Чортківський районний суд Тернопільської області
"21" травня 2021 р. Справа № 608/1919/18
Номер провадження1-кп/608/15/2021
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого cуду судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
представника потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 -- адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся до Чортківського районного суду Тернопільської області із клопотанням про проведення комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи із залученням експертів за фахом неврології, судової медицини, психології та психіатрії, проведення якої доручити експертам комунального некомерційного підприємства Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня та експертам Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи. Клопотання мотивовано тим, що відносно ОСОБА_7 були призначені і проведені судова психіатрична та судово-медична експертизи, висновки яких вказують на те, що психічними захворюваннями чи тимчасовими розладами психічної діяльності ОСОБА_7 не страждав, тому в момент ДТП міг давати звіт своїм діям та керувати ними; в ОСОБА_7 будь-яких медичних даних, які могли б вказувати на втрату ним свідомості під час керування транспортним засобом в момент ДТП не виявлено.
Після ДТП ОСОБА_7 був взятий під варту і знаходився в Чортківському СІЗО № 26, де в нього періодично почалася втрата орієнтації в просторі і в часі, до нього неодноразово викликалася бригада швидкої допомоги, медперсонал установи, про що маються відповідні записи. Після зміни запобіжного заходу і по даний час в нього продовжуються періодично втрата орієнтації, з приводу чого неодноразово проходив стаціонарне лікування в медичних закладах, про що є відповідні виписки із історій хвороби. Під час судового засідання були допитані судові експерти, які пояснили щодо втрати орієнтації обвинуваченим ОСОБА_7 , що на час проведення експертиз у них таких даних не було, а в судовому засіданні пояснити стан здоров`я ОСОБА_7 в момент ДТП і після нього, з врахуванням його втрати орієнтації неможливо, оскільки необхідно вивчити, проаналізувати медичні документи, обстежити ОСОБА_7 із залученням різних спеціалістів в межах проведення комплексної комісійної психолого-психіатричної та судово-медичної експертиз. Із слів потерпілої ОСОБА_4 « ОСОБА_9 не реагував на те, що наїхав автомобілем на людей, реакції на вчинене ДТП не було ніякої, очі великі, дивився на мене великими бездумними очима». Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 вказав, що після ДТП ОСОБА_7 говорив тільки про те, що легенько зачепив, нічого не зробив. Свідок ОСОБА_11 пояснив, що після ДТП він бачив водія ОСОБА_12 і спробував відіпхати автомобіль від дитини, однак ОСОБА_12 не розумів, що сталося, він виглядав, як людина, що була в стані шоку. Хвилин 10 ОСОБА_12 говорив, що у нього було запаморочення. Ці вихідні дані не були надані експертам при проведенні експертизи.
Сторона захисту вважає, що для всебічного дослідження доказів необхідно провести експертизу із вихідними даними, наданими потерпілою та свідками під час судового розгляду справи та медичними документами, які отримав ОСОБА_7 вже після отримання судом обвинувального акту. На вирішення експертизи просять винести низку питань, які були предметом розгляду первісної судово-медичної експертизи, а також додаткові запитання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 клопотання підтримують, просять задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.
Прокурор ОСОБА_13 в судовому засіданні просить відхилити клопотання захисника та обвинуваченого про призначення експертизи, посилаючись на те, що в ході досудового слідства були проведені відповідні судово-медична та судово-психіатрична експертизи, які досліджено в судовому засіданні. Також в судовому засіданні були допитані експерти, які обґрунтували висновки експертиз та дали вичерпні відповіді на запитання учасників судового розгляду кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_4 , представник потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 -- адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також просили відмовити в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про призначення експертизи, посилаючись на його необґрунтованість.
Вивчивши подане клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність призначення повторної експертизи, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання захисника є необґрунтованим і підстав його задоволення не вбачає з огляду на наступне.
Так, 26 березня 2021 року захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_14 звертався до суду з аналогічним клопотанням і ухвалою суду від 26 березня 2021 року в задоволенні такого клопотання було відмовлено.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , який замінив адвоката ОСОБА_14 , знову звернувся до суду з таким же клопотанням, в якому зазначені ті ж самі мотиви, що були викладені в клопотанні захисника ОСОБА_14 від 26 березня 2021 року.
Хоча обгрунтування рішення про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_14 і міститься в ухвалі суду від 26 березня 2021 року, суд розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_8 , вважає за необхідне повторно зазначити наступне.
За змістом статті 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Згідно із частиною першою статті 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Частиною 1 статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Відповідно до пункту третього частини другої статті 242 КПК України, підставою для проведення даної експертизи є визначення психічного стану підозрюваного (обвинуваченого) за наявності відомостей, які викликають сумніви щодо його осудності, обмеженої осудності.
Пунктом 1.2.13 розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 року № 53/5, визначено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Також в цьому пункті Інструкції міститься визначення первинної, додаткової, повторної, комісійної та комплексної експертиз.
Аналогічне визначення є і в постанові Пленуму Верховного суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах».
В п. 10, 11, 12, 13 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України роз`яснено, що судам слід мати на увазі, що первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.
Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.
Комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань. Комплексна експертиза призначається у випадках, коли необхідно провести дослідження за участю декількох експертів, які є фахівцями у різних галузях знань. Комісія експертів може бути створена судом чи за його рішенням керівником судово-експертної установи.
Крім цього, в постанові Пленуму Верховного суду України роз`яснено, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.
При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Так, в кримінальному провадженні під час досудового розслідування були проведені судово-психіатрична експертиза з участю психолога та судово-медична експертиза щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , які були досліджені в ході судового розгляду.
Висновком судово-психіатричної експертизи № 379 від 16 серпня 2018 року підтверджується, що в період, який відноситься до інкримінованого йому злочину, обвинувачений ОСОБА_7 психічними захворюваннями чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, тому він міг давати звіт своїм діям та керувати ними. В даний час обвинувачений ОСОБА_7 психічними розладами не страждає, може давати звіт своїм діям та керувати ними. Обвинувачений ОСОБА_7 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 59, під час проведення якої були враховані дані медичної карти амбулаторного хворого обвинуваченого ОСОБА_7 , протоколу комп`ютерної томографії головного мозку останнього, томографічних сканів голови, рентгенограми, справи МСЕК № 137, протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 1 серпня 2018 року, висновку судово-психіатричної експертизи № 379 від 16 серпня 2018 року, при обстеженнях обвинуваченого ОСОБА_7 01 серпня 2018 року після дорожньо-транспортної пригоди лікарями спеціалістами - терапевтом і невропатологом, проведені йому того ж дня клінічних аналізів крові (у тому числі - на вміст глюкози), записи про які внесені у його медичну карту амбулаторного хворого Чортківської районної поліклініки та комп`ютерної томографії головного мозку, будь-яких медичних даних, що могли б вказувати на втрату ним свідомості під час керування транспортним засобом 01.08.2018 року близько 11 год. 45 хвилин, не виявлено. Згідно з записами у наданих для проведення експертизи медичних документах, у ОСОБА_7 за період лікарського спостереження з 2007 року, крім наслідків перенесеної у жовтні 2005 року травми правої верхньої кінцівки ("стійкі післятравматичні згинальні контрактури II, III, IV, V пальців. Кісткові анкілози III, IV п. п`ястнофалангових суглобів. Хронічний післятравматичний остеомієліт основної фаланги III п. в ст. стійкої ремісії. Порушення функції захвату і утримання правої китиці III ст."), з приводу чого 06.03.2018 йому встановлено III групу інвалідності довічно, лікарями при його зверненнях відмічалися порушення з боку вегетативної нервової системи - вегето-судинна дистонія (ВСД) за "кардіальним", "гіпертонічним", "змішаним" типами, а також виставлялися діагнози "дисметаболічна кардіоміопатія" та "ожиріння III ст.". Зазначені стани не викликають раптової втрати свідомості.
Висновки проведених експертиз є достатньо обґрунтованими, логічними та об`єктивними, наданими в межах компетенції експертів. При цьому будь-якого порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи не встановлено.
Під час дослідження вказаних експертиз зі сторони учасників судового розгляду не висловлювались позиції щодо необґрунтованості цих експертиз, або таких, які б викликали сумніви в їх правильності.
Під час судового розгляду в судовому засіданні були допитані експерти, які проводили експертизи і вони дали вичерпні відповіді на поставлені питання в межах проведених досліджень.
Захисник та обвинувачений в клопотанні просять призначити комплексну комісійну судову психолого-психіатричну та судово-медичну експертизу із залученням експертів за фахом неврології, судової медицини, психології та психіатрії, проведення якої доручити експертам комунального некомерційного підприємства Тернопільська обласна клінічна психоневролічна лікарня та експертам Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи.
Така експертиза, виходячи з роз`яснень, що містяться в Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а також в постанові Пленуму Верховного Суду України, є повторною.
Суд, вочевидь може її призначити лише при наявності вищенаведених підстав, а саме: коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.
Обґрунтовуючи клопотання про призначення комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи сторона захисту посилається на дані медичних обстежень обвинуваченого ОСОБА_7 , його перебування на лікуванні в медичних закладах, показання потерпілої і свідків щодо стану та поведінки обвинуваченого після дорожньо-транспортної події.
Проте, враховуючи вищенаведені норми закону, суд після ознайомлення зі змістом клопотання та заявленими доводами для проведення комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи, вважає, що в клопотанні захисту не наведено обґрунтованих доводів щодо сумнівів у правильності висновків судово-психіатричної та судово-медичної експертиз у зв`язку з їх необґрунтованістю, або недоведеністю, не вказано процесуальні норми, які порушено експертом та в чому полягає істотність цих порушень. Також є необґрунтованою і вимога сторони захисту щодо проведення саме комплексної комісійної експертизи, виходячи з вимоги, шо комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань, а комплексна експертиза призначається у випадках, коли необхідно провести дослідження за участю декількох експертів, які є фахівцями у різних галузях знань.
У силу ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Статтею 509 КПК України передбачено залучення експерта для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження встановлені обставини, що дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані, або ж захворіла на психічну хворобу після вчинення кримінального правопорушення.
Такими обставинами є наявність згідно з медичними документами у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання, а також у разі, якщо поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту, пам`яті тощо).
Проте, медичні документи обвинуваченого ОСОБА_7 таких обставин не містять.
Між тим, у висновках експертиз відповіді надано на всі питання, які були поставлені на вирішення експертизи. Експертиза проведена на підставі ухвали слідчого, відповіді надані в межах компетенції експертів, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи не встановлено.
Незрозумілим для суду є твердження сторони захисту в клопотанні про проведення експертизи про те, що раніше судом було задоволено клопотання про витребування з медичних установ медичних документів обвинуваченого ОСОБА_7 та долучення їх до матеріалів кримінального провадження. Суд, задовольнивши таке клопотання, наперед розуміючи, що стороною захисту в подальшому буде заявлено клопотання про призначення експертизи, однак в подальшому, чомусь з незрозумілих стороні захисту причин, в задоволенні такого клопотання раніше відмовив.
Відповідно до частин першої та другої статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частина 6 цієї ж статті передбачає, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
А тому, дотримуючись таких положень закону, судом було задоволено клопотання сторони захисту про витребування медичних документів щодо обвинуваченого ОСОБА_7 . Сам факт витребування таких документів не може бути обов`язковою підставою призначення судом в кримінальному провадженні відповідної експертизи. Вимога сторони захисту про проведення комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи без належного аналізу та обґрунтування не може бути підставою для задоволення клопотання про призначення вищезазначеної експертизи, навіть з врахуванням того, що обвинувачений певні періоди перебував на лікуванні.
Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.
Згідно ст. 7-1 Закону України "Про судову експертизу" підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Таке положення більш детально викладено в п. 1.8. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5), згідно якого підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження, або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.
Отже, виходячи з вищенаведеного, сторона захисту, уклавши договір з експертом чи експертною установою, вправі провести відповідну експертизу та надати висновок такої експертизи суду.
Однак, сторона захисту, після розгляду судом аналогічного клопотання 26 березня 2021 року, яким в призначенні комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи було відмовлено, таким правом не скористалась, а повторно звернулась до суду з тим же клопотанням.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після проведення під час досудового розслідування судово-психіатричної та судово-медичної експертиз, стороною захисту клопотання про призначення комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи не заявлялося. В матеріалах кримінального провадження відсутні рішення про відмову в задоволенні такого клопотання. Жодних поважних, на думку суду, причин неподання такого клопотання на стадії досудового розслідування сторона захисту не надала, хоча сторона захисту на стадії досудового розслідування була ознайомлена з висновками цих експертиз та показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..
Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Так, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
За таких обставин, суд вважає безпідставним призначення в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи, оскільки заявлене клопотання не містить переконливих доводів неповноти, неясності чи необґрунтованості проведених експертиз, в клопотанні не наведено належних доказів щодо сумнівів у правильності висновків експерта у зв`язку з їх необґрунтованістю або недоведеністю, не порушено інших питань, не вказано процесуальні норми, які порушено експертом та в чому полягає істотність цих порушень.
Також суд наголошує, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 101, 242, 332 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 -- адвоката ОСОБА_8 про призначення комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи із залученням експертів за фахом неврології, судової медицини, психології та психіатрії в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено о 17-й годині 30 хвилин 26 травня 2021 року.
Суддя ОСОБА_1