Справа № 626/2160/21
Провадження № 1-кс/626/653/2021
УХВАЛА

02 серпня 2021 року м.Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення № 1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Москва, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений, який підозрюється в вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий вказує на те, що 31.07.2021 о 03-й годині 32 хвилини до чергової частини ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від Ст. О/у СКП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 про те, що ним 31.07.2021 о 03:32 виявлено осіб, які в полезахисній лісосмузі неподалік с. Скиртяне Красноградського рвйону Харківської області, незаконно здійснювали порубку лісових насаджень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 липня 2021 року близько 03-ї години 30 хвилин, маючи умисел на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, з корисливого мотиву, з метою їх подальшої реалізації та збуту ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , здійснив незаконну порубку дерев у захисному лісовому насадженні лінійного типу, що належить до лісового фонду України, яке розташоване на території Тавежнянського старостинського округу Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, неподалік с. Скиртяне Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області.

Дії ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.1 ч.1 ст. 67 Лісового кодексу України, відповідно до якого заготівля деревини може здійснюватися у порядку спеціального використання лісових ресурсів та ч.1 ст.69 Лісового кодексу України, яка встановлює, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом- лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно, а також пунктам 2, 3, 8 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, згідно яких лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів; лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства (далі - органи Держлісагентства) на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки; лісовий квиток видається власником лісів або постійним лісокористувачем.

Без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів лісорубного квитка або лісового квитка, за допомогою бензопили «GoodLuck», червоного кольору, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , здійснили незаконну порубку сироростучих (живих) дерев, а саме: породи «Ясен», в кількості 10 штук, чим згідно акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 31.07.2021, проведеного лісничим Сахновщинського лісництва ОСОБА_11 , спричинив збитки лісовому господарству на суму 37087,61 грн., що заподіяло довкіллю істотну шкоду.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст. 246 КК України та 31 липня 2021 року йому було повідомлено про підозру у незаконній порубці дерев у захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяли істотну шкоду, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового озслідування, або суду з метою уникнення кримінального покарання, оскільки підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, може впливати на свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , шляхом погроз, умовлянь пропозицій з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, тому що є відповідні ризики передбачені ст. 177 КПК України, які підтверджуються наданими до суду матеріалами клопотання.

Захисник просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні свою провину за ч.2 ст.246 КК України визнав і пояснив, що він не має наміру переховуватися від слідства та суду, жодним чином не може та не бажає впливати на свідків.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав, що надано достатньо доказів на підтвердження підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників судового провадження, прийшов до наступного висновку: органом досудового розслідування Красноградського РВП ГУНП в Харківській області 31 липня 2021 року внесена інформація за №0000343 до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України. Письмове повідомлення про підозру було вручене 02 серпня 2021 року, допитано як свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров"я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключного у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до п.3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України та не заперечує факт вчинення ним 31 липня 2021 року кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.246 КК України.

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він раніше не засуджений, має постійне місце проживання, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про те, що підозрюваний перебуває на обліку лікаря-психіатра і нарколога відсутні. З цих підстав, є незначним ризик того, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, виїде за межі України, тим самим сховається від слідства та суду.

При цьому суд звертає увагу, що не надано доказів того, що існують ризики, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється,

У відповідності до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе, передбачені пунктом 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м"який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено, що наявним ризикаму не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, серед яких, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням всього викладеного, слідчий суддя вважає, що не надано достатніх доказів щодо необхідності застосування до підозрюваного такого суворого запобіжного заходу як взяття під варту і можливо застосувати стосовно ОСОБА_6 більш м"який запобіжний захід. На думку слідчого судді, саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі ст.ст.176,177,178,181,183,184,193,194,196,309 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання начальника відділення № 1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Москва, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 цілодобово залишати його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк перебування під домашнім арештом ОСОБА_6 в межах 60-ти діб, а саме до 29 вересня 2021 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що працівники поліції, що здійснюють контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з"являтися у житлове приміщення цієї особи, вимагати надавати будь-яких пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1