнення і здійснення слідчих дій у такому володінні, суд має виходити із сукупності всіх обставин, що супроводжували цю слідчу дію, враховуючи, але не обмежуючись наявністю письмового підтвердження такої згоди.
Для того, щоб особа мала можливість прийняти інформоване рішення, чи надати доступ до свого володіння, вона має володіти інформацією, яка дозволяє їй врахувати свої права та інтереси й, можливо, інтереси інших осіб, які можуть бути порушені допуском органів правопорядку до володіння.
Частина 3 статті 234 КПК визначає обсяг інформації, що має бути надана слідчому судді для того, щоб він мав можливість прийняти зважене рішення щодо надання дозволу на проникнення до володіння. Це положення, mutatis mutandis, визначає й той обсяг інформації, що має надаватися володільцю для отримання добровільної інформованої згоди на доступ до його володіння.
Виходячи з цього положення, для того, щоб зробити висновок про добровільність згоди особи на доступ до свого володіння, слід пересвідчитися, що вона розуміла:
-у зв`язку з чим вимагається доступ до володіння;
-які є підстави для проведення відповідних дій;
-які саме дії планується провести після отримання доступу до володіння і яка їхня мета;
-якій частині володіння планується проводити дії;
-протягом якого часу планується проводити дії;
-до яких обмежень у користуванні володінням це може призвести.
Дозвіл має стосуватися саме тих дій, про які особа проінформована. Проникнення до частини володіння або здійснення інших дій, на які не отримана ясно виражена згода, не може вважатися таким, що здійснене за добровільною згодою. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.01.2021 (справа №584/27/18).
У матеріалах клопотання про арешт майна не міститься будь-якої заява власника чи фактичного користувача (орендаря) нежитлового приміщення.
Слідчим не надано даних, що проникнення до нежитлового приміщення відбулося за добровільною і інформованою згодою на таке проникнення. Таким чином, власник (користувач чи орендар) цього приміщення був позбавлений можливості володіти інформацією, яка дозволила б йому врахувати свої права та інтереси, які могли бути порушені допуском органу поліції до його володіння.
З огляду наведеного слідчий суддя не може вважати, що проникнення до нежитлового приміщення та огляд місця події від 22.03.2021 проведений за добровільною згодою особи, яка ним володіє і надати цій обставині вирішального значення при оцінці її законності
Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку мас існувати очевидна істотна причина. Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2 ч. З ст. 132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.
За наведених вище обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 110, 170-173, 276-279 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого відділення №1 (м.Заставна) СВ Чернівецього районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄДРДР за №0000710 від 22 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Слідчий суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ