Номер провадження: 11-сс/813/694/21
Номер справи місцевого суду: 522/6385/21 1-кс/522/3437/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2021 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою на дії слідчого,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на дії слідчого, в якій він просив суд зобов`язати відповідальних осіб відділення поліції №5 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області провести необхідні слідчі дії з метою встановлення обставин щодо перекваліфікації даного кримінального провадження з ч. 1 ст. 190 КК України на ч.2 ст. 190 КК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, послався на те, що ОСОБА_6 оскаржує дії слідчого, які не можуть бути оскаржені в порядку ст.303 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначив, що не погоджується з ухвалою слідчого судді та вважає її такою, що підлягає скасуванню.

В судове засідання прокурор не з`явився, був сповіщений належним чином, клопотань про відкладення не подавав, а тому апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу відсутності прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, скаржника ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Згідно з приписами ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Отже, положеннями наведеної норми кримінального процесуального закону, визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені певні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Як вбачається з матеріалів судової справи, в провадженні відділення поліції №5 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0001995 від 05.09.2019 року, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Відповідно до листа відділення поліції №5 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 25.03.2021 року, в ході розгляду заяви ОСОБА_6 про перекваліфікацію дій у кримінальному провадженні, слідчим задоволено не було.
Не погоджуючись з вказаними діями, ОСОБА_6 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою в порядку п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на дії слідчого, та просив суд зобов`язати відповідальних осіб відділення поліції №5 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області провести необхідні слідчі дії з метою встановлення обставин щодо перекваліфікації даного кримінального провадження з ч. 1 ст. 190 КК України на ч.2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що слідчий суддя не може приймати рішення, котрі віднесені до компетенції слідчого, прокурора, які є самостійними у прийнятті рішень.
Апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги скаржника про зобов`язання відповідальних осіб відділення поліції №5 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області провести необхідні слідчі дії з метою встановлення обставин щодо перекваліфікації даного кримінального провадження не відносяться до компетенції слідчого судді, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 є такими, що не узгоджуються із нормами закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ОСОБА_6 необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 309, 370, 404-407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2021 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на дії слідчого залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4