пр. № 1-кс/759/2350/21
ун. № 759/6891/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001732 від 01.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту, подане у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001732 від 01.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що Слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001732 від 01.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, а саме те, що на території Святошинського району м. Києва невстановлені особи займаються гральним бізнесом. В ході досудового розслідування встановлено, що на території Святошинського району м. Києві діє мережа закладів з розповсюдження азартних ігор та покеру.

04.04.2021 на спец. лінію «102» надійшло повідомлення про те що всупереч чинному законодавству надаються послуги з грального бізнесу, за допомогою комп`ютерних терміналів, не маючи на те відповідних дозвільних документів (ліцензії), передбачених ЗУ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор». Вказане приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

04.04.2021 в період часу з 20 год. 40 хв. по 21 год. 00 хв. у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим Святошинського УП ГУ НП у м. Києві в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено невідкладний обшук, в ході якого, у приміщенні було виявлено та вилучено: 15 (п`ятнадцять) системних блоків, без ідентифікуючих ознак; 15 (п`ятнадцять) моніторів, без ідентифікуючих ознак; 15 (п`ятнадцять) клавіатур, без ідентифікуючих ознак; 15 (п`ятнадцять) мишок, без ідентифікуючих ознак. Вилучені в ході обшуку речі свідчать про те, що в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває в оренді ТОВ «Екстра Лінк» надаються послуги грального бізнесу.

05.04.2021 слідчим органу досудового розслідування винесено постанову про визнання вилученого в ході обшуку майна речовим доказом по кримінальному провадженню.

У зв`язку із викладеним, прокурор просить накласти на вказане тимчасово вилучене майно арешт з метою його збереження, а також з метою проведення відповідних судових експертиз.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати клопотання за його відсутності.

Розгляд клопотання здійснюється згідно з вимогами ст.ст. 222, 162, ч. 2, ч. 4, ст. 27 КПК без участі власника майна.

Вивчивши зміст клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З фабули даного кримінального провадження № 0001732 від 01.04.2020 вбачається, що досудове розслідування ведеться СВ Святошинським УП ГУ НП в м. Києві, щодо діяльності невстановлених осіб на території Святошинського району м. Києва з незаконної організації гральних закладів з метою отримання незаконного прибутку, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Як вказується у клопотанні прокурора 04.04.2021 на спец. лінію «102» надійшло повідомлення про те що всупереч чинному законодавству за адресою: АДРЕСА_1 надаються послуги з грального бізнесу, у зв`язку із чим слідчими Святошинського УП ГУ НП у м. Києві в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено невідкладний обшук.

Разом з тим, до самого клопотання не додано копію ухвали про законність проведення обшуку 04.04.2021 за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того. до клопотання не додано жодного доказу на підтвердження, що за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , що як вказано у клопотання (доказів не надається) орендує ТОВ «Екстра Лінк», надаються послуги з грального бізнесу, зокрема показань свідків, даних оперативно-розшукових заходів, хоч саме кримінальне провадження зареєстроване 01.04.2020.

Незважаючи на те, що вилучені під час обшуку речі визнані речовими доказами, прокурором не долучено до матеріалів кримінального провадження протоколу огляду вказаних речових доказів, звідки вбачалося б, що вони мають відношення до даного кримінального провадження.

Крім того, у вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено.

Отже, вилучені в ході обшуку: 15 (п`ятнадцять) системних блоків, без ідентифікуючих ознак; 15 (п`ятнадцять) моніторів, без ідентифікуючих ознак; 15 (п`ятнадцять) клавіатур, без ідентифікуючих ознак; 15 (п`ятнадцять) мишок, без ідентифікуючих ознак, не відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України не є знаряддям (предметом) вчинення кримінального правопорушення в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за провадження № 0001732 від 01.04.2020, та не можуть бути визнані речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України, незважаючи на наявність в кримінальному провадженні такої постанови слідчого.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, зміст клопотання прокурора свідчить про не доведеність існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вищезазначене майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У зв`язку з чим, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на 15 (п`ятнадцять) системних блоків, без ідентифікуючих ознак; 15 (п`ятнадцять) моніторів, без ідентифікуючих ознак; 15 (п`ятнадцять) клавіатур, без ідентифікуючих ознак; 15 (п`ятнадцять) мишок, без ідентифікуючих ознак, що вилучені 04.04.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001732 від 01.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1