справа №619/865/21
провадження №1-кс/619/223/21
УХВАЛА
19 лютого 2021 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №1-кс/619/189/21

встановив:
18.02.2021 ОСОБА_3 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою про відвід слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №1-кс/619/189/21 за його скаргою від 16.02.2021. В обґрунтування поданої заяви посилався на те, що вказаний слідчий суддя не може приймати участь при розгляді даної його скарги, т.я. по семи скаргам у 2020 році щодо невнесення відомостей до ЄРДР про можливі злочини суддя ОСОБА_4 відмовила у задоволенні скарг, причому суддя викладала не конкретні обставини щодо поданих заяв, не аналізувала заяв ОСОБА_3 , її постанови мали загальні фрази і не відповідали формі і змісту і суті заяв ОСОБА_3 , поданих у різних інших кримінальних провадженнях. Це порушувало права і інтересі заявника ОСОБА_3 , перешкоджало правосуддю. Вищевказані факти можуть бути мотивом для слідчого судді ОСОБА_4 , щоб проявити своє суб`єктивне ставлення і упередженість до клопотань ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні №1-кс/619/189/21. Конкретні ж підстави відводу судді викладені поза межами даного кримінального провадження, у заяві від 17.10.2020.

Заявник ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, просив розглядати його заяву у його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Тому суд розглядає заяву за відсутності ОСОБА_3 .

Суддя, з урахуванням положення ст. 81 КПК України, вважає можливим розгляд заяви про відвід у відсутність осіб, які приймають участь у справі.

Суддя, дослідивши матеріали заяви та надані до клопотання про відвід докази, дійшов до наступного.
Обставини, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зазначені у ст. 75 КПК України.

Приписами ст. 75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Перелік підстав для відводу слідчому судді, який зазначено в ст. 75 КПК України, є вичерпним та більш широкому тлумаченню не підлягає.

У відповідності до вимог ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схваленої Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 про те, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У відповідності до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді.

Відповідно п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п. 104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру». Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимогу об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства».

При вирішенні питання про відвід судді, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої при оцінці безсторонності суду розмежовується суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Так, у справі «Хаушильд проти Данії» суд зазначає про те, що суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являться докази протилежного. Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У своїй заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_4 заявник ОСОБА_3 не довів, що його сумніви в неупередженості судді є такими, що підтверджуються відповідними доказами саме у даному провадженні. Суд не приймає до уваги версію заявника про порушення його прав та незгоду із процесуальними документами судді у інших кримінальних провадженнях. При цьому заявник не вказав на будь-які упереджені чи суб`єктивні конкретні дії чи бездіяльність судді ОСОБА_4 саме у даному кримінальному провадженні №619/865/21. Суд критично відноситься до заяви про відвід судді ОСОБА_4 від 17.10.2020 у іншому кримінальному провадженні, який заявник ОСОБА_3 наполягає розглянути у даному кримінальному провадженні, що позбавлено сенсу, т.я. дані кримінальні провадження не об`єднані;

відвід може бути заявлений у конкретному провадженні, конкретному судді, за конкретні дії чи бездіяльність, що порушують конкретні встановлені права і інтереси заявника у даному конкретному кримінальному провадженні.

Підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 не вбачається.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 82 КПК України, суддя,

постановив:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді скарги у кримінальному провадженні №1-кс/619/865/21 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1