1Справа № 335/2548/21 1-кс/335/1869/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, що було вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , 1988 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ваги електронні, пусті зіп-пакети та грошові кошти у сумі 8 000 грн. різними купюрами.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали з УКР ГУНП в Запорізькій області про те, що невстановлені особи на території м. Запоріжжя та Запорізької області, займаються незаконним виробництвом, перевезенням та збутом особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин.
Під час досудового розслідування оперативному підрозділу УКР ГУНП в Запорізькій області, які здійснюють оперативний супровід матеріалів кримінального провадження, надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, на проведення оперативних заходів направлених на встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Запоріжжя та Запорізької області.
За результатами виконаного доручення проведено оперативно-розшукові заходи, органом досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
22.03.2021 року, в період часу з 17:04 години до 20:47 годин слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, було проведено обшук приміщення за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання наркотичних засобів, психотропних речовин або аналогів, інших предметів заборонених або обмежених в обігу, а також грошових коштів та матеріальних цінностей здобутих злочинним шляхом.
Під час вказаного обшуку було виявлено та вилучено наступне майно:
- грошові кошти у сумі 8 000 гривень;
- зіп-пакет з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, три зіп-пакети з речовиною білого кольору;
- ваги електронні та пусті зіп-пакети.
Орган досудового розслідування приходить до висновку, що речі та грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а отже, відповідно до ст. 98 КПК України вони є речовим доказом по кримінальному провадженню.
На думку слідства, відповідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, вказані пусті зіп-пакети, ваги електронні можуть зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а вилучені грошові кошти можуть бути набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а отже підлягають арешту.
Враховуючи те, що незастосування арешту на майно може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий просив задовольнити клопотання та постановити ухвалу про арешт майна, що було вилучено в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна про дату та час розгляду клопотання була повідомлена належним чином. Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 подав суду заяву, відповідно до якої просив в задоволенні клопотання про арешт майна відмовити та здійснювати розгляд справи у його відсутність.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
По вказаному кримінальному провадженню 22.03.2021 року ОСОБА_7 затримано відповідно до ст. 208 КПК України.
23.03.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
З матеріалів зазначеного кримінального провадження встановлено, що 22.03.2021 року в період часу з 17:04 години до 20:47годин, слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 09.03.2021 року, було проведено обшук приміщення за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання наркотичних засобів, психотропних речовин або аналогів, інших предметів заборонених або обмежених в обігу, а також грошових коштів та матеріальних цінностей здобутих злочинним шляхом.
Під час вказаного обшуку, слідчим за участю понятих та ОСОБА_4 було виявлено та вилучено наступне майно:
- грошові кошти у сумі 8 000 гривень;
- зіп-пакет з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, три зіп-пакети з речовиною білого кольору;
- ваги електронні та пусті зіп-пакети, що підтверджується протоколом обшуку від 22.03.2021 року.
Вказані речі та грошові кошти постановою старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 23.03.2021 року визнано речовими доказами.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.
Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватись також під час обшуку, огляду.
Згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі, зокрема, ваги електроні та пусті зіп-пакети, можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, а інші вилучені речі можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, вилучені грошові кошти можуть бути грошовими коштами, які набуті кримінально протиправним шляхом, зокрема, внаслідок збуту психотропних речовин. Слідчому судді не надано доказів походження вилучених грошових коштів ОСОБА_4 .
Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.
Крім того, вилучене майно необхідне для проведення експертних досліджень, зокрема, для встановлення того, чи є речовини, які містяться на вилучених речах, наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогом або прекурсором.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також з метою проведення експертних досліджень з вказаними речами.
В свою чергу, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його відчуження або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.
Крім того, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, належного ОСОБА_4 у судовому засіданні не надано.
При цьому, суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_6 щодо заперечення накладення арешту на вилучене майно, оскільки такі є необґрунтовані та не спростовують підстав накладення арешту.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення експертних досліджень та ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, що було вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , 1988 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ваги електронні, пусті зіп-пакети та грошові кошти у сумі 8 000 грн. різними купюрами.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1