Справа №585/2699/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/608/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2021 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання в порядку ч.5 ст. 72 КК України відмовлено, -

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням в якому просив зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання в порядку ч. 5 ст. 72 КК України в попередній редакції та Закон України «Про попереднє ув`язнення».

19.01.2021 року ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області В задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання в порядку ч. 5 ст. 72 КК України було відмовлено, з мотивів того, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення мав вирішувати суд, який розглядав кримінальне провадження по суті, крім цього, злочин, за який засуджено ОСОБА_9 , вчинений в період, коли попередня редакція ч.5 ст. 72 КК України втратила чинність, в попередньому провадженні він під вартою не був тому, а від покарання за попереднім вироком ОСОБА_9 був звільнений.

Не погодившись з таким судовим рішенням засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив суд апеляційної інстанції застосувати відносно нього Закон України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 29 вересня 2017 року по 09 вересня 2020 перебував в слідчому ізоляторі.

Вказував, що незастосування відносно нього змін від 21 червня 2017 року до Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» є порушенням, оскільки погіршують його становище як засудженого и порушують вимоги ст. 5 КК України.

Наголошував, що такі зміни до законодавства порушують ст. 6 Європейської конвенції про права людини та основоположних свобод, ст. 58 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечив, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та було встановлено судом першої інстанції, вироком Дружківського міського суду Донецької області від 22 березня 2019 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст.115, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України і засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років. Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Дружківського міського суду від 23 травня 2016 року у вигляді 2 років позбавлення волі, остаточно призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років. Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено у виді тримання під вартою і строк покарання рахувати з моменту затримання 29 вересня 2017 року.

23 травня 2016 року ОСОБА_7 був засуджений вироком Дружківського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Відповідно ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 10 липня 2018 року ОСОБА_7 , засудженого 23 травня 2016 року Дружківським міським судом за ст. 309 ч.1, ст. 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, звільнено від відбування покарання. На ухвалі мається напис, що вона набула чинності 17 липня 2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 6 лютого 2020 р. апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишено без задоволення. Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 22 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, зараховується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частина 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» до внесення змін від 21.06.2017 року, визначала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волів межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що злочини, за які було засуджено ОСОБА_9 вироком Дружківського міського суду Донецької області від 22 березня 2019 року, були вчинені 22.07.2017 року та 25.09.2017 року, тобто в період, коли ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» втратила чинність, у попередньому провадженні ОСОБА_9 під вартою не перебував, а від покарання за попереднім вироком Дружківського міського суду від 23 травня 2016 року ОСОБА_9 був звільнений, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому для зарахування ОСОБА_9 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання підстав не вбачається, і судом першої інстанції на обґрунтовано було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого.

Не можуть бути задоволені апеляційні вимоги засудженого щодо того, що незастосування відносно нього змін від 21 червня 2017 року до Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» є порушенням, оскільки погіршують його становище як засудженого и порушують вимоги ст. 5 КК України, оскільки приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 засуджений за кримінальні правопорушення вчинені ним під час дії ст. 72 ч. 5 КК України, в редакції Закону України № 2046 VIII, від 18 травня 2017 року, згідно якої засудженим до позбавлення волі особам строк їх попереднього ув`язнення зараховується у строк покарання з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, то суд першої інстанції на законних підставах дійшов до висновку, що відносно ОСОБА_9 відсутні підстави для застосування ст. 72 ч. 5 КК України, в редакції Закону України № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, а тому дія вказаного закону не розповсюджується відносно ОСОБА_7 , а відтак і не тягне за собою порушення вимог ст. 5 КК України.

На підставі викладеного, ухвала суду є законною, оскільки постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2021 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання в порядку ч.5 ст. 72 КК України відмовлено, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4