ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/2143/21 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2390/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі засудженого ОСОБА_7 , від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, без участі представника ДУВК №100, належним чином повідомлених про розгляд справи, від яких надійшла заява про розгляд справи без них, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16.04.2021 року, -

ВТСАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 16.04.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст. 81 КК України.
Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції взяв до уваги, дані про особу ОСОБА_7 , про відсутність відомостей, які б вказували на вчинення з боку засудженого дій, направлених на погашення відповідних сум, як на користь держави та лікарні, так і на користь потерпілої, до чого останній має байдуже ставлення. Також було враховано, те що за місцем відбування покарання характеризується з посереднього боку, даних про його працевлаштування під час строку відбування покарання суду не було надано.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаною вище ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та застосувати до нього умовно дострокове звільнення.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що повністю визнає свою вину. З моменту прибуття до ДУ ВК №62 працював будівельником, потім майстром по ремонту взуття за що отримав 17 заохочень і 5 стягнень, після чого захворів та не працював.
Вказав, що судові витрати, лікування, експертизу в сумі 3469,97 грн. сплачено його матір`ю 20.05.2016 року, копії документів на підтвердження чого в нього відібрали під час етапування, а нових надати можливості не має, оскільки його мати померла. На звернення до ДУ ВК №62 щодо вирахування заборгованості отримував повідомлення про відсутність виконавчого листа.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджений ОСОБА_7 просив розглядати його апеляційну скаргу за його відсутності.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказує, що своїм ставленням до вчиненого злочину, до праці, а також поведінкою довів своє виправлення, у зв`язку з чим, вважає за можливе застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
Проте, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого, виходячи із наступного.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 01.07.2011 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч.4 ст.152, ч.3 ст.153 КК України із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років. Вказаний вирок набрав законну силу 11.10.2011 року.

Як вбачається з характеристики на засудженого, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.07.2010. Під час тримання в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» характеризувався сопередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав. Заохочень та стягнень не мав. До праці не залучався.

З 19.11.2011 відбував строк покарання в державній установі «Черкаська виправна колонія (№ 62)», де за період відбування покарання характеризувався посередньо, за допущенні порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності п`ять разів. Заохочувався адміністрацією установи сімнадцять разів.

З 06.06.2019 перебував на лікуванні у державній установі «Стрижавківська виправна колонія (№81)», де за час перебування порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 03.07.2019 відбував строк покарання в державній установі «Черкаська виправна колонія (№ 62)», де за період відбування покарання характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 07.09.2020 відбував строк покарання в державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)» де за період відбування покарання характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 22.10.2020 по теперішній час проходе курс лікування в Багатопрофільній лікарні Темнівська виправна колонія №100 філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях». За час відбування покарання характеризується посередньо, порушення установленого порядку відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, вживається з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи та медичним персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має задовільний зовнішній вигляд. Намагається дотримуватись дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується. До виконання законних вимоги персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу не приймає. Участі у суспільному житті та самодіяльних організацій не приймає.

В скоєному злочину розкаюється, провину визнає.

За вироком суду має заборгованість на загальну суму 153 469, 97 гривень, до відшкодування позову ставиться байдуже. Питання щодо можливого застосування зміни невідбутої частини покарання шляхом переведення до дільниці соціальної реабілітації та колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, відповідно до ст. 100, 101 КВК України, було розглянуто 29.06.2016, комісією державної установи «Черкаська виправна колонія (№ 62)», вирішено відмовити у застосуванні даних статей, як особі яка не стає на шлях виправлення.

Питання щодо можливого застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України було розглянуто 17.01.2018, комісією державної установи «Черкаська виправна колонія (№ 62)» вирішено відмовити у застосуванні даної статті, як особі яка не стала на шлях виправлення.

Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 81 КК України було розглянуто 27.02.2019, комісією державної установи «Черкаська виправна колонія (№ 62)» вирішено відмовити у застосуванні даної статті, як особі яка не довела свого виправлення.

Засуджений на профілактичних обліках під час відбування покарання не перебував.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_7 , останній за період відбування покарання мав сімнадцять заохочень та п`ять стягнень.

У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Отже, викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не лише за час коли засуджений залучався до праці.
Колегія суддів апеляційного суду, приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги, не бере до уваги доводи ОСОБА_7 щодо сплати його матір`ю судових витрат на суму 3469,97 грн., оскільки суду першої інстанції та апеляційної інстанцій відповідних доказів надано не було. Окрім того, матеріали справи містять відомості щодо заборгованості на суму 150 000 грн. моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_8 , яку засудженим погашено не було.
Викладені обставини засудженим спростовано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції приймаючи рішення про відмову в застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання обґрунтовано взяв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , його характеристику та байдуже ставлення до відшкодування витрат на користь держави та потерпілої.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Харківського районного суду Харківської області від 16.04.2021 року є законною та обґрунтованою, у зв`язку чим підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 немає.
Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст. ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16.04.2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.
Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4