Справа 127/7257/21
Провадження 1-кс/127/3316/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0002110 внесеного до ЄРДР 24.12.2020, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Могилів Подільський, Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_6 звернулася до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0002110 від 24.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу.
В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлені дату та час познайомився із ОСОБА_7 та протягом тривалого часу підтримував з останнім дружні відносини. У подальшому у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переслідуючи мету легкої наживи, з корисливих спонукань, маючи на меті матеріально збагатитись, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , під приводом створення бізнесу з продажу тютюнових виробів, вмовив останнього взяти кредит в сумі 60 000 гривень на своє ім`я та перерахувати отримані кошти на рахунок його дружини ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_7 27.11.2018 отримав кредит у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 60 000 гривень. Після цього в невстановлений слідством час, 13.12.2018 ОСОБА_7 , перебуваючи по
вул. Пирогова в м. Вінниці, шляхом грошового переказу, через додаток «Райффайзен-Онлайн Банк» перерахував грошові кошти в сумі 60 000 гривень за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 на рахунок № НОМЕР_1 , оформлений на ФОП ОСОБА_8 .
Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 , розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_7 на суму 60 000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у 2017 році, точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, познайомився із ОСОБА_9 та протягом тривалого часу підтримував з останнім дружні відносини. У подальшому у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовим коштами ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , попередньо вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто діючи повторно, переслідуючи мету легкої наживи, з корисливих спонукань, маючи на меті матеріально збагатитись, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , під приводом створення бізнесу з продажу брендового одягу, отримав від ОСОБА_9 гроші в сумі 23 000 гривень, які останній, о 18 годині 28 хвилин 31.08.2020, перебуваючи у м. Вінниці, точного місця слідством не встановлено, шляхом грошового переказу через мобільний додаток «Приват24» перерахував на банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_4 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 в період часу з 02.10.2020 по 24.11.2020, шахрайським шляхом під приводом розвитку бізнесу, продовжував отримувати від ОСОБА_9 гроші, які останній, перебуваючи у
м. Вінниці, точного місця слідством не встановлено за допомогою мобільного додатку «Приват24» перерахував на банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_4 , а саме: о 17 год. 24 хв. 03.11.2020 грошовий переказ в сумі 10 000 гривень, о 15 год. 08 хв. 24.11.2020 грошовий переказ в сумі 12 000 гривень, 15 год. 07 хв. 02.10.2020 на банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , власником якої також є ОСОБА_4 , грошовий переказ в сумі 510 гривень.
Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_9 на загальну суму 45 510 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 в червні 2020 року познайомився з ОСОБА_10 та протягом тривалого часу підтримував з останнім дружні відносини. У подальшому у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовим коштами ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 190 КК України, діючи умисно, повторно, переслідуючи мету легкої наживи, з корисливих спонукань, маючи на меті матеріально збагатитись, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , під приводом тимчасової позики, в період часу з 25.11.2020 по 04.01.2021 отримав від останнього грошові кошти, які ОСОБА_10 , перебуваючи у м. Вінниці, точного місця слідством не встановлено, перерахував за допомогою мобільного додатку «Монобанк» на банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_4 , в кількості 10 перерахувань, а саме: о 16 год. 11 хв. 25.11.2020 в сумі 8 000 гривень, о 18 год. 50 хв. 25.11.2020 в сумі 7 000 гривень, о 14 год. 39 хв. 28.12.2020 у сумі 2 500 гривень, о 15 год. 03 хв. 28.11.2020 в сумі 2 500 гривень, о 15 год. 33 хв. 30.12.2020 в сумі 15 000 гривень, о 16 год. 22 хв. 30.12.2020 в сумі 3 000 гривень, о 21 год. 18 хв. 30.12.2020 в сумі 6 000 гривень, о 18 год. 13 хв. 01.01.2021 в сумі 6 000 гривень, о 17 год. 24 хв. 02.01.2021 в сумі 2 000 гривень, об 11 год. 23 хв. 03.01.2021 в сумі 20 000 гривень та одне перерахування о 12 год. 32 хв. 04.01.2021 на банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_4 , власником якої є ОСОБА_4 , в сумі 20 000 гривень.
Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_10 на загальну суму 92 000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України -заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 влітку 2020 року познайомився з ОСОБА_11 , з яким спілкувався по робочим питанням. У подальшому у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовим коштами ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 190 КК України, діючи умисно, повторно, переслідуючи мету легкої наживи, з корисливих спонукань, маючи на меті матеріально збагатитись, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , не повідомляючи останньому про свої дійсні наміри, запропонував придбати п`ять блоків стіків для пристрою для паління «Neo», за що в подарунок ОСОБА_4 надасть ОСОБА_11 пристрій для паління.
В подальшому, ОСОБА_11 , перебуваючи у м. Вінниці, точного місця слідством не встановлено, о 18 год. 14 хв. 11.01.2021 перерахував через мобільний додаток «Пумб онлайн» на банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 2 250 гривень.
Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_11 на загальну суму 2 250 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України -заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 влітку 2020 року познайомився з ОСОБА_12 , з яким спілкувався по робочим питанням. У подальшому у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовим коштами ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 190 КК України, діючи умисно, повторно, переслідуючи мету легкої наживи, з корисливих спонукань, маючи на меті матеріально збагатитись, зловживаючи довірою ОСОБА_12 , під приводом купівлі тютюнових виробів заволодів грошовими коштами, які останній, перебуваючи у м. Вінниці, о 16 год. 20 хв. 12.01.2021 перерахував через мобільний додаток «ОТП Банк» на банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_4 , в сумі 3990 гривень.
Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_12 на загальну суму 3 990 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України -заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст. 42, 276, 277 та 278 КПК України, повідомлено:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Могилів Подільський, Вінницької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше не судимого, який засуджувався:
02.07.2012 Могилів-Подільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 2 роки (судимість погашена), про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України.
Вина підозрюваного ОСОБА_4 доводиться наступними матеріалами, які перебувають в кримінальному провадженні:
Протоколами прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;
Протоколами допитів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;
Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 05.03.2021 року;
Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09.03.2021 року
та іншими матеріалами кримінального провадження.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При обранні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, за який, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.
Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочині та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність настання кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.
При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Окрім того обрання будь-якого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на свідків.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для попередження вищевказаних ризиків.
Беручи до уваги викладене, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176- 178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому останньому необхідно обрати саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили відмовити в задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
В даному конкретному випадку слідчим та прокурором не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування.
Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Зокрема те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, утримує малолітню дитину, раніше не судимий.
Під час розгляду клопотання, з матеріалів клопотання, кримінального провадження, пояснень прокурора, слідчим суддею не встановлено таких обставин як переховування ОСОБА_4 від слідства, перешкоджання кримінальному провадженню або що йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
З огляду на наведене вище, слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.
Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, тому, з метою попередження можливого повторного вчинення кримінальних правопорушень, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останнього слід застосувати більш м`який запобіжний захід, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 20:00 по 08:00 години кожної доби, строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів, тобто до 20 травня 2021 року.
Строк дії ухвали суду визначити до 20 травня 2021 року.
Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
Прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю.
Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання чи навчання.
Не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.
Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя