Справа № 190/687/21
Провадження №1-в/190/112/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ВК №122» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференці у приміщенні суду м.П`ятихатки справу за сумісним поданням ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» в Дніпропетровській області та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Промишлене, м.Воркути, РФ, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє 16.10.2019 року Павлоградським міськрайонним судом за ст.ст.190 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, -

про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,-

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло сумісне подання ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» в Дніпропетровській області та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення подання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.
Представник ПВК 122 допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав, вважає, що засуджений став на шлях виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_6 , допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи засудженого, заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Як слідує із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Дослідивши матеріли особової справи, судом встановлено, що ОСОБА_5 , неодноразово судимий до позбавлення волі, останній раз засуджений 16.10.2019 року вироком Павлоградського міськрайонного суду за ст.ст.190 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано у строк відбування покарання час відбуття за вироком Павлоградського міськрайонного суду від 09.09.2019 р., починаючи з 06.09.2019 року
Початок строку відбування покарання 06.09.2019 року, кінець строку відбування покарання 14.07.2022 року.

Засуджений ОСОБА_5 з 15.01.2019 року перебуває в місцях позбавлення волі. Під час перебування в установі виконання покарань №4 м.Дніпро та ДУ «Солонянська виправна колонія №94» характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

З 26.10.2019 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122) , за цей час характеризується добре, не працевлаштований, залучається до допоміжних робіт в їдальні установи з нарізання овочів. До робіт ставиться добре, контролю за виконанням поставлених завдань не потребує, поставлені завдання виконує в повному обсязі. Стягнень не має, має одне заохочення. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, на зауваження реагує адекватно. Цінує родинні зв`язки, підтримує зв`язок з рідними.

Ті обставини, що засуджений ОСОБА_5 , має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має, ще не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, оскільки така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 , зазнає позитивних змін.

Згідно характеристик від 19.03.2020 року, 22.10.2020 року, 22.04.2021 року та 20.05.2021 року характеризується добре, не працевлаштований, залучається до допоміжних робіт в їдальні установи з нарізання овочів. До робіт ставиться добре, контролю за виконанням поставлених завдань не потребує. За час відбування покарання довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього умовно- дострокового звільнення. Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженому 01.10.2020 р., оголошена подяка ( за сумлінну поведінку та ставлення до праці ).

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 , не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_5 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення. При цьому, неодноразово судимий за середньої тяжкості та тяжкі злочини, в період іспитового строку знову вчиняв злочини, але відповідних висновків для себе не зробив і продовжував свою злочинну діяльність, що свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення, а умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання буде суперечити досягненню мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України.

Твердження засудженого стосовно того, що він довів своє виправлення і готовий до правослухняної поведінки без відбування покарання, є голослівними. Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

В задоволені сумісного подання ДУ П`ятихатської виправної колонії № 122 в Дніпропетровській області та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1