Справа № 308/8436/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 , прокурори ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/549/20, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 із доповненнями до неї на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03. 12. 2019.
Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Ужгорода, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючий, неодружений, судимий: вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 05. 2011 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК України, зміненого ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 31. 08. 2011 до покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років 01(один) місяць, звільнений 21. 07. 2014 на підставі ст. ст. 2, 7 Закону України «Про амністію»; вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15. 02. 2017 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 308 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 02 (два) роки; вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03. 07. 2018 за ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15. 02. 2017 до покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки 01(один) місяць; вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 07. 2018 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2017 до покарання у виді позбавлення волі строком на 04(чотири) роки 02 (два) місяці,, засуджений:
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.

-2-

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 07. 2018 03 (три) місяці позбавлення волі та остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки 03 (три) місяці.
В строк відбування покарання ОСОБА_6 за даним вироком зараховано покарання, відбуте за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 07. 2018 та визначено початок строку відбування покарання з 10. 05. 2018.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1430 (одну тисячу чотириста тридцять) грн. процесуальних витрат за проведення експертиз.
Речові докази: комп`ютерний монітор «BELINEA» model: 1705G1, та корпус зварювального апарату «SELMA» ВД-306М1, виробництва України, 2004 року випуску, масою 73 кг, що передано на зберігання власникам повернуто їм за належністю.
Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставинах.
24. 04. 2018 у період часу з 00 по 02 год. (точного часу слідством не встановлено), перебуваючи біля дворогосподарства будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу пройшов на неогороджену територію, звідки з-під навісу біля даного будинку викрав зварювальний апарат «SELMA» ВД-306 М1 вартістю станом на 24. 04. 2018 - 15 477 грн. У результаті вищевказаних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальні збитки на суму 15 477 грн.
Крім того, 08. 05. 2018 приблизно о 02 год. ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення КП «ЖРЕР № 4», що розташоване за адресою м. Ужгород, вул. Польова 4, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, таємно, умисно, з корисливих спонукань, повторно, через відкриту кватирку вікна, проник у середину приміщення, звідки викрав комп`ютерний монітор марки «Belinea» вартістю станом на 08. 05. 2018 - 625 грн. У результаті вищевказаних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_10 заподіяно матеріальні збитки на суму 625 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації його діянь, а також вид та розмір призначеного йому покарання, вказує про необхідність зарахування йому у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 05. 05. 2018 по 10. 09. 2018 та з 14.12.2018 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі п. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26. 11. 2015.
В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_7 вказують, що частину злочинів обвинувачений ОСОБА_6 вчинив у 2017 році, тому, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19. 08. 2018 (справа №663/537/17), просять зарахувати обвинуваченому у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 10. 05. 2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Інші сторони кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи доповненої апеляційної скарги, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали подану

-3-

апеляційну скаргу з доповненнями, промову прокурори ОСОБА_5 , яка заперечила проти задоволення доповненої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування й судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України при обставинах, викладених у вироку суду, ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.
Кваліфікація судом першої інстанції діянь, вчинених обвинуваченим ОСОБА_6 за ч. ч. 2, 3 ст.185 КК України є правильною, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином дотримані.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, у межах санкції ч. ч. 2, 3 ст.185 цього Кодексу, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують покарання, даних, що характеризують його особу, і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про його особу, а саме те, що згідно ст. 12 КК України вчинені ОСОБА_6 діяння відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину відповідно, дані про особу винного, який є молодим за віком, на обліку в лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності і належним чином умотивував у цій частині своє рішення.
Також, з урахуванням того, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення 24. 04. 2018 та 08. 05. 2018 відповідно, тобто до ухвалення вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 07. 2018, що набрав законної сили, судом першої інстанції вірно застосовано вимоги ч. 4 ст. 70 КК України та призначено за сукупністю злочинів покарання пов`язане з ізоляцією його від суспільства в місцях позбавлення волі.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України та роз`ясненнями, що містяться у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24. 10. 2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими у статті 72 цього Кодексу.

-4-

Крім того, відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 29 вищевказаної постанови, покарання має бути визначене у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів може визначатися шляхом: 1) поглинення менш суворого покарання більш суворим; 2) часткового складання призначених за окремі злочини покарань; 3) повного їх складання.
З огляду на викладені вимоги, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до призначеного за даним вироком покарання невідбутого покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 07. 2018.
Крім того, апеляційним судом не встановлено порушень вимог КПК України, які відповідно до ст. 412 КПК України є підставою для безумовного скасування вироку суду та не виявлено порушень, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто можуть бути визнані апеляційним судом істотними порушеннями КПК України.
На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 з урахуванням внесених до неї доповнень обвинуваченим та його захисником щодо необхідності зарахування у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26. 11. 2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з таких підстав.
Відповідно до порядку застосування вимог ч. 5 ст. 72 КК України, викладеного у постанові Великої палати Верховного Суду від 29. 08. 2018 (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин в період з 24. 12. 2015 до 20. 06. 2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу прямої його дії; якщо особа вчинила злочин в період до 23. 12. 2015 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу зворотної його дії, як такого, що іншим чином покращує становище особи у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України; якщо особа вчинила злочин до 20. 06. 2017 (включно) то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення двох епізодів злочинної діяльності, які мали місце 24. 04. 2018 та 08. 05 .2018, тобто вчинені після 20. 06. 2017. Отже, відповідно до порядку, викладеного у постанові Великої палати Верховного Суду від 29. 08. 2018 (справа № 663/537/17), вказаний в апеляційній скарзі ОСОБА_6 та доповненнях до неї строк попереднього ув`язнення не підлягає обчисленню на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26. 11. 2015.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу і на те, що в даному кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався.

-5-

Крім того, апеляційним судом не встановлено порушень вимог КПК України, які відповідно до ст. 412 КПК України є підставою для безумовного скасування вироку суду та не виявлено порушень, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто можуть бути визнані апеляційним судом істотними порушеннями КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 із доповненнями до неї залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03. 12. 2019 щодо ОСОБА_6 ,- без змін.
На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: