Справа № 442/7143/18
Провадження № 1-кп/442/28/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001952 від 11.09.2018 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, депутатом не є, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.11.1999 Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 141, ч.2 206, 42 КК України до трьох років позбавлення волі 31.05.2005 Петропавловським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 296 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, 23.02.2012 Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 296, ч.4 ст. 70, 71 КК України до семи років позбавлення волі, 20.03.2013 Ялтинським міським судом АР Крим за ч.1 ст.121, ч.1 ст. 71 КК України до семи років позбавлення волі, 29.03.2017 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл. за ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 125, ч.1 ст.70, 71, 72 КК України до одинадцяти років позбавлення волі, який відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40», не військовозобов`язаний,
- у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 309, 391КК України,-

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що будучи засудженим 29.03.2017 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 70, 71,72 КК України до одинадцяти років позбавлення волі, під час відбуття даного покарання в ДУ «Дрогобицька випрана колонія №40» на шлях виправлення не став, а знову скоїв нові умисні кримінальні правопорушення.
Так, 10.09.2018 під час проведення огляду місця події в камері №16 сектору максимального рівня безпеки ДУ «Дрогобицька випрана колонія № 40» на ліжку ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено згорток циліндричної форми з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 18,61 грама, яку останній незаконного зберігав без мети збуту.
Крім цього, ОСОБА_5 відбуваючи покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40», був ознайомлений із режимом утримання, однак до праці ставився незадовільно, неодноразово і систематично порушував режим утримання, за що неодноразово був підданий накладенню дисциплінарних стягнень. За скоєння впродовж 2013-2018 років 37 порушень режиму утримання, на ОСОБА_5 накладались дисциплінарні стягнення, за які 3 рази поміщався в дисциплінарний ізолятор та 3 рази перебував у карцері. Засуджений ОСОБА_5 за вчинення дисциплінарного порушення на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.07.2018 був переведений до одиночної камери терміном на один місяць, звідки у зв`язку із закінченням терміну покарання був звільнений 10.08.2018.
28.08.2018 на підставі постанови №Ц-4 про накладення стягнення начальника ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 за вчинення дисциплінарного проступку у вигляді порушення режиму відбування покарання на засудженого ОСОБА_5 накладено стягнення у вигляді суворої догани.
19.09.2018 на підставі постанови №Ц-5 про поміщення засудженого в карцер установи начальника ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 за зберігання заборонених предметів, а саме мобільного телефону ОСОБА_5 поміщено в карцер на 10 діб.
ОСОБА_5 , під час відбування даного стягнення в камері №4, 20.09.2018 о 06 год. 10 хв., після підйому, враховуючи те що приміщення не було прибраною, отримав законну вимогу заступника голови дисциплінарної комісії ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 , а також її членів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України, графіку прибирання засудженими камери-карцеру №4 на вересень 2018 року, та згідно розпорядку дня для засуджених ДІЗО-ПКТ-карцеру, яка виразилась у вказівці прибрати камеру, ОСОБА_5 , після пред`явлення йому представниками адміністрації ДВК №40, конкретної законної вимоги - прибрати в камері, умисно з метою вчинення непокори адміністрації місць позбавлення волі, маючи можливість це зробити за станом здоров`я, відкрито і неодноразово відмовлявся її виконати, в тому числі в демонстративній формі, у зухвалій формі, тобто вказуючи, що прибирання камери №4 принижує його чоловічу гідність, усвідомлюючи в той же час, що така робота в законному порядку була йому приписана та те, що ОСОБА_7 та члени дисциплінарної комісії ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» мають право пред`являти вимогу виконання даної роботи і ОСОБА_5 зобов`язаний і міг виконати дану роботу, про що зокрема свідчить довідка медичної частини начальника медичної служби від 20.09.2018 про те, що за станом здоров`я він може утримуватись в карцері та виконувати роботи по прибиранню камери.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив своїми умисними і протиправними діями, що виразились у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України. Також ОСОБА_5 , своїми умисними і протиправними діями, що виразились у злісній непокорі законним вимогам адміністрації виправної установи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення вину не визнав, та суду пояснив, щоні наркотичні засоби, ні спиртні напої не вживає і такі речі не зберігає, камеру завжди тримає в чистоті і ці звинувачення є неправдивими та такі, що не відповідають дійсності. Його заселили в дану камеру після ремонту і він її відразу ж прибрав. Коли прийшла перевірка він знаходився в туалеті. В камері було вже прибрано. Під час огляду коли знайшли згорток з наркотичними засобами його в камері не було, так як його вивели і він знаходився на території. Просив адміністрацію установи, щоб обшук проводився у його присутності, але вони його не послухали та вивели. Не погоджується з обвинуваченням, що здійснив незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, оскільки в нього цього згортка ніколи не було. Також не погоджується з обвинуваченням, що вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи. Вважає себе не винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ст. 391 КК України та просить його виправдати за цими статтями. Проте в судових дебатах останній розкаявся у вчиненому та просив суд суворо його не карати, так як не вчиняв злочинів проти життя та здоров`я людей та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та є багатодітною сім`єю.

Окрім того, що ОСОБА_5 свою вину не визнав, його вина у вчинені кримінального правопорушення підтверджується і іншими доказами, зібраними по справі, а саме:
Показання свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні повідомив, що працює старшим оперуповноваженим оперативного відділу ДВК №40, в його обов`язки входить розкриття та попередження злочинів. У вересні місяці 2018 перебував на робочому місці і в цей день до них приїхала перевірка з обласного управління. Він у складі групи в яку входили ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іще молодший інспектор, прізвища якого не пам`ятає пішли на перевірку у сектор максимального рівня безпеки та провели обшук в камері №16 в якій відбував покарання засуджений ОСОБА_5 на предмет наявності заборонених предметів. В камері на ліжку під подушкою знайшли згорток в якому був наркотичний засіб і засуджений ОСОБА_5 підтвердив, що згорток належить йому. Згорток вилучено, опечатано, про, що всі присутні розписалися. Окрім засудженого ОСОБА_5 в даній камері більше ніхто не відбував покарання.

Показання свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні повідомив, що працює на посаді старшим оперуповноваженим оперативного відділу ДВК №40, в його обов`язки входить розкриття та попередження злочинів. Дав суду аналогічні покази свідка ОСОБА_15 , також доповнив, що коли знайшли згорток в якому був наркотичний засіб, відразу ж викликали слідчо-оперативну групу. На відео не було знято даний злочин, так як в них немає відео реєстратора.

Показання свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні повідомив, що працює на посаді начальника оперативного відділу, майор внутрішньої служби ДВК №40, 20 вересня 2018 перебував у складі груп з перевіркою у сектор максимального рівня безпеки та провели обшук в камері №16 в якій відбував покарання засуджений ОСОБА_5 на предмет наявності заборонених предметів. В камері на ліжку під подушкою знайшли згорток в якому був наркотичний засіб. Також засуджений ОСОБА_5 відмовився виконувати законні вимоги щодо прибирання в камері.

Показання свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні повідомив, що працює на посаді

завідуючого їдальнею ДВК №40 та 20.09.2018 о 07.00 год. ранку, перебував разом з іще десятьма працівниками ДВК № 40, серед яких були ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , ОСОБА_23 в приміщенні ДІЗО ПКТ. Начальник даного сектору ОСОБА_7 приніс відро з водою та швабру в камеру №16 де відбував покарання засуджений ОСОБА_5 для того, щоб останній прибрав приміщення в якому відбуває покарання, однак засуджений ОСОБА_5 відмовився це робити. Його попередили, що за відмову прибирання на нього буде накладене стягнення. Все це було знято на відеокамеру помічником начальник установи.

Показання свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні повідомив, що працює на посаді начальника відділу нагляду і безпеки ДВК №40, 20.09.2018 він у складі групи з працівників ДВК №40 проводили перевірку на дотримання правил порядку та виконання команди підйом . Зайшли в камеру №4 і почули крики з камери де відбував покарання засуджений ОСОБА_5 .. Так як засудженні прибирають камеру в якій відбувають покарання самі, то начальник даного сектору ОСОБА_7 запропонував засудженому ОСОБА_5 , щоб той приступив до прибирання камери,так як в камері він відбував покарання один, однак він відмовився в грубій формі, про що було складено рапорт і проводилася відео зйомка.

Аналогічним показами свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_20 та ОСОБА_24 , які працюють інспектора в ДВК №40 даними ними в судовому засіданні.
Показання свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні повідомив, що працює на посаді першого заступника начальника ДВК №40, 20.09.2018 підтвердив факт, що засуджений ОСОБА_5 відмовився прибирати по графіку в камері. Чи було брудно в камері де відбував покрання засуджений ОСОБА_5 пригадати не може та ствердив те, що засудженого було туди поміщено після ремонту даної камери.

Аналогічним показами свідка ОСОБА_13 , який працює психологом в ДВК №40 даними ними в судовому засіданні.
Показання свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні повідомив, що працює на посаді начальника сектора максимального рівня безпеки в ДВК №40, 20.09.2018 року він в складі групи оглянув камеру де відбував покарання засуджений ОСОБА_5 в якій не було прибрано, на що йому було звернено увагу на прибирання, надано інвентар для прибирання та у відповідності до графіку прибирання, останній відмовився категоричній формі, про що було складено Акт. З ним в групі були ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ..

Крім наведеного, вина стверджується матеріалами справи, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні, а саме:
- Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2018 та Ухвалу про виправлення описки до попередньої ухвали від 09.07.2018, якою засудженого ОСОБА_5 поміщено в одиночну камеру строком на один місяць за систематичні порушення режиму (Т.1 а. с. 124-128);

- Постановою № У-3 від 10.07.2018 про переведення засудженого в одиночку камеру (Т.1 а. с. 129-130);

- Постановою № У-4 від 28.08.2018 про накладення стягнення у вигляді суворої догани за те, що поводив себе зухвало та висловлював незадоволення режимом (Т.1 а. с. 130-132);

- Постановою № У-5 від 10.07.2018 про поміщення засудженого в карцер за виявлений в нього мобільний телефон (Т.1 а. с. 134-136);

- Рапортом в.о начальника установи ДВК №40 ОСОБА_7 , щодо відмови прибирання засудженим ОСОБА_5 в одиночній камері де він відбуває покарання (Т.1 а. с. 138);

- Висновком по факту порушення режиму відбування покарання засудженим сектору максимального рівня безпеки ОСОБА_5 (Т.1 а. с. 139-144);

- Наказом від 02.01.2018 про розпорядок дня засуджених установи та ДІЗО (Т.2 а. с. 145-150);

- Наказом про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими (Т.1 а. с. 153-160);

- Положенням про державну установу ДВК №40 (Т.1 а. с. 161-169);

- Посадовою інструкцією начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДВК №40 (Т.1 а. с. 172-175);

- Наказом від 19.09.2018 про забезпечення охорони та нагляду на добу (Т.1 а. с. 176-180);

- Щоденником індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_5 (Т.1 а. с. 181-204);

- Протоколом огляду місця події від 10.09.2018 на ліжку під подушкою виявлено циліндр запакований в політеленовий пакет харчову плівку в середині якого знаходиться подріблена речовина зеленого кольору. Засуджений ОСОБА_5 був присутнім в камері на момент огляду. (Т.1 а. с. 205-208);

- Протоколом огляду предмета від 24.09.2018 CD-R диск із відеозаписом вчинення 20.09.2018 засудженим ОСОБА_5 злісного ухилення від виконання законних вимог працівника адміністрації та визнання даного диску речовим доказом (Т.1 а. с. 209-212);

- Постановою від 01.10.2018 про визнання речовим доказом циліндр запакований в політеленовий пакет харчову плівку в середині якого знаходиться подріблена речовина зеленого кольору масою 18,61 грама (Т.1 а. с. 213-214);

- Висновком експерта №3/1014 від 28.09.2018 встановлено, що подріблена речовина зеленого кольору масою 18,61 грама є канабісом (Т.1 а. с. 215-219);

- Характеризуючими даними на ОСОБА_5 (Т.1 а. с. 222-248; Т.2 а. с. 1-13)

Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року з наступними змінами "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" (п. 17) зазначено, що при постановленні вироку суддя повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення поза будь-яким розумним сумнівом. Його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він, своїми умисними і протиправними діями, що виразились у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту. Також ОСОБА_5 , своїми умисними і протиправними діями, що виразились у злісній непокорі законним вимогам адміністрації виправної установи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

Суд приходить до висновку, що формування матеріалів справи відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відбулося в порядку передбаченому КПК України. Усі слідчі дії, проведені у відповідності до положень КПК України та зміст таких є однозначним. Подані письмові докази стороною обвинувачення, на думку суду, є належними, допустимими та достовірними.

Таким чином, порушень КПК України, які б вплинули на правильність висновків суду на підставі безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, на думку суду, не встановлено.

За таких обставин суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, що він не вчиняв дані злочини, оскільки такі спростовані судом. При цьому зазначені доводи суд розцінює як спроби і намагання подати розвиток подій у своїй інтерпретації, у вигідному для себе світлі, перенести тягар відповідальності на інших осіб і тим самим уникнути відповідальності за вчиненні ним інкриміновані йому діяння і настанні злочинних наслідків.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Разом з тим, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Пом`якшуючих покарання обставин відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Отже, призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких, обставини та характер його вчинення, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину не визнав, на обліку в лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога не знаходиться, негативно характеризується по місцю бідбуття покарання, на утримання має троє неповнолітніх дітей, а саме син ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є багатодітною сім`єю.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах встановлених в санкції ч.1 ст. 309, ст. 391 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням статей 71,72 КК України.

Судові витрат стягнути з обвинуваченого.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 309, ст. 391 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту;

- за ст. 391 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі;

Згідно ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області від 29.03.2017 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 125, 70,71,72 КК України до 11 (одинадцяти) років позбавлення волі і за сукупністю вироків остаточно визначити до відбуття покарання ОСОБА_5 - 2 (два) роки 6 (шість) місяців 1 (один) день позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покараннястрок попереднього ув`язнення з 05.10.2018 року до дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу обрати «тримання під вартою».

Стягнути з ОСОБА_5 вартість проведення експертизи в сумі 858, 00 грн.. в користь держави.

Речові докази:

- згорток циліндричної форми з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 18,61 грамата який зберігається в камері зберігання ГУ НП у Львівській області знищити (Т.1 а.с.213);

- CD-R диски з відеозаписом вчинення засудженим злісної непокори, який зберігається при матеріалах справи залишити при матеріалах справи. (Т.1 а.с.211-212);

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1