Справа №303/4765/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000174 від 01.05.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, судимого 25.11.2020 Мукачівським міськрайонним судом за ст. 186 ч.1 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт,
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 листопада 2020 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, був скерованим для відпрацювання вказаного покарання в комунальне підприємство «Чинадіївське житлово-експлуатаційне управління» Чинадіївської селищної ради в період часу із 15.02.2021 по 12.05.2021. Ознайомившись з умовами та порядком робіт, із призначених йому 240 годин відпрацював 20 годин. Будучи попередженим 16.04.2021 Мукачівським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про відповідальність за ухилення від відбування покарання, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання та не виконання покладених на нього судом обов`язків в період з 22 лютого 2021 року по 01 червня 2021 року ухилявся від відбування покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому розкаявся, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального проступку.
За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт та вважає вірною кваліфікацію його дій за ст. 389 ч.2 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, особу винного що посередньо характеризується за місцем проживання.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд визнає за обставини, які пом`якшують покарання винного.
Обставини, що обтяжують покарання винного, відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України.
Вказана міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Оскільки вироком Мукачівського міськрайонного суду від 25 листопада 2020 року ОСОБА_4 був визнаний винним та засуджений за ст. 186 ч.1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, але до повного відбування покарання вчинив новий злочин, то при призначенні ОСОБА_4 покарання слід застосувати ст. 71 КК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Станом на 15 липня 2021 року ОСОБА_4 не відбув 220 годин громадських робіт.
За таких обставин, ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання відповідно до ст. 71 КК України, повністю приєднавши до покарання за вказаним вироком невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду від 25 листопада 2020 року у виді 220 годин громадських робіт, що за приписами ст. 72 КК України відповідає 27 дням арешту.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за вказаним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду від 25 листопада 2020 року у виді 220 годин громадських робіт, що згідно до ст. 72 КК України відповідає 27 дням арешту, із розрахунку, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці 27 (двадцять сім) днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1