Справа № 191/293/21
Провадження № 1-в/191/97/21
У Х В А Л А
іменем України

25 лютого 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Синельниківська виправна колонія (№94)», про приведення вироку у відповідність у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані суду матеріали з особової справи засудженого, встановив наступне.
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2017 року визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 20.10.2017 року.
Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 року визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27.03.2018 року.
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2018 року визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.04.2018 року.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2018 року визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. ст.. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 17.04.2018 року.
Суд звертає увагу, що після набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року законної сили, диспозиція та санкція ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України не змінилися.
Частина 1 ст. 309 КК України (до набрання чинності Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року законної сили) передбачала відповідальність незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, та покарання у штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.
Частина 1ст. 309 КК України (після набрання чинності Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року законної сили) передбачає відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, та покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Частина 2 ст. 309 КК України (до набрання чинності Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року законної сили) передбачала відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, та покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.
Частина 2 ст. 309 КК України (після набрання чинності Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року законної сили) передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, та покарання у вигляді у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.
Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 5 КК України в редакції Закону №2617-VIII від 22листопада 2018 року, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 74 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року,особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, обставини, що могли вплинути на покарання засудженого (зокрема, декриміналізація, зміна кваліфікуючих ознак злочину) відсутні.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи та зміни до кримінального закону, суд приходить до висновку, що підстави для застосування до засудженого ОСОБА_4 положень ст. 74 КК України відсутні, зміни до Кримінального кодексу України, що прийняті Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIIIвід 22листопада 2018 року, не пом`якшують кримінальну відповідальність засудженого та жодним чином не поліпшують його становище, тому суд вважає, що клопотання засудженого є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 74 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1