07.04.2021
Справа № 642/2326/17
Провадження №1-кс/642/845/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2021 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України,
в с т а н о в и в:
До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_4 від 11.02.2021 про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, зобов`язання вчинити дії, вказуючи, що 08.02.2021 він звернувся до слідчого ОСОБА_4 із клопотанням у кримінальному провадженні №0004405 від 14.12.2016, в якому просив надати йому витяг з ЄРДР, звернутись до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи щодо визначення ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень у Головному бюро суд.-мед. експертизи МОЗ України, призначити проведення такої експертизи, провести впізнання осіб, які скоїли на нього напад, звернутись до слідчого судді з клопотанням про призначення психологічної експертизи, призначити таку експертизу, звернутись до слідчого судді з клопотанням про встановлення точного строку закінчення досудового розслідування, ініціювати притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника СВ за порушення строків досудового розслідування. Постановою слідчого від 11.02.2021 клопотання в частині надання витягу з ЄРДР задоволено, в іншій частині відмовлено. Вважає відмову слідчого незаконною та безпідставною. Тому просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого в частині відмови в задоволенні клопотання, зобов`язати слідчого розглянути клопотання заявника належним чином, та зобов`язати слідчого виконати слідчі дії, про які просив заявник в клопотанні.
Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримує.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин.
Слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність осіб, що не з`явились.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
В провадженні ВП№2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. перебувають матеріали кримінального провадження за №0004405 від 14.12.2016.
08.02.2021 ОСОБА_3 звернувся до слідчого ОСОБА_4 із клопотанням про проведення слідчих дій, зазначених вище.
Постановою слідчого від 11.02.2021 клопотання в частині надання витягу з ЄРДР задоволено, в іншій частині відмовлено. Відмова мотивована тим, що постановою слідчого від 26.01.2021 вже призначена повторна комісійна судово-медична експертиза до Головного бюро суд.-мед. експертизи МОЗ України та постанова разом з матеріалами кримінального провадження направлена до зазначеного бюро. Впізнання осіб, які скоїли напад на ОСОБА_3 неможливо провести, оскільки до теперішнього часу такі особи не встановлені. Крім того, наразі відсутні підстави для призначення психологічно експертизи. Щодо звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку досудового розслідування, слідчий зазначив, що згідно ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом 2 місяців з дня повідомлення особі про підозру, в той час, у даному кримінальному провадженні жодній особі повідомлення про підозру не вручено. Щодо ініціювання притягнення начальника СВ та слідчих до дисциплінарної відповідальності за порушення строків досудового розслідування зазначив, що такі строки не порушені.
Стаття 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні до слідчого судді. Зокрема, відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Частиною 5 ст. 110 КПК України чітко визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Таким чином, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона відповідає вимогам ст. 110 КПК, слідчим належним чином мотивована відмова в задоволенні клопотання ОСОБА_3 .
Щодо вимог заявника про зобов`язання слідчим суддею слідчого провести конкретні слідчі дії, слідчий суддя зазначає наступне.
Порядок збирання доказів сторонами кримінального провадження врегульовано положеннями ст.93 КПК України, якими передбачено право сторони захисту збирати такі докази та визначено порядок такого збору, право ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій. Вказана норма передбачає право сторони захисту здійснювати збирання доказів, крім іншого, шляхом витребування та отримання висновків експертів.
З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони захисту визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. Крім того, слідчий суддя не є стороною обвинувачення й не може давати вказівки або зобов`язати прокурора/слідчого провести певну слідчу дію.
Крім того, ініціювання притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника СВ та слідчих не входить ані до повноважень слідчого судді, ані слідчого.
На підставі викладеного, скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Згідно ч.3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Керуючись ст.ст.220, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя