Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/12/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2020 року, про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2020 року, частково задоволено клопотання прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури, накладено арешт та заборонено розпоряджатись мотоциклом «Suzuki GSX600f», він-код НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 .
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що предметом доказування цього провадженні є дії як водія авто так і водія мотоцикла, зокрема: чи переконався водій автомобіля у безпечному розвороті ще перед початком його виконання; чи вибрав водій мотоциклу безпечну швидкість руху; визначити момент виявлення небезпеки та можливість уникнути ДТП кожним з водіїв.
Також слідчий суддя зазначив, що заявлений до арешту транспортний засіб механічно не контактував з іншим джерелом підвищеної небезпеки, тому на них відсутні унікальні трассологічні сліди взаємодії. Крім того, існує відеозапис моменту ДТП, тому надмірним обтяженням є вимога прокурора про застосування заборони користування арештованим майном.
В апеляційній скарзі представник володільця майна - адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2020 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо арешту майна.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ухвала суду виготовлена і отримана лише 22.12.2020, а тому строк пропущено з поважних причин.

Також вказав, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з відеозапису події і показань свідків встановлено, що в результаті дій водія Renault Megan, який не пересвідчився у безпеці маневру і виїхав на зустрічну смугу руху та перекрив рух для мотоциклу, в результаті чого мотоцикліст втратив керування та впав на проїзну частину, тому саме в діях водія автомобіля вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити її, висновок прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали клопотання прокурора про накладення арешту на майно, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів скарги, слідчим суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда клопотання прокурора було розглянуто 17.12.2020. Копію повного тексту ухвали слідчого судді отримано оскаржуваною стороною 22.12.2020. За таких підстав, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 17.12.2020 підлягає поновленню.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ст.131, ч.1 ст.170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 3 даної норми закону визначено, що з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння. Що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів вважає, що задовольняючи частково клопотання прокурора про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005245 від 10.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, слідчий суддя обґрунтовано виходив із того, що у провадженні слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області перебуває вказане кримінальне провадження по факту того, що 09.10.2020, приблизно о 22 годині по вулиці Героїв України в місті Кропивницькому з участю автомобіля «Рено-Меган» під керуванням водія ОСОБА_9 та участю мотоцикла «Сузукі» під керуванням водія ОСОБА_8 відбулась дорожньо-транспортна пригода.
Одночасно слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що предметом доказування цього провадженні є дії як водія авто так і водія мотоцикла, зокрема: чи переконався водій автомобіля у безпечному розвороті ще перед початком його виконання; чи вибрав водій мотоциклу безпечну швидкість руху; визначити момент виявлення небезпеки та можливість уникнути ДТП кожним з водіїв.
Разом з тим слідчий суддя вірно зазначив, що заявлений до арешту транспортний засіб механічно не контактував з іншим джерелом підвищеної небезпеки, тому на них відсутні унікальні трасологічні сліди взаємодії. Крім того, існує відеозапис моменту ДТП, тому надмірним обтяженням є вимога прокурора про застосування заборони користування арештованим майном
Слідчим суддею, під час розгляду даного клопотання достовірно встановлено, що слідчим, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, винесено постанову про визнання речових доказів по кримінальному провадженні.
Колегія суддів вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки слідчого судді про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, а саме, мотоцикл, а тому доводи апелянта про те, що оскаржувана ухвала є незаконна - безпідставні.
Інших доводів, які б були підставою для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду, яке відповідає вимогам ст.370 КПК України, апеляційна скарга не містить.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.12.2020.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2020, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4