печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно, а саме:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві повної приватної власності належить ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), встановивши заборону користуватися і розпоряджатися вищезазначеним майном та заборону державним реєстраторам та нотаріусам на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вищевказаного об`єкта нерухомості.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Київською місцевою прокуратурою № 6 здійснюється процесуальне керівництво по матеріалах об`єднаного досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000185 від 04.02.2021, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Із змісту матеріалів кримінального провадження випливає, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку № 8747 від 05.09.2003, ОСОБА_4 , є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Право власності на будинок було в установленому порядку зареєстровано ОСОБА_4 в КМ БТІ, а потім і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Так, право власності ОСОБА_4 , підтверджується договорами, довідкою БТІ № 395 від 14.03.2019, витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, паспортами БТІ від 1987, 2013 та 2019 року, довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2018 року по справі №752/4653/18 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) накладено арешти та заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо прав на зазначене майно.

Тобто, зазначений будинок перебував під арештами та судовими заборонами, що унеможливлювало будь-які реєстраційні дії щодо цього нерухомого майна.

В червні 2019 року ОСОБА_4 довідалась, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно повністю зникла інформація про належний їй на праві власності будинок.

Відповідно до інформації з Державного реєстру така інформація виключена на підставі Довідки про відсутність забудови на земельній ділянці № 14-06-19/03 від 14.06.2019 року, виданій ТОВ «Українське бюро технічної інвентаризації та оцінки майна» за підписом директора ОСОБА_5 , та Довідки про відсутність будівель та споруд № 560-1-д від 18.06.2019 року, виданій ТОВ «БТІ Консалтинг».

Разом з тим, відповідно до чинного законодавства лише ОСОБА_4 , як власник, має право замовляти в органах БТІ виготовлення технічної документації та довідок щодо належного їй майна та, лише вона, як власник, має право звертатись з заявою про реєстрацію припинення її права власності у зв`язку зі знищенням майна (ст. 349 ЦК України).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ніколи не зверталась до зазначених вище БТІ та до державних реєстраторів для реєстрації припинення її права власності та жодних документів нікому ніколи не надавала.

Тобто, втручання в Державний реєстр відбулось за зверненням невідомих осіб.

Крім того, чинним законодавством передбачена саме реєстрація припинення права власності, при цьому в реєстрі залишається повна інформація про виникнення, перехід і припинення права власності, інших речових прав та їх обтяжень.

Однак в даному випадку, шляхом незаконного втручання в електронну систему Державного реєстру, державним реєстратором ОСОБА_6 , Комунальне підприємство «Реєстратор», реєстраційний номер заяви №34599802 від 18.06.2019, були вилучені всі записи про право власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

07.08.2019, ОСОБА_4 звернулася із скаргою на дії державного реєстратора до Міністерства Юстиції України. За результатами розгляду, було прийнято Наказ №2526/5 від 12.08.2019 року, яким було задоволено скаргу частково.

Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України було встановлено, що:

18.06.2019 року державним реєстратором ОСОБА_6 за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію обтяження № 34599767 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 47397677, на підставі якого припинено запис про обтяження № 31115159 щодо житлового будинку належного ОСОБА_7 .

Відповідно до інформації, викладеної на офіційному веб-порталі судової влади України та Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2019 у справі № 752/4653/18 було скасовано вжиті ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2018 року заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку. Інші заходи, вжиті ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26.04.2019, залишено без змін.

Таким чином, враховуючи інформацію, розміщену у Єдиному державному реєстрі судових рішень, поданий скаржницею лист Голосіївського районного суду м. Києва від 09.08.2019 № 01.08/937/2019, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2019 у справі № 752/4653/18 не вирішувалося питання стосовно скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

18.06.2019 року державним реєстратором ОСОБА_6 за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності № 34599802 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №№ 47397734, 47397741, на підставі яких було погашено запис про право власності № 31109495 ОСОБА_7 на житловий будинок та закрито розділ Державного реєстру прав № 000 на житловий будинок на підставі довідки про відсутність забудови на земельній ділянці та довідки про відсутність будівель та споруд.

Крім того, у результаті перевірки оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 47397677 встановлено, що воно прийнято державним реєстратором ОСОБА_6 з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації прав.

Так, державним реєстратором ОСОБА_6 при прийнятті оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 47397677 всупереч статтям 10, 18, 24 31 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону, пункту 12 Порядку № 1127 належним чином не встановлено підстави про припинення запису про обтяження № 31115159 на підставі поданої їй невстановленою особою ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2019 у справі № 752/4653/18, не перевірено у Єдиному державному реєстрі судових рішень та за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України інформацію щодо відповідності такої ухвали за документарною інформацією та реквізитами, та не відмовлено у проведенні державної реєстрації прав, оскільки ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2019 у справі № 752/4653/18 не вирішувалося питання стосовно скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Так, Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України прийшла до висновку, що оскаржуване рішення № 47397677, прийняте державним реєстратором ОСОБА_6 підлягає скасуванню, як таке, що прийняте всупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав.

Крім того, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.06.2019 №№47397734, 47397741, прийняті державним реєстратором ОСОБА_6 скасовано як такі, що випливають з факту скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47397677.

У зв`язку з наведеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на нерухоме майно, що є предметом злочину, для унеможливлення в подальшому будь-яких дій з боку третіх осіб, щодо повторного виключення, скасування права власності на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_7 , та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається із відповідного домоволодіння (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000).

Так, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), є предметом кримінального правопорушення в розумінні ст. 98 КПК України.

01.03.2021 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) визнаний речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві повної приватної власності належить ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), встановивши заборону розпоряджатися вищезазначеним майном та заборону державним реєстраторам та нотаріусам на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вищевказаного об`єкта нерухомості, оскільки таке майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Разом з цим, клопотання прокурора в частині встановлення заборони користування майном задоволенню не підлягає, оскільки прокурором не доведено, що існують обставини, які підтверджують, що її незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Крім того, застосування такого обмеження призведе до порушення прав та інтересів осіб, у власності та користуванні яких перебуває вказане майно.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві повної приватної власності належить ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), встановивши заборону розпоряджатися зазначеним майном та заборону державним реєстраторам та нотаріусам на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного об`єкта нерухомості.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1