Справа № 475/1301/19
Номер провадження1-кп/473/46/2021
Категорія: ч.1 ст.115 КК України.
ВИРОК
іменем України

"02" березня 2021 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Богданівка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, не працює, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, який безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, її забезпеченні та проведенні при захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Луганської області, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, після зміни прокурором обвинувачення в порядку статті 338 КПК України,

Учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпіла /цивільний позивач/ ОСОБА_12 ,

представник потерпілої /цивільного позивача/ ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 ,

захисник адвокат ОСОБА_14 ,

обвинувачений /цивільний відповідач/ ОСОБА_15 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

В ніч на 23 серпня 2019 року в селі Виноградний Сад Доманівського району Миколаївської області, обвинувачений ОСОБА_15 знаходився на території домоволодіння за місцем свого фактичного помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із своєю співмешканкою ОСОБА_16 та односельчанкою ОСОБА_17 розпивали спиртні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв між обвинуваченим ОСОБА_15 з одного боку та ОСОБА_17 з іншого боку, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, пов`язаних з розподілом спиртних напоїв сталася сварка. Продовжуючи вирішення сварки обвинувачений ОСОБА_15 та ОСОБА_17 вийшли на подвір`я зазначеного домоволодіння.

У ході з`ясування стосунків у обвинуваченого ОСОБА_15 на грунті раптово виниклої неприязні, виник злочинний умисел, спрямований на умисне позбавлення життя ОСОБА_17 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя іншої людини, обвинувачений ОСОБА_15 в ніч на 23 серпня 2019 року, знаходячись на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , взяв з землі в руки камінь та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді смерті ОСОБА_17 та бажаючи їх настання, без будь яких вагань, каменем наніс останній не менше чотирьох ударів в ділянку обличчя та волосистої частини голови, завдавши останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, саден лівої завушної ділянки, саден на чолі та правій вилецевій ділянки, синця правого ока, крововиливу у м`які тканини голови у лівій скроневій ділянці, субарахноїдального крововиливу скроневої ділянки справа, перелому кісток основи черепа зліва. В результаті чого ОСОБА_17 загинула на місці внаслідок закритої черепно мозкової травми із переломом кісток основи черепа зліва та субарахноїдальним крововиливом у скроневій ділянці справа. Таким чином обвинувачений ОСОБА_15 умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_17 .

Позиція обвинуваченого ОСОБА_15 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_15 не визнав свою вину та пояснив, що 22 серпня 2019 року в вечірній час доби, в селі Виноградний Сад Доманівського району Миколаївської області, за місцем свого фактичного помешкання на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_16 повечеряли та пішли відпочивати в будинок, при цьому його односельчанки ОСОБА_17 в цей вечер у них не було, і він її в цей день, тобто 22 серпня 2019 року не бачив та не зустрічався з нею в селі. Ввечері того дня 22 серпня 2019 року він та його співмешканка ОСОБА_16 пішли в будинок спати, а ОСОБА_17 на подвір`ї житлового булинку, біля столу, де вони вечеряли з ОСОБА_16 взагалі не було. Вранці наступної доби, коли почало світати, його співмешканка ОСОБА_16 вийшла з будинку на подвір`я та побачила, що ОСОБА_17 там лежить мертва. Він вибіг на подвір`я та побачив, що там лежала ОСОБА_17 . Після чого він пішов по вулиці села, щоб зустріти кого небудь з мешканців села, у кого є мобільний телефон, для того, щоб він міг викликати поліцію. Вину не визнає та в судовому засіданні доводив, що він не причетний до смерті ОСОБА_17 . Він не може пояснити звідки ОСОБА_17 з`явилась у нього на подвір`ї, де вона була виявлена вранці 23 серпня 2019 року мертвою, його співмешканкою ОСОБА_16 .

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною донькою загиблої ОСОБА_17 .. Вона мешкає в місті Южноукраїнську. Її матір ОСОБА_17 мешкала в селі Виноградний Сад Доманівського району Миколаївської області, і яку було вбито в ніч на 23 серпня 2019 року у дворі мешканців цього села ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_15 є її співмешканцем, з яким вона спільно проживає в АДРЕСА_2 . 22 серпня 2019 року до них гості зайшла мешканка цього села ОСОБА_17 . Вони втрьох сиділи за житловим будиноком на подвір`ї вечеряли та пили вино. Ввечері біля 22 години, вона пішла спати в житловий будинок. ОСОБА_15 та ОСОБА_17 ввімкнули електричне світло біля столу, де вони продовжували вечеряти. ОСОБА_17 була сильно сп`яніла, та не збиралась йти до свого місця помешкання. Вона /тобто ОСОБА_16 / заснула в спальні житлового будинку та не знає, які відбувались події між її співмешканцем ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , які ще залишались на подвір`ї. Вона лише почула скрізь сон, як до будинку прийшов спати її співмешканець ОСОБА_15 . Він вночі з будинку не виходив. Вранці, коли почало світати, вона вийшла на подвір`я та побачила ОСОБА_17 , яка лежала не землі. Вона підбігла до ОСОБА_17 , яка лежала на правому боці, та побачила у неї на обличчі та під її головою кров. Слідів боротьби вона не побачила. Біля ОСОБА_17 лежала пластикова пляшка об`ємом на шість літрів, з якої вони втрьох, ввчері 22 серпня 2019 року, пили вино. Коли вона /тобто ОСОБА_16 / йшла спати, в цій пляшці залишалось біля трьох літрів вина. Вранці коли вона побачила мертву ОСОБА_17 в пляшці залишалась незначна кількість вина, на дні пляшки. Про це вона відразу ж повідомила ОСОБА_15 , який ще залишався спати в будинку.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в селі Виноградний Сад Доманівського району Миколаївської області. Вранці біля шостої години, 23 серпня 2019 року до неї в будинок прийшов ОСОБА_15 та почав її питати де її співмешканець ОСОБА_19 та його брат ОСОБА_20 . Вона запитала у ОСОБА_15 навіщо вони йому, на що ОСОБА_15 відповів, що його вже дістала ОСОБА_21 , і він вдарив її каменем по голові. Коли це сталося і де це відбувалося ОСОБА_15 їй не повідомляв.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він мешкає в селі Виноградний Сад Доманівського району Миколаївської області. Вранці 23 серпня 2019 року до нього додому прийшов його кум ОСОБА_15 та повідомив його, що він каменем прибив Копівську Тамару, при цьому просив його зателефонувати до лікарні та викликати машину швидкої допомоги. Так як у нього /свідка ОСОБА_19 / не було грошей на рахунку оператора мобільного зв`язку, то телефонний зв`язок з його мобільного терміналу був заблокований, в зв`язку з чим, він не міг телефонувати із свого мобільного телефону. При цьому ОСОБА_15 повідомив його, що ОСОБА_17 була у них з ОСОБА_16 ввчері 22 серпня 2019 року в гостях, вони втрьох вечеряли та пили вино. Крім того він /свідок ОСОБА_19 / знав, що ОСОБА_17 часто бувала в гостях в будинку ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Між ОСОБА_15 та ОСОБА_17 часто виникали сварки, коли вони вживали спиртні напої.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що він мешкає в селі Виноградний Сад Доманівського району Миколаївської області. Також в селі мешкає і ОСОБА_15 , який після повернення із зони проведення антитерористичної операції, придбав в даному селі житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Вранці 23 серпня 2019 року в село приїхала поліція. Він був запрошений понятим, при огляді трупа ОСОБА_17 , який був виявлений працівниками поліції на подвір`ї за житловим будинком, де мешкає ОСОБА_15 та його співмешканка ОСОБА_16 . ОСОБА_15 також був присутнім при огляді трупа ОСОБА_17 . Крім того працівники поліції оглядали і місце події, і при цьому працівниками поліції був вилучений камінь, на якому були сліди з речовиною бурого кольору. Даний камінь лежав на відстані біля одного метра збоку від трупа ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в селі Виноградний Сад Доманівського району Миколаївської області. Вранці біля 07 години 23 серпня 2019 року до неї додому прийшов ОСОБА_15 та просив, щоб вона викликала до нього працівників поліції та машину швидкої допомоги, так як він вбив ОСОБА_17 . Саме в цей час у неї на подвір`ї будинку були мешканки села Бабаєва Надія і Мінаєва Оксана, які почали відразу розпитувати ОСОБА_15 , як і де це все сталося, на що ОСОБА_15 відповів, що ОСОБА_17 лежить вбита на його подвір`ї.

Підстав для сумнівів в показаннях потерпілої ОСОБА_12 , а також свідків, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні у суда немає, так як дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які суд знаходить належними, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23 серпня 2019 року з фото таблицею до нього, слідчим Доманівського ВП ГУНП в Миколаївській області в селі Виноградний Сад Доманівського району Миколаївської області з 08 години 30 хвилин до 11 години 50 хвилин оглянуто територію подвір`я житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду місця події на подвір`ї даного житлового будинку був виявлений труп громадянки ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками насильницької смерті. Крім того були виявлені та вилучені ніж загальною довжиною 18 см, змиви речовини бурого кольору, камінь білого кольору розмірами 25 на 25 на 30 см зі слідами речовини бурого кольору, дві чоловічі футболки зі слідами речовини бурого кольору. /том №1, а.к.п. 165 177/.

Відповідно до постанови органу досудового розслідування від 23 серпня 2019 року речовими доказами за кримінальним провадженням визнано: ніж загальною довжиною 18 см, змиви речовини бурого кольору, камінь білого кольору розмірами 25 на 25 на 30 см зі слідами речовини бурого кольору, дві чоловічі футболки зі слідами речовини бурого кольору, які відповідно до квитанції з порядковим номером №60/19 від 23 серпня 2019 року передано на відповідальне зберігання до камери збереження речових доказів Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, на які накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2019 року /справа №475/1020/19, провадження №1-кс/475/359/19/. /том №1, а.к.п. 179, 180, 184 185/.

Відповідно до підсумків судово медичної експертизи №288 від 24 серпня 2019 року, причиною смерті ОСОБА_17 , 1959 року народження, став перелом основи черепу, травматичний субарахноїдальний крововилив. При судово медичній експертизі трупу виявлені тілесні ушкодження: перелом основи черепу, травматичний субарахноїдальний крововилив, крововилив в шкіряно м`язові клаптики голови в лівій скроневій області, садно лівої завушної області, синець повік правого ока, шість саден лобу справа, два садна правої виличної області. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів. Перелом основи черепу, травматичний субарахноїдальний крововилив носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться у прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті. Садно лівої завушної області, синець повік правого ока. Шість саден лобу справа, два садна правої виличної області, крововилив в шкіряно м`язові клаптики голови в лівій скроневій області відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і у прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті не знаходяться. При судово токсикологічному дослідженні крові з трупа ОСОБА_17 виявлений етиловий спирт в концентрації 3,6%, що відповідає стану тяжкого алкогольного отруєння. /том №1, а.к.п. 190 193/.

Допитаний в судовому засіданні судовий медичний експерт ОСОБА_24 підтвердив правильність висновків даної судово медичної експертизи №288 від 24 серпня 2019 року, яка була розпочата ним о 09 годині 00 хвилин 24 серпня 2019 року та закінчена 01 жовтня 2019 року.

Відповідно до підсумків судової медичної імунологічної експертизи №554 і від 09 вересня 2019 року, в зразку крові ОСОБА_17 виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. /том №1, а.к.п. 205 206/.

Відповідно до підсумків судової медичної імунологічної експертизи №547 і від 30 серпня 2019 року, кров ОСОБА_15 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти А і анти В ізосерологічної системи АВО. /том №1, а.к.п. 210 212/.

Відповідно до підсумків судової медичної імунологічної експертизи №546 і від 30 серпня 2019 року, кров ОСОБА_16 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В ізосерологічної системи АВО. /том №1, а.к.п. 216 218/.

Відповідно до постанови органу досудового розслідування від 28 жовтня 2019 року речовими доказами за кримінальним провадженням визнано: зразки крові, волосся та нігтьових пластин обвинуваченого ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_16 , які відповідно до квитанції з порядковим номером №67/19 від 28 жовтня 2019 року передано на відповідальне зберігання до камери збереження речових доказів Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області. /том №1, а.к.п. 251, 252/.

Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи №172 від 09 жовтня 2020 року, обвинувачений ОСОБА_15 на момент інкримінованого йому правопорушення страждав на психічне захворювання легку розумову відсталість, ускладнену розладом психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація, неускладнена. На теперішній час ОСОБА_15 страждає на психічне захворювання легку розумову відсталість. В тимчасово хворобливому стані ОСОБА_15 не перебував. Психічний стан ОСОБА_15 на період інкримінованого правопорушення та на теперішній час не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_15 не потребує. /том №2, а.к.п. 100 106/.

Відповідно до підсумків комісійної судово медичної експертизи №104 К від 04 грудня 2020 року, смерть ОСОБА_17 1959 року народження настала внаслідок закритої черепно мозкової травми із переломом кісток основи черепу зліва /середня та передня черепні ямки/, субарахноїдальним крововиливом у скроневій ділянці справа, синцем в ділянці правого ока, саден на обличчі /на чолі та вили, вилицевій ділянці справа/, саден лівої завушної ділянки. При судово медичній експертизі трупа ОСОБА_17 1959 року народження, виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма у вигляді саден лівої завушної ділянки, саден на чолі та правій вилицевій ділянки, синця правого ока, крововиливу у м`які тканини голови у лівій скроневій ділянці, субарахноїдального крововиливу скроневої ділянки справа, перелому кісток основи черепу зліва. Дані тілесні ушкодження утворились в короткий проміжок часу між собою та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинно наслідковому зв`язку із настанням смерті. Розмежування всіх тілесних ушкоджень в даному випадку недоцільно, так як вони всі розташовані в одній анатомічній ділянці /на голові/ та відображають глибину пошкоджень. Чітких судово медичних даних, які б дозволили висказатися про місце первинного удару не мається. Чітких судово медичних даних, які б дозволили висказатися про характеристики /розмір, ознаки контактуючої поверхні/ травмуючого агенту не мається. Всі тілесні ушкодження ОСОБА_17 були спричинені тупим твердим предметом. Чітко вказати послідовність нанесення ударів не надалось можливим, також не надалось можливим висловитись чи один удар, чи весь комплекс ударів заподіяв черепно мозкову травму, яка привела до настання смерті. Виходячи із матеріалів справи, що надані на проведення комісійної судово медичної експертизи, можна висловитись, що смерть ОСОБА_17 настала за 28 36 годин до моменту проведення судово медичної експертизи. Між тілесними ушкодженнями та настанням смерті мається прямий причинно наслідковий зв`язок. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_17 можна зробити висновок, що на якийсь проміжок часу вона була обернута обличчям до нападника, в іншій проміжок часу могла бути обернута спиною, обличчям або лівим боком до нападника. На момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 могла бути у вертикальному або близькому до нього положенні, могла знаходитись у положенні сидячи або лежачи. Всі тілесні ушкодження були спричинені із силою достатньою для їх утворення. Заподіяння тілесних ушкоджень каменем в разі ударів по голові, обличчю не виключається. Утворення всіх тілесних ушкоджень у ОСОБА_17 в разі одноразового самовільного падіння з положення стоячи на площину малоймовірно, так як ушкодження розташовані із різних сторін /справа та зліва/ та на різних поверхнях /волосяна частина голови, обличчя/. /том №2, а.к.п. 140 146/.

Дані докази за кримінальним провадженням, суд знаходить належними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, так як вони отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_15 в інкримінованому йому злочині за обвинувальним актом погодженим 03 лютого 2021 року з виконувачем обов`язків керівника Вознесенської місцевої прокуратури, після зміни прокурором обвинувачення в порядку статті 338 КПК України. /том №2, а.к.п. 149 153/.

Мотиви неврахування судом окремих доказів.

Суд визнає недопустимим доказом за кримінальним провадженням підсумок судової медичної імунологічної експертизи №555 і від 06 вересня 2019 року, відповідно до якого на двох фуфайках /футболках/ кров не знайдена. При проведенні даної експертизи судовим експертом досліджувались речові докази, які були вилучені 12 квітня 2019 року при проведенні досудового розслідування за фактом умисного вбивства, яке мало місце в селі Козирка Очаківського району Миколаївської області. /том №1, а.к.п. 223 225/.

Крім того, суд визнає неналежним доказом за кримінальним провадженням підсумок судової медичної імунологічної експертизи №556 і від 06 вересня 2019 року, відповідно до якого на двох спонжах зі змивами, представлених на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному досліджені якої виявлений антиген Н, як і в зразку крові ОСОБА_17 ізосерологічної системи АВО. Висловитися категорично про групову належність крові, в тому числі про походження її від ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 на підставі виявлення тільки одного антигену Н не представляється можливим. Антиген Н є супутнім в крові груп А з ізогемаглютиніном анти В, В з ізогемаглютиніном анти А, АВ і основним в крові групи О з ізогемаглютинінами анти А і анти В. /том №1, а.к.п. 230 233/.

Також суд визнає неналежним доказом за кримінальним провадженням підсумок судової медичної цитологічної експертизи №121/ц від 11 вересня 2019 року, відповідно до якого на представленому ножі кров не виявлена. /том №1, а.к.п. 237 238/

Крім того, суд визнає неналежним доказом за кримінальним провадженням підсумок судової медичної цитологічної експертизи №120/ц від 11 вересня 2019 року, відповідно до якого в піднігтьовому вмісті обвинуваченого ОСОБА_15 кров та епітеліальні клітини, придатні для цитологічного обліку не виявлені. В піднігтьовому вмісті рук обвинуваченого ОСОБА_15 мікрочастини та мікроволокна не знайдені. /том №1, а.к.п. 242 244/

Також суд визнає неналежним доказом за кримінальним провадженням підсумок судової медичної цитологічної експертизи №119/ц від 11 вересня 2019 року, відповідно до якого в піднігтьовому вмісті рук свідка ОСОБА_16 кров та епітеліальні клітини, придатні для цитологічного обліку не виявлені. В піднігтьовому вмісті рук свідка ОСОБА_16 мікрочастини та мікроволокона не знайдені. /том №1, а.к.п. 248 250/.

В зв`язку з відсутністю доказової бази вчинення даного кримінального правопорушення за експертними висновками судової медичної імунологічної експертизи №555 і від 06 вересня 2019 року /том №1, а.к.п. 223 225/, судової медичної імунологічної експертизи №556 і від 06 вересня 2019 року /том №1, а.к.п. 230 233/, судової медичної цитологічної експертизи №121/ц від 11 вересня 2019 року /том №1, а.к.п. 237 238/, судової медичної цитологічної експертизи №120/ц від 11 вересня 2019 року /том №1, а.к.п. 242 244/, судової медичної цитологічної експертизи №119/ц від 11 вересня 2019 року /том №1, а.к.п. 248 250/, в сенсі статтей 85, 86 КПК України, суд вважає їх неналежними та недопустимими доказами у кримінальному провадженні.

Спростування позиції обвинуваченого ОСОБА_15 в частині невизнання вини.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_15 вину не визнавав та пояснював, що він не причетний до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з позбавленням життя громадянки ОСОБА_17 .

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_15 , так як вони спростовуються показаннями свідків, які були допитані в судовому засіданні, а також підсумками комісійної судово медичної експертизи №104 К від 04 грудня 2020 року, які спростовують версію обвинуваченого ОСОБА_15 , щодо утворення всіх тілесних ушкоджень у ОСОБА_17 , в тому числі і в разі одноразового самовільного падіння з положення стоячи на площину, що є малоймовірним. /том №2, а.к.п. 140 146/, що об`єктивно доводить причетність обвинуваченого ОСОБА_15 до скоєння ним даного кримінального правопорушення.

Суд визнає неспроможними доводи сторони захисту в судовому засіданні, про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_15 в скоєнні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_15 дані ним в судовому засіданні, щодо відсутності його вини у вчиненні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_17 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_15 дані ним в судовому засіданні не можуть бути прийняті судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням. Не визнання в судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає спробою обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності, а також відсутністю у обвинуваченого ОСОБА_15 критичного аналізу своїх умисних дій, небажанням визнати неправомірність своїх умисних дій, при вчиненні особливо тяжкого злочину відносно ОСОБА_17 , який мав місце в ніч з 22 на 23 серпня 2019 року в селі Виноградний Сад Доманівського району Миколаївської області.

З врахуванням цих даних кримінального провадження, суд констатує факт невірного повідомлення 23 серпня 2019 року о 06 годині 38 хвилин за допомогою мобільного терміналу з абонентським номером НОМЕР_1 обвинуваченим ОСОБА_15 оператора служби поліції 102, обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, щодо виявленого трупа ОСОБА_17 біля крамниці в селі Виноградний Сад Доманівського району Миколаївської області. При цьому обвинувачений ОСОБА_15 під час розмови з оператором служби поліції 102 поводив себе неадекватно, кричав, висловлювався нецензурною лайкою, на питання оператора не відповідав та кинув слухавку телефону. /том №1, а.к.п. 164/.

Під час огляду місця події слідчо оперативною групою Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області в період часу з 08 годин 30 хвилин до 11 годин 50 хвилин 23 серпня 2019 року обвинуваченим ОСОБА_15 було вказано, що він вбив ОСОБА_17 під час захисту від неї, коли вона накинулась на нього з ножем. В зв`язку з цим працівниками поліції при огляді місця події був вилучений ніж, який був визнаний речовим доказом на ранньому етапі досудового розслідування. Але в подальшому при проведенні досудового розслідування версія обвинуваченого ОСОБА_15 про умисне вбивство ОСОБА_17 при перевищенні ним меж необхідної оборони, не знайшла свого підтвердження під час проведення досудового розслідування при врахуванні локалізації тілесних ушкоджень у ОСОБА_17 та її положення до нападника, і в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_15 перестав визнавати вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, пов`язаного з протиправним позбавленням життя ОСОБА_17 та в судовому засіданні доводив, що він не причетний до насильницької смерті ОСОБА_17 . Позиція обвинуваченого ОСОБА_15 щодо відсутності його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення спростовується показами свідків, які були допитані в судовому засіданні, а саме його співмешканки ОСОБА_16 , а також свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_25 та ОСОБА_23 .

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» /рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12/ ЄСПЛ визначив, що суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Отже, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин встановлених судом, повністю доведена і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим ст. ст. 85 87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо судом.

Наявність прямого умислу обвинуваченого ОСОБА_15 на вбивство ОСОБА_17 підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами, що підтверджені доказами, яким суд надав оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття обґрунтованого рішення про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Визначальним при цьому є спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_15 , його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій, тобто настання смерті ОСОБА_17 охоплювалось умислом обвинуваченого ОСОБА_15 .

Констатуючи факт наявності умислу обвинуваченого ОСОБА_15 на умисне вбивство ОСОБА_17 , суд виходить з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого обвинуваченим діяння, зокрема, із врахуванням кількості нанесених ударів в важливо життєвий орган голову, характеру і локалізацію поранень та тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку обвинуваченого ОСОБА_15 до, під час і після злочину, його взаємовідносини з ОСОБА_17 , що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_15 обрав знаряддям вчинення особливо тяжкого злочину камінь, а тому була велика ймовірність того, що при його застосуванні можна заподіяти смерть ОСОБА_17 . Крім того обвинувачений ОСОБА_15 завдав каменем в голову ОСОБА_17 щонайменше чотири удара із значною силою, з послідуючим утворенням тяжких тілесних ушкоджень, що знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_17 .

При цьому значення має також те, що обвинувачений ОСОБА_15 після спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , не намагався вжити заходів задля збереження її життя, адже не надав їй жодної допомоги, не викликав медичну допомогу, а навпаки, завдавши їй сильних ударів кменем в область голови, в нічний час доби залишив ОСОБА_17 на подвір`ї житлового будинку, а сам пішов спати в спальну кімнату будинку. Сукупність всіх обставин вчиненого діяння свідчать про спрямованість дій обвинуваченого ОСОБА_15 саме на досягнення бажаного результату смерті ОСОБА_17 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_15 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_15 суд кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_15 .

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували покарання обвинуваченому, а також обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_15 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_15 , суд виходить з наступних обставин та враховує, що внаслідок вчинення ним умисного особливо тяжкого злочину громадянку ОСОБА_17 протиправно позбавлено життя, що є найвищою соціальною цінністю, а відтак найбільш тяжким наслідком, який може бути спричинено злочином.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , суд враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_15 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_15 встановлено, що він має професійну технічну освіту, не працює, військовозобов`язаний, є учасником бойових дій, який безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, її забезпеченні та проведенні при захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Луганської області, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, не перебуває на диспансерних обліках лікарів наркологів та лікарів психіатрів комунальних медичних закладів Миколаївської області, задовільно характеризується за місцем проживання, є не судимим, страждає на психічне захворювання легку розумову відсталість, ускладнену розладом психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. /том №1, а.к.п. 263 271, том №2, а.к.п. 14, 15, 72, 96, 97, 100 106/.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином проти життя особи, відсутність обставин, які б пом`якшували, а також обтяжували йому покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, його наслідки та інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_15 повинно бути призначено основне покарання в виді позбавлення волі, в межах даного виду покарання, встановлених санкцією ч.1 ст.115 КК України.

Суд вважає, що даний вид основного покарання в виді позбавлення волі, відносно обвинуваченого ОСОБА_15 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України, а також із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Підстави для задоволення цивільного позову /відмови у ньому, або залишення його без розгляду/.

Що стосується позовної вимоги потерпілої /цивільного позивача/ ОСОБА_12 про стягнення з обвинуваченого /цивільного відповідача/ ОСОБА_15 на її користь спричиненої їй моральної шкоди, як потерпілої від злочину, суд вважає, що дана позовна заява підлягає повному задоволенню, із врахуванням вимог розумності, справедливості та майнових станів, як обвинуваченого ОСОБА_15 , так і потерпілої ОСОБА_12 . Задовольняючи повністю позовні вимоги потерпілої ОСОБА_12 при визначенні розміру відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілій, суд враховує вимоги ст. ст. 23 та 1167 ЦК України.

У відповідності до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визнається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому суд також враховує характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_15 діяння та характеру страждань потерпілої ОСОБА_12 , а також їх тривалість, настання негативних змін у житті потерпілої. При цьому суд зазначає, що є безумовним, що в результаті спричинення смерті близькій особі, тим паче внаслідок умисних злочинних дій, кожна людина переносить емоційні та душевні переживання. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_15 , потерпіла ОСОБА_12 зазнала моральних страждань, зазнає їх і дотепер, а також і надалі тривалий час буде зазнавати моральних страждань в зв`язку із смертю матері ОСОБА_17 .. Суд враховує тяжкість втрати для потерпілої ОСОБА_12 , так як після смерті ОСОБА_17 , потерпіла перенесла нервовий стрес. Із смертю ОСОБА_17 потерпіла ОСОБА_12 втратила певну підтримку в житті. Суд також враховує тяжкість втрати для потерпілої, що потягло вимушені зміни у її життєвих зв`язках та у звичайному способі життя, вона відчувала поглиблення душевних страждань, пов`язане із вчиненням даного злочину обвинуваченим ОСОБА_15 , який в судовому засіданні заперечував свою причетність до протиправного позбавлення життя ОСОБА_17 , і до теперішнього часу вона не може повернутися до звичайного способу життя; а тому, суд вважає суму відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_12 , яка визначена нею в розмірі 100000 /сто тисяч/ гривень обґрунтованою.

За таких обставин, враховуючи дані про сімейний і матеріальний стан як обвинуваченого ОСОБА_15 , так і потерпілої ОСОБА_12 , а також виходячи з характеру, обсягу та глибини заподіяних потерпілій душевних страждань і переживань, вимушених змін у її житті, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього емоційного стану потерпілої, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку щодо необхідності повного задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_12 в частині стягнення на її користь грошових коштів на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Враховуючи, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_12 випливають з обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд розглянув питання цивільного позову потерпілої ОСОБА_26 в частині відшкодування моральної шкоди з дотриманням вимог ст.1167 ЦК України.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /том №1, а.к.п. 179, 180, 251, 252/.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_15 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому основне покарання в виді 08 /восьми/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_15 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», але на строк не більше 60 днів, а саме до 30 квітня 2021 року включно, та обчислювати строк відбування основного покарання з 02 березня 2021 року, тобто з моменту ухвалення вироку, зарахувавши в строк відбування покарання тримання під вартою з 30 серпня 2019 року по 01 березня 2021 року включно, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №2046 VIII від 18 травня 2017 року, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задовольнити повністю.

Стягнути на користь потерпілої ОСОБА_12 з обвинуваченого ОСОБА_15 100000 /сто тисяч/ гривень, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, пов`язаної із вчиненням злочину обвинуваченим ОСОБА_15 . /том №1, а.к.п. 57 59/.

Речові докази за кримінальним провадженням: змиви речовини бурого кольору, камінь білого кольору розмірами 25 на 25 на 30 см зі слідами речовини бурого кольору, які відповідно до квитанції з порядковим номером №60/19 від 23 серпня 2019 року передано на відповідальне зберігання до камери збереження речових доказів Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, а також зразки крові, волосся та нігтьових пластин обвинуваченого ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_16 , які відповідно до квитанції з порядковим номером №67/19 від 28 жовтня 2019 року передано на відповідальне зберігання до камери збереження речових доказів Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити. /том №1, а.к.п. 179, 180, 251, 252/.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: ніж загальною довжиною 18 см, який відповідно до квитанції з порядковим номером №60/19 від 23 серпня 2019 року передано на відповідальне зберігання до камери збереження речових доказів Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути громадянці ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , як законному власнику даної речі. /том №1, а.к.п. 179, 180/.

Речові докази за кримінальним провадженням: дві чоловічі футболки поміщені до сейф пакету №ЕХР0336804, які відповідно до квитанції з порядковим номером №60/19 від 23 серпня 2019 року передано на відповідальне зберігання до камери збереження речових доказів Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути обвинуваченому ОСОБА_15 , як законному власнику даних речей. /том №1, а.к.п. 179, 180/.

Ухвалу слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2019 року про накладення арешту на майно /єдиний унікальний номер судової справи №475/1020/19, провадження №1-кс/475/359/19/ скасувати. /том №1, а.к.п. 184 185/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3