Справа № 159/2533/20 Провадження №11-кп/802/118/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст. 395 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000525 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2020 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В :
Вказаним вироком суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кустаная Республіки Казахстан, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, розлучений, має на утриманні матір похилого віку, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:
1. 20.01.93 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81 КК України із застосуванням ст. 43 КК України (в ред. 1960 р.) до 3 р., 06 міс. позбавлення волі, з конфіскацією майна, з іспитовим строком 2 р. відповідно до ст. 45 КК України;
2. 22.04.96 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 р.) до 1 р., 06 міс. позбавлення волі, з конфіскацією майна;
3. 21.12.01 Ковельським міським судом Волинської області за ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України до 3 р. позбавлення волі, з іспитовим строком 2 р.;
4. 22.08.05 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 р. позбавлення волі, з іспитовим строком 2 р.;
5. 02.11.05 Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 187 КК України, що змінений за ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 17.01.06., до 7 р. позбавлення волі, з конфіскацією майна:
6. 26.04.06 Рожищенським райсудом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 7 р. позбавлення волі, з конфіскацією майна;
7. 22.02.12 Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 8 р. позбавлення волі, з конфіскацією майна, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,,
засуджений за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він будучи ознайомленим з ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.07.19 про встановлення щодо нього адміністративного нагляду терміном на 1 рік і визначеними судом обмеженнями, згідно з якими йому встановлено такі обмеження: заборонено вихід з будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. до 06 год.; заборонено відвідувати місця, де спиртні напої реалізуються на розлив; зобов"язано з`являтись на реєстрацію у Ковельський ВП ГУ НП у Волинській області, у каб. № 104 за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 119 «а» першого, другого, третього та четвертого понеділка кожного місяця, будучи 16.07.19 повторно ознайомленим з рішенням суду та попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, не повідомивши про це органи внутрішніх справ, 04.02.20 виїхав у власних справах за межі м. Ковеля Волинської області, перетнувши на кордоні з Республікою Польщею пункт пропуску «Ягодин» державний кордон України, повернувшись на територію України лише 04.04.20. Крім цього він же 07.04.20 самовільно, без поважних причин у нічний час залишив місце свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , не повідомивши про це відповідний орган поліції, що було встановлено під час перевірки поліцейськими, чим грубо порушив встановлені щодо нього правила адміністративного нагляду.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає вирок суду необґрунтованим. Посилається на те, що він був вимушений виїхати тимчасово за кордон з метою отримання заробітків, для повноцінного утримання своєї сім`ї, а не з метою ухилення від адміністративного нагляду. Просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким обрати йому більш м`яке покарання, а саме арешт строком на 2 тижні.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, прокурора, яка апеляційну скаргу заперечувала і просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Так, в поданій апеляційній скарзі, крім іншого обвинувачений вважає вирок суду в частині встановлених в обвинувальному акті обставин необґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою учасників судового провадження, керуючись вимогами ст.349 КПК України після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють ся.
Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, апеляційна скарга в цій частині, у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до проступків, дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується поліцією по місцю проживання, не працює та не має постійного джерела доходу, хоча є працездатного віку, має на утриманні 1 особу, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, однак, належних висновків не зробив, стан його здоров`я, а також обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочинів.
Також враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і в суді детально та повно і послідовно розповів про всі обставини вчинення ним вище зазначеного проступку та в судовому засіданні відкрито заявив про своє щире розкаяння.
Отже, місцевим судом враховано наведені обставини, та обрано обвинуваченому покарання в межах санкції ст.395 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, та не є надто суворим.
Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.60 КК України, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців, а тому доводи обвинуваченого про призначення йому покарання у виді арешту на строк 2 тижні не ґрунтується на вимогах матеріального закону.
На думку апеляційного суду покарання, призначене місцевим судом ОСОБА_7 , відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З урахуванням наведеного, підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді двох тижнів арешту з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2020 року щодо нього без зміни.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: