Справа № 209/1690/21
Провадження № 1-кп/209/262/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі - головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в м. Кам`янське Дніпропетровської області у спрощеному провадженні кримінальне провадження внесене в ЄРДР 06 травня 2021 року за № 0000099 відносно обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоноіванівка Криничанського району Дніпропетровської, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
був засуджений 07 червня 2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , згідно виконавчого листа про стягнення аліментів № 209/5310/15-ц від 22.04.2016 року, виданого Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області , зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до його повноліття, починаючи стягнення з 15 грудня 2015 року.
Однак, ОСОБА_2 , якому було відомо про обов`язковість виконання означеного рішення суду, будучи попередженим державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати, став на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання малолітнього сина.
Так, ОСОБА_2 , будучи фізично здоровим для того, щоб працювати та виконувати рішення суду, не маючи намір надавати кошти на утримання дитини, тобто маючи прямий злочинний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання малолітнього сина, у період часу з 15 грудня 2015 року по 24 травня 2021 року включно не працював, аліменти на утримання малолітнього сина не сплачував, будь-якої допомоги на утримання дитини у негрошовій формі не надавав, участі у вихованні дитини не приймав, та, згідно довідки про заборгованість по аліментам Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 128934 грн. 13 коп.
Таким чином у період часу з 15 грудня 2015 року по 24 травня 2021 року включно, ОСОБА_2 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 128934,13 грн.

Відповідно до вимог статей 291, 302 КПК України обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні.
До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:
1) письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;

2) письмова заява потерпілої ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;

3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_2 , в присутності захисника, та потерпілій ОСОБА_3 було роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди останніх на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 скоїв вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його діяння правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків. Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше засуджувався за скоєння умисних злчинів, скоїв вказане умисне, триваюче кримінальне правопорушення в період іспитового строку після звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за попереднім вироком суду, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога чи психіатра.

Як обставини, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, яка обтяжує покарання обювинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ч.1 ст. 164 КК України.

Як встановлено органом досудового розслідування і це не оспорювалося учасниками судового провадження, обвинувачений ОСОБА_2 після ухваленні відносно нього 07 червня 2019 року Дніпровським райолнним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області вироку, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, продовжував злісно ухилятися від сплати аліментів на утримання сина до 24 травня 2021 року.
З урахуванням зазначеного вище, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно призначити згідно ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до призначеного за цим вироком покарання частини невідбутого ним покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року,
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_2 за цим вироком покарання, яке згідно підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК Україн, відповідає 6 (шести) місяцям позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 7 (сім) місяців, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року, та визначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (роки) і 1 (один) місяць.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 вираховувати з дня його затриманні для виконання цього вироку.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1