печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Другого Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.12.2020 року про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0001847,

В С Т А Н О В И В:

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Другого Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.12.2020 року про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0001847.

У вимогах скарги просить скасувати вищенаведену постанову.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, що подала скаргу посилається на те, що відмова у задоволенні клопотання є необґрунтованою, безпідставною, постанова формально винесеною в порушення вимог КПК України, просить її скасувати.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Правило щодо неможливості розгляду скарг за відсутності особи, що подала скаргу передбачає розгляд скарг за обов`язкової участі особи, разом з тим, до суду надійшла заява особи, яка її подала про розгляд скарги за його відсутності, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник слідчий, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак суд визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, що Другим Управлінням з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001847 від 29.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

ОСОБА_3 звернувся до Державного бюро розслідувань із клопотанням від 23.10.2020 № 1/1-20, у вимогах якого просить вчинити наступні дії:

- надати копію повного витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001847 з зазначенням у ньому групи слідчих та групи процесуальних прокурорів або надати копію постанови про визначення групи слідчих та групи процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні .

- Копії вищезазначених документів(витяг з ЄРДР,копії постанов про визначення групи слідчих та групи процесуальних прокурорів) прошу направити шляхом поштового звязку на адресу: АДРЕСА_1 ,

- Звернутися з заявою до Печерського районного суду м.Києва про надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у віданні Печерського районного суду м.Києва, а саме матеріалам кримінального провадження на підставі якого було прийняті рішення суду , а саме:

- ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2020 р. (справа 757/8501/20-к);

- ухвали Печерського районного суду м. Києва від 06.05.2020 р. (справа №757/17639/20-к)

- Перевірити (отримати від канцелярії ТУ ДБР розташованого у м.Києві) інформацію про день та час(місяць) надходження до ТУ ДБР розташованого у м.Києві, ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2020 р. (справа №757/8501/20-к та ухвали Печерського районного суду м. Києва від 06.05.2020 (справа №757/17639/20-к) для їх виконання.

- Залучити ОСОБА_3 в якості потерпілого до кримінального провадження №0001847 від 29.09.2020р, надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0001847.

- Допитати у якості свідка слідчого ТУ Державного бюро розслідувань,розташованого у м.Києві з питань,які зазначені у цьому клопотанні, а також у зв`язку з якими підставами та умислом ним не було виконано рішення суду.

- Допитати у якості потерпілого ОСОБА_3

- Для встановлення суми моральної шкоди завданої ОСОБА_3 слідчим у зв`язку з невиконанням ним рішень суду призначити психологічну експертизу та доручити її проведення експертам Київського інституту судових експертиз.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Другого Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.12.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0001847.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А саме, у ч. 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

Так, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи відмови слідчого в частині вимог щодо вчинення процесуальних дій та слідчих дій у кримінальному провадження, як направлення документів, проведення допиту, призначення експертизи.

Поряд з цим, як вбачається з оскаржуваної постанови від 11.12.2020, остання не містить викладу обставин або вмотивованих обґрунтувань щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки обмежується лише формальними обставинами, констатуванням факту, що не здобуто фактів спричинення шкоди заявнику.

За таких обставин, постанова в частині відмови у визнанні потерпілим ОСОБА_3 носить у собі формальний характер, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови слідчого від 11.12.2020 в частині відмови у визнанні потерпілим.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Другого Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.12.2020 року про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0001847 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Другого Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.12.2020 року про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0001847.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1