Справа № 161/2497/21
Провадження № 1-кп/161/526/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 травня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000989, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з вищою освітою, одруженого, працюючого водієм-експедитором ТОВ «Корвет», не судимого;

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2012, зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.10.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , достеменно знаючи про вказане рішення суду, являючись дієздатною та працездатною особою, маючи дохід з офіційних та неофіційних джерел, діючи з прямим умислом, злісно ухилився від сплати встановлених судовим рішенням коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини, з доходів аліменти не сплачував упродовж значного проміжку часу, заходів, спрямованих на погашення заборгованості по аліментах не вживав, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно інформації Другого відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за період з травня 2019 року по листопад 2020 року включно становить 91222,45 грн., тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України, тобто злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини визнав повністю та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суду дав показання, що дійсно, згідно рішення суду зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, однак з травня 2019 по листопад 2020 не сплачував їх. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні (25.03.2021) дала показання, що обвинуваченим не сплачуються аліменти на утримання дитини, відповідно до рішення суду від 22.11.2012, в зв`язку з чим на даний час виникла заборгованість в сумі 91222,45 грн. Щодо міри покарання покладалась на погляд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів), підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, зобов`язався погасити заборгованість по аліментах протягом нетривалого часу та сплачувати кошти на утримання дитини в подальшому, тому, з врахуванням наявності постійного місця роботи, що унеможливлює призначити покарання у виді громадських робіт, суд призначає покарання в межах санкції ст.164 ч.1 КК України, у виді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України.

На думку суду, обране покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1