Справа № 946/2417/21
Провадження № 1-кс/946/872/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
власника вилученого майна ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_6 про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В:
СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000114 від 16.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
16.02.2021 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що приблизно о 20:00 годині 15.02.2021 невстановлені особи в кількості трьох чоловіків, прикриваючи свої обличчя балаклавами з метою розбійного нападу проникли до будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_7 та заволоділи грошима в сумі 7800 доларів США, 4000 гривень, та банківською карткою «Приватбанк», на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30000 гривень, які в подальшому були знятті з рахунку, а також золотими виробами, які належать ОСОБА_7 .
В ході проведення санкціонованого обшуку 25.03.2021 в період часу 08 години 05 хвилин до 08 години 28 хвилин транспортного засобу «Мазда 626» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на подвір`ї домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було добровільно видано мобільний телефон «Samsung S10» модель SM-G973F / DS, imei НОМЕР_2 , imei НОМЕР_3 , на 128 GB об`єм пам`яті, з сім картою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_4 , також мобільний телефон ZTE Blade A7S на 64 GB об`єм пам`яті, imei НОМЕР_5 , S / НОМЕР_6 з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_7 , які упаковано в пакет ЕХРТ 0204565, у зв`язку із чим, виникла необхідність накласти арешт на зазначені мобільні телефони.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримали та просили його задовольнити.

Власник вилученого майна ОСОБА_5 в судовому засідання заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого про арешт майна та просила повернути вилучені мобільні телефони.

Вислухавши пояснення слідчого, прокурора та власника вилученого майна, вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною у п.1 листа за №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчі судді зобов`язанні сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону.
Однак, з клопотання слідчого не вбачається, та ним не було доведено наявність підстав для арешту вищевказаних мобільних телефів.
Крім того, слідчим суддею враховуються розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для інших осіб.
В свою чергу, згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак слідчий та прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надали достатніх і належних доказів тих обставин, на які посилалися у клопотанні.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що клопотання слідчого не вбачається наявність підстав для арешту мобільних телефоні, а також те, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про арешт майна.
На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 про арешт майна відмовити.
Вилучений згідно протоколу обшуку від 25.01.2021 року мобільний телефон «Samsung S10» модель SM-G973F / DS, imei НОМЕР_2 , imei НОМЕР_3 , на 128 GB об`єм пам`яті з сім картою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_4 , а також мобільний телефон ZTE Blade A7S на 64 GB об`єм пам`яті, imei НОМЕР_5 , S / НОМЕР_6 з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_7 , які упаковано в пакет ЕХРТ 0204565 повернути ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 02 квітня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1