Справа № 991/1454/21
Провадження № 11-сс/991/296/21
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.03.2021 скаргу адвоката ОСОБА_10 , подану в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, представник ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.03.2021 та задовольнити скаргу, подану у порядку ст. ст. 303, 304 КПК України, визнавши протиправною бездіяльність НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за повідомленням про кримінальні правопорушення від 17.02.2021 згідно зі ст. 214 КПК України та зобов`язати вказаний орган внести відомості до ЄРДР за цим повідомленням за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 4 ст. 190 КК України.

Посилається на такі обставини.

Ухвала слідчого судді є незаконною внаслідок неповноти судового розгляду та невідповідності висновків, викладених у її тексті, фактичним обставинам справи. У поданому до НАБУ у порядку ст. 214 КПК України повідомленні про злочин детально описано суб`єктивну та об`єктивну сторони кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 4 ст. 190 КК України. Також зазначено, що до цих дій причетний колишній заступник Міністра регіонального розвитку і будівництва України, нині народний депутат України ОСОБА_11 . Те, що за фактом шахрайських дій по об`єкту будівництва у м. Борисполі до ЄРДР вже внесені відомості за ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 000315, яке розслідується Бориспільським ВП ГУ НП у Київської області, що НАБУ заперечує наявність достатніх даних для внесення відомостей за ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368 КК України, а заявники до поліції про зміну кваліфікації не звертались, на думку адвоката, не може бути перешкодою для внесення відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368 КК України, оскільки у межах кримінального провадження № 000315 не розслідувались як обставини, пов`язані з вчиненням саме цих злочинів, так і причетність до них ОСОБА_11 . У випадку дослідження зазначених обставин постало б питання про передачу кримінального провадження за підслідністю до НАБУ. Також наявні підстави для внесення до ЄРДР персоніфікованих пов`язаних із ОСОБА_11 відомостей за ч. 4 ст. 190 КК України, так як факт неперсоніфікованого кримінального провадження № 000315 цьому не заважав.

У письмових запереченнях детектив ОСОБА_12 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 , а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Посилається на такі обставини.

19.02.2021 до НАБУ надійшла заява адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 щодо можливого вчинення колишнім заступником Міністра регіонального розвитку і будівництва України ОСОБА_11 та іншими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 364, ч. 2 ст. 364 ч. 4 ст. 190 КК України. Проте у заяві ОСОБА_10 відсутні об`єктивні данні, які свідчать про ознаки злочину, передбаченого ст. 364 КК України, вчиненого ОСОБА_11 . Зокрема, незрозуміло чи мав ОСОБА_11 відповідну владу та повноваження та яким чином він їх використовував для вчинення злочину. Крім того, у заяві ОСОБА_10 вказує про наявність у діях ОСОБА_11 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 364 КК України, якого у КК України не існує. Із тексту заяви очевидно, що ОСОБА_10 мав на увазі ч. 4 ст. 368 КК України, тобто прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди ОСОБА_11 за вчинення ним дій із використанням наданої влади чи повноважень. Проте, у заяві відсутні будь-які обставини, що можуть свідчити про вчинення цього кримінального правопорушення. Разом з тим ОСОБА_10 наводяться факти, які свідчать про можливі шахрайські дії під час перереєстрації адреси об`єкта будівництва, що призвело до порушення прав інвесторів (ч. 4 ст. 190 КК України). Однак із матеріалів повідомлення не вбачається зв`язок ОСОБА_11 із юридичними особами, які отримували земельні ділянки та були зобов`язані закінчити будівництво, не зазначено, які конкретно дії вчинялись ним для досягнення злочинних цілей, зазначаються факти, які неможливо перевірити. За фактами, вказаним у повідомленні, слідчими підрозділами Головного управління Національної поліції в Київській області (далі ГУ НП в Київській області) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000315 від 05.02.2018. У зв`язку з цим заяви ОСОБА_10 у порядку ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслано до ГУ НП в Київській області для розгляду за належністю.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їхній представник ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибули. Від адвоката ОСОБА_10 надійшла заява, відповідно до якої сторона апелянтів підтримує доводи апеляційної скарги та просить проводити судовий розгляд за їхньої відсутності.

Детектив НАБУ, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, про поважність причин свого неприбуття не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга розглядається без їхньої участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не є обґрунтованою.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

01.03.2021 на адресу Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_10 , подана в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Скарга обґрунтована тим, що 17.02.2021 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звернулися до НАБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення групою осіб, очолюваною заступником Міністра регіонального розвитку і будівництва України ОСОБА_11 , які виразились у отриманні неправомірної вигоди у вигляді частки у статутному капіталі ТОВ «Бориспільміськбуд» та інших компаній групи «Перфект Груп». На думку заявників, ці діяння містять ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України. Крім того, дії цієї групи осіб, які здійснювались із зловживанням ОСОБА_11 службовим становищем та владою, які привели до порушення прав значної кількості громадян України, кваліфікуються, на переконання заявників, за ч. 2 ст. 364 КК України. Також дії вказаних осіб, як зазначають заявники, кваліфікуються за ч. 4 ст. 190 КК України, а саме як захоплення шахрайським шляхом чужої власності.

19.02.2021, згідно з даними АТ «Укрпошта», НАБУ отримало повідомлення представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 4 ст. 190 КК України. Заявником це ж повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень подавалось до НАБУ 18.02.2020 та 05.02.2020.

За фактами, вказаними в повідомленні про вчинення кримінальних правопорушень, слідчими підрозділами ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000315 від 05.02.2018.

НАБУ листами від 19.03.2020, 03.04.2020 та 25.02.2021 повідомило заявника про те, що до бюро вже надходили аналогічні заяви адвоката ОСОБА_10 в інтересах заявників щодо внесення відомостей до ЄРДР із тих самих підстав і про результати розгляду кожної заяви йому було повідомлено листами із наданням роз`яснень. У заяві від 19.02.2021, на переконання НАБУ, не викладено нових фактів та обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, тому заяву направлено до ГУ НП в Київській області для перевірки вказаних обставин у межах кримінального провадження № 000315, яке вже ним розслідується.

Заявники не зверталися із клопотанням до органу досудового розслідування про зміну кваліфікації у зазначеному кримінальному провадженні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя, оцінивши зазначені вище обставини, прийшов до висновку, що відсутні підстави для внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР та відповідно для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому слідчий суддя врахував пояснення представника заявників, що звернення із заявою про вчинення кримінальних правопорушень направлено НАБУ, оскільки НАБУ може здійснювати слідство ефективніше, та дав оцінку цьому зверненню, як способу захисту від неефективності досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000315.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. При цьому в реєстрі, серед іншого, згідно з п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Таким чином, із наведеного слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у заяві або повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення даних про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, норми чинного процесуального законодавства закріплюють обов`язок здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, достатніх для реалізації завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КК України, а не будь-якої інформації, направленої особою як заяви про вчинення злочину.

У повідомленні про кримінальні правопорушення від 17.02.2021 заявники вказують на ймовірні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч. 4 ст. 190 КК України, вчинені колишнім заступником Міністра регіонального розвитку і будівництва України ОСОБА_11 та іншими особами під час будівництва житлових будинків за адресою: АДРЕСА_1 , (у подальшому 95). Посилання на ч. 4 ст. 364 КК України розцінюється апеляційним судом як описка, оскільки у ст. 364 КК України відсутня ч. 4, а зі скарги до слідчого судді вбачається, що йшлося про ст. 368 КК України (а.с.1-2).

Однак, фактичних даних, які б підтвердили чи свідчили про вчинення ОСОБА_11 та іншими особами зазначених кримінальних правопорушень заявником не наведено.

Викладені відомості щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 190 КК України, є лише припущенням заявників та не містять достатніх даних для того, щоб розпочати досудове розслідування, так як досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для захисту від неефективності досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні.

Крім того, відомостями про вчинення кримінального правопорушення є місце та час вчинення кримінального правопорушення.

Час вчинення кримінального правопорушення є складовою частиною події кримінального правопорушення.

Місцем вчинення кримінального правопорушення є місце вчинення особою або особами дій або бездіяльності.

Однак, із повідомлення про кримінальне правопорушення вбачається, що в такому не вказано відомостей щодо часу та місця вчинення колишнім заступником Міністра регіонального розвитку і будівництва України ОСОБА_11 та іншими особами під час будівництва житлових будинків дій, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 190 КК України.

А тому, правильним є висновок слідчого судді про те, що оскільки в повідомленні не наведено відомостей про вчинення саме кримінальних правопорушень, відсутні підстави вважати наявною бездіяльність детективів НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та задоволення скарги адвоката ОСОБА_10 .

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_10 про те, що наявність кримінального провадження № 000315 ніяк не перешкоджала внесенню відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки у межах вказаного кримінального провадження не розслідувались обставини, пов`язані з вчиненням саме цих злочинів, та причетність до них ОСОБА_11 , є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 218 КПК України на початку розслідування слідчий перевіряє наявність вже розпочатих досудових розслідувань щодо того ж кримінального правопорушення. У разі якщо буде встановлено, що іншим слідчим органу досудового розслідування або слідчим іншого органу досудового розслідування розпочато кримінальне провадження щодо того ж кримінального правопорушення, слідчий передає слідчому, який здійснює досудове розслідування, наявні у нього матеріали та відомості, повідомляє про це прокурора, потерпілого або заявника та вносить відповідні відомості до ЄРДР.

Пунктом 7 глави 4 розділу І «Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 за № 298 (далі Положення) встановлено, що перевірка наявності вже розпочатих досудових розслідувань здійснюється за однією ознакою або сукупністю відомостей про кримінальні правопорушення, внесені до Реєстру всіма Реєстраторами, а саме про: дату вчинення кримінального правопорушення; територію вчинення правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; найменування юридичної особи; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру.

Згідно з п. 10 глави 2 розділу 2 Положення, при встановленні факту здійснення досудового розслідування стосовно аналогічних правопорушень (дублікатів), заяви і повідомлення про які надійшли з різних джерел, прокурор, керівник орану прокуратури об`єднує такі матеріали в одне провадження, після чого Реєстратор (слідчий, керівник органу досудового розслідування, дізнавач, керівник органу дізнання, прокурор, керівник органу прокуратури) за допомогою функції присвоює одному з них статус «дублікат».

Таким чином, у законодавстві відсутня пряма вказівка на обов`язковість реєстрації аналогічних правопорушень (дублікатів), заяви і повідомлення про які надійшли від одного джерела.

Слідчими підрозділами ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000315 від 05.02.2018 щодо обставин, зазначених у повідомленні представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 17.02.2021.

Таким чином, враховуючи, що повідомлення про кримінальне правопорушення надійшло від одного джерела, що в повідомленні про кримінальне правопорушення відсутні відомості про вчинення колишнім заступником Міністра регіонального розвитку і будівництва України ОСОБА_11 та іншими особами під час будівництва житлових будинків дій, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 190 КК України, необґрунтованим є твердження в апеляційній скарзі про те, що наявність кримінального провадження № 000315 не перешкоджала внесенню відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, оскільки посилання в апеляційній скарзі на незаконність, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження також нічим не обґрунтовано, колегією суддів вказане посилання визнається безпідставним.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції, згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення та ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 березня 2021 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4