Провадження № 11-кп/4820/233/21
Справа № 688/803/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 26 листопада 2020 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 26 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні заяви захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами.
Відмовляючи в задоволенні заяви суд мотивував своє рішення тим, що обставини, які сторона захисту вважає нововиявленими, були відомі всім учасникам процесу на час постановлення вироку, який був оскаржений у встановленому законом порядку, захисником не надано відомостей про те, що про такі обставини стороні захисту та суду не було відомо, а тому вказані обставини не є нововиявленими обставинами.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 26 листопада 2020 року та вирок Шепетівського міськрайонного суду від 04 червня 2019 року скасувати, постановити новий вирок за ч.2 ст.355, ч.1 ст.190 КК України, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст.75 КК України, у інших кримінальних правопорушеннях визнати не винним. При цьому вказує, що вирок Шепетівського міськрайонного суду має бути переглянутий за нововиявленими обставинами, оскільки в його основу покладено ряд доказів, які є недопустимими, що стало відомо після набуття законної сили вироком суду і є підставою для його скасування, оскільки є необхідними для переоцінки доведеності вини особи, кваліфікації дій та наявності кваліфікуючих ознак інкримінованих йому злочинів. Зазначає, що відомості у даному кримінальному провадженні внесені слідчим до ЄРДР о 13 год. 59 хв. 25 січня 2018 року, і до внесення відомостей в ЄРДР слідчим 25 січня 2018 року винесено постанову про проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, яка була проведена 25 січня 2018 року о 10 год. 57 хв. Тому вважає, що оскільки рішення про проведення експертизи та сама експертиза були проведені до внесення відомостей до ЄРДР, вказаний доказ є недопустимим та не може бути покладений в основу обвинувачення у кримінальних правопорушеннях, кваліфікуючими ознаками та складовими частинами диспозицій яких є наявність тілесних ушкоджень та їх тяжкість. Крім того, 25 січня 2018 року, до внесення відомостей в ЄРДР слідчим прийнято процесуальні рішення про визнання автомобіля «АУДІ А6», державний номер НОМЕР_1 та пневматичного пістолета НОМЕР_2 4,5 мм, які використовувалися під час кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_8 речовими доказами та оглянув вказані речові докази об 11 год. та о 12 год., а тому протоколи огляду вказаних речових доказів є недопустимими доказами, що може бути наслідком перекваліфікації дій засудженого. Посиляється і на те, що що слідчий о 13 год. 25 січня 2018 року, до внесення відомостей в ЄРДР допитав ОСОБА_8 як свідка, попередивши його про відповідальність за відмову від дачі показань та дачу завідомо неправдивих показань, в подальшому цей допит був наданий стороною обвинувачення суду для долучення до матеріалів провадження як доказ сторони обвинувачення. Вважає, що під час досудового слідства та судового розгляду допущено істотні порушення вимог кримінально процесуального закону, що не було предметом дослідження в суді під час розгляду справи, хоча таке порушення мало місце, але не було відомо сторонам та суду. Звертає увагу і на те, що дії ОСОБА_8 помилково кваліфіковані за ч.2 ст.186, ч.3 ст.189, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, мали бути кваліфіковані за ч.2 ст.355, ч.1 ст.190 КК України, а за іншими статтями ОСОБА_8 підлягав виправданню. Зазначає, що дії ОСОБА_8 не вірно кваліфіковані, як вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, - оскільки відсутній висновок судово-медичної експертизи; як грабіж та замах на грабіж - через відсутність доказів тілесних ушкоджень та через спрямованість умислу підсудного до примушування до виконання договірних умов з потерпілим; як заволодіння офіційним документом та незаконне заволодіння паспортом через відсутність події, тому вирок підлягає скасуванню. Вважає, що на час розгляду справи були обставини, які є істотними для судового рішення, яким не надавалася оцінка, та є нововиявленими, досудовим слідством не здобуто доказів винуватості обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах, крім тих, що є недопустимими.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, з посиланням на зазначені в ній доводи, думку прокурора, про законність і обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2019 року, залишеним без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2020 року, ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.186, ч.3 ст.189, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70, пп. б п.1 ч.1 ст.72 КК України у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.
Постановою Верховного суду від 10 червня 2020 року вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2019 року та ухвала Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2020 року стосовно ОСОБА_8 залишені без змін.
Касаційним судом встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2019 року, залишеним без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2020 року, ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.186, ч.3 ст.189, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70, пп. б п.1 ч.1 ст.72 КК України у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.
Відповідно до постанови Верховного суду від 10 червня 2020 року вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2019 року та ухвала Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2020 року стосовно ОСОБА_8 залишені без змін.
Як вбачається з наявних матеріалів кримінального провадження, судом касаційної інстанції встановлено, що за весь час судового провадження в судах першої та апеляційної інстанції допустимість висновку експерта і протоколів огляду речових доказів стороною захисту не заперечувалась, питання щодо їх недопустимості було порушено стороною захисту лише на стадії касаційного розгляду.
Касаційним Судом відхилено доводи захисника про недопустимість вказаних доказів та враховано, що під час дослідження в суді результатів висновку експерта № 55 від 25 січня 2018 року щодо ОСОБА_9 сторона захисту не заявляла клопотань щодо призначення повторної експертизи, а самі по собі протоколи огляду речових доказів не мали істотного значення для встановлення обставин вчинення злочину, оскільки ці обставини підтверджуються сукупністю інших доказів досліджених судом.
Суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанції не було допущено порушень вимог КПК України у цій частині, оскільки вони діяли у повній відповідності до таких засад кримінального провадження, як диспозитивність і змагальність сторін.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що обставини, які сторона захисту вважає нововиявленими, були відомі всім учасникам процесу на час постановлення вироку, який був оскаржений у встановленому законом порядку, захисником не надано відомостей про те, що про такі обставини стороні захисту та суду не було відомо, а тому зазначені обставини не є нововиявленими.
Доводи захисника про спрямованість умислу у обвинуваченого до примушування до виконання договірних умов з потерпілим та відсутність події заволодіння офіційним документом та незаконного заволодіння паспортом, як підстава для перегляду вироку за ново виявленими обставинами, фактично зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом під час ухвалення вироку в їх сукупності, та жодна з обставин не впливає на правильність висновків суду.
Слід залишити поза увагою і посилання апелянта про недопустимість доказів, оскільки протокол огляду речового доказу не досліджувався судом як доказ на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, протокол допиту свідка ОСОБА_8 судом не досліджувався, а самі по собі протоколи огляду речових доказів не мали істотного значення для встановлення обставин вчинення злочину, оскільки ці обставини підтверджуються сукупністю інших доказів досліджених судом.
Необґрунтованими є твердження захисника про те, що постанова про призначення експертизи винесена до внесення відомостей до ЄРДР з огляду на наступне.
Так, з висновку експерта №55 від 25 січня 2018 року вбачається, що експертиза розпочата о 10 год. 57 хв. 25 січня 2018 року, завершена 25 січня 2018 року. Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 суду показав, що дійсно оглядав потерпілого 25 січня 2018 року о 10 год. 57 хв., дата завершення судово-медичної експертизи зазначена не вірно через допущену технічну помилку. Фактично експертиза завершена 14 лютого 2018 року, що слідує зі змісту висновку. Так у потерпілого були скарги на головний біль, головокружіння, нудоту, а тому він направлявся на консультацію до лікаря-невропатолога в Шепетівську ЦРЛ, однак станом на 14 лютого 2018 року потерпілим не було надано консультативного висновку лікаря-невролога та інших медичних документів, тому висновок експертизи складений ним за результатами огляду та завершений після внесення відомостей до ЄРДР.
Встановлено, що за весь час судового провадження в судах першої та апеляційної інстанції допустимість висновку експерта і протоколів огляду речових доказів стороною захисту не заперечувалась, питання щодо їх недопустимості було порушено стороною захисту лише на стадії касаційного розгляду.
Судом касаційної інстанції відхилено доводи захисника про недопустимість вказаних доказів та враховано, що під час дослідження в суді результатів висновку експерта № 55 від 25 січня 2018 року щодо ОСОБА_9 сторона захисту не заявляла клопотань щодо призначення повторної експертизи.
Такі висновки міськрайонного суду, на думку колегії суддів, належним чином вмотивовані, відповідають вимогам кримінального процесуального закону і фактичним обставинам кримінального провадження, а зазначені захисником обставини, які на його думку є нововиявленими, вірно визнанні судом як не нововиявлені, оскільки зазначені доводи фактично зводяться до незгоди з вироком суду.
З врахуванням викладеного, підстав для скасування ухвали суду та вироку суду, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 459 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 26 листопада 2020 року про відмову у задоволенні заяви захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді