СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1617/21
ун. № 759/4737/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000427 від 24.01.2020 року, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, працюючого маляром - штукатуром на будівництві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.07.2019 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 289 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 289 КК України,-

встановив:
До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000427 від 24.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України відносно ОСОБА_5 .
Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000427 від 24.01.2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в грудні 2019 року (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені), з метою досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_6 вирішив створити стійку ієрархічну злочинну організацію, з метою ефективного їх функціонування визначив для себе функцію керівника організації та планував координувати діяльністю злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, визначивши необхідну для досягнення спільної мети кількість учасників злочинної організації, а також їх злочинну спеціалізацію.
Метою діяльності цієї злочинної організації було особисте і системне, внаслідок ієрархічної зорганізованості, збагачення її учасників шляхом незаконних заволодінь транспортними засобами.
При цьому учасники вказаної злочинної організації діяли на території Київської області, міста Києва та інших адміністративно-територіальних одиниць України, згідно заздалегідь розробленого для досягнення злочинної мети організаторами такого стійкого злочинного об`єднання та відомого всім іншим його учасникам єдиного загального плану вчинення злочинів.
Реалізуючи свої злочинні дії в грудні 2019 року (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені), з метою створення злочинної організації та залучення до її складу в якості підконтрольних собі виконавців, які б безпосередньо здійснювали незаконні заволодіння транспортними засобами, їх доставку в місця «відстою», зміну реєстраційних номерних знаків та подальшого перепродажу, відповідно до розробленого плану та відведеної їм мети ОСОБА_6 запросив до розмови своїх знайомих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та інших невстановлених учасників злочинної організації, яким повідомив про розроблений ним план злочинних дій щодо створення стійкої злочинної організації для систематичного вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів незаконних заволодінь транспортними засобами.
Бажаючи здійснювати протиправну діяльність, спрямовану на організацію та вчинення незаконних заволодінь транспортними засобами, та отримувати від цього власний прибуток, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та інші невстановлені учасники злочинної організації, вступили з ОСОБА_6 у злочинну змову на проведення такої діяльності.
Вказану діяльність планували проводити систематично, протягом невизначеного терміну, а отримані прибутки використовувати для власних потреб.
ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інші невстановлені учасники злочинної організації діяли як виконавці, будучи обізнаними про мету злочинної організації з викрадення транспортних засобів, за вказівками ОСОБА_6 , згідно розробленого плану, керували транспортними засобами та доставляли їх у місця «відстійників» тимчасового зберігання, виготовляли дублікати ключів та чипів від автомобілів, заздалегідь заготовленні відмички, за допомогою яких здійснювали проникнення до салону автомобіля, використовуючи при цьому засоби конспірації, в тому числі електронні пристрої створення радіошуму, утримували місця схову (тимчасового зберігання) транспортних засобів за дорученням ОСОБА_6 , особисто підшукували транспортні засоби необхідних марок та моделей, які ставали об`єктами незаконного заволодіння, виготовляли номери прикриття (реєстраційні номера автомобілів двійників) для викрадених автомобілів, проводили розвідувальні заходи по збору інформації щодо транспортного засобу, отримували інформацію про місце його стоянки, руху, наявності камер системи відеоспостереження, складу родини власника авто, виявляли місця непомітного підходу до автомобіля, шляхи швидкого відходу з місця вчинення кримінального правопорушення та погоджували план дій по заволодінню транспортними засобами з ОСОБА_6 .
В рамках даного кримінального провадження 20 вересня 2020 року ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України.
20 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України.
29 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України.
03 березня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 289 КК України.
22 вересня 2020 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.11.2020 року включно, з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 525500 гривень.
10 листопада 2020 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 20.03.2021 року.
11 листопада 2020 року ОСОБА_5 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 09.01.2021 року включно, з попередньо визначеним розміром застави.
29 грудня 2020 року ОСОБА_5 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 26.02.2021 року включно, з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 525500 гривень.
18 лютого 2021 року ОСОБА_5 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20.03.2021 року, без зменшення попередньо визначеного розміру застави, а саме у розмірі 525500 гривень.
До 20 березня 2021 року досудове розслідування не може бути завершеним у зв`язку із тим, що по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України , ознайомити учасників провадження з матеріалами досудового розслідування; виконати вимоги ст. 291 КПК України та скласти обвинувальний акт.
У клопотанні прокрором наведені відомості, які вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 289 КК України, що обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме:
- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 відповідно до якого у будинку виявлено та державні номерні знаки НОМЕР_1 ; Медичну довідку на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 від 12.06.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 від 22.06.2019 на автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_13 від 18.12.2018 на автомобіль марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_14 від 20.02.2020 на автомобіль марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_8 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_15 від 13.09.2019 на автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_10 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_16 від 16.03.2019 на автомобіль марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_12 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_17 від 17.03.2020 на автомобіль марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_14 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_18 від 05.12.2019 на автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_16 ;
- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_5 , відповідно до якого було виявлено та вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 Луганська область, місце проживання м. Рівне Київської області (РВА НОМЕР_17 видані 15.04.2005) та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_18 на транспортний засіб «КІA Sorento» д.н.з. НОМЕР_19 , зареєстровано на ОСОБА_20 , прож. за адресою: АДРЕСА_3 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , яка повідомила, що речі виявлені у неї за місцем проживання належать ОСОБА_5 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 який у своїх показах зазначає, що 29.01.2020 він проходячи по вул. Миру в с. Софіївська Борщагівка помітив трьох невідомих осіб, які підозріло себе поводили біля автомобіля «Hyundai Tucson», заглядали до нього в середину салону та яких він може впізнати;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_5 , як особу яку він помітив біля автомобіля «Hyundai Tucson», яким в подальшому незаконно заволоділи.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_23 , який у своїх показах зазначає про те, що він бачив біля кафе в м. Бровари трьох невідомих осіб, які перебували біля автомобіля «Kia Sportage» та поводили себе підозріло, яких він зможе впізнати;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , як осіб яких він помітив біля автомобіля «Kia Sportage» яким в подальшому незаконно заволоділи.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_24 , який у своїх показах зазначає про те, що він бачив біля кафе в м. Бровари трьох невідомих осіб, які перебували біля автомобіля «Kia Sportage» та поводили себе підозріло, яких він зможе впізнати;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , як осіб яких він помітив біля автомобіля «Kia Sportage», яким в подальшому незаконно заволоділи.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_25 , який у своїх показах зазначає про те, що він бачив в АДРЕСА_4 , трьох невідомих осіб, які перебували біля автомобіля «Hyundai Sonata», та поводили себе підозріло, яких він зможе впізнати;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого ОСОБА_25 впізнав ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , як осіб яких він помітив в АДРЕСА_4 біля автомобіля «Hyundai Sonata», яким в подальшому незаконно заволоділи.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_26 , який у своїх показах зазначає про те, що він бачив в АДРЕСА_4 , трьох невідомих осіб, які перебували біля автомобіля «Hyundai Sonata» та поводили себе підозріло, яких він зможе впізнати;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до якого ОСОБА_26 впізнав ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , як осіб яких він помітив в АДРЕСА_4 біля автомобіля «Hyundai Sonata», яким в подальшому незаконно заволоділи.
- матеріалами за результатами проведення НСРД відповідно до яких задокументовано факт злочинної діяльності ОСОБА_5 та інших підозрюваних осіб у вчиненні кримінальних правопорушень.
В обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у клопотанні викладено відомості про існування достовірних ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують що підозрюваний може: переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити. Повідомив, що матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні складаються з 12 томів, шістьом особам повідомлено про підозру. Наразі сторона захисту ознайомлюється з матеріалами кримінального провадження.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого з підстав його необґрунтованості, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки на даний час відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Захисник вказав на те, що на утриманні підозрюваного ОСОБА_5 знаходиться малолітня дочка (7 років), у нього є постійне місце проживання, є рідні брати, що вцілому свідчить про наявність у підозрюваного міцних соціальних зав`язків. Документи, що підтверджують вказані обставин містяться в матеріалах кримінального провадження. Натомість прокурор у своєму клопотанні умисно спотворює характеризуючи дані щодо особи підозрюваного з метою висвітлити останнього у негативному світлі. Захисник зауважив, що він та його підзахисний наразі ознайомились з матеріалами кримінального провадження, та справно виконують свої процесуальні обов`язки.
Слідчий суддя, вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, доводи захисника, прокурора, дослідивши подані матеріали, дійшов до наступного висновку.
Згідно вимог ст.197, ст.199 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Вирішуючи клопотання прокурора, слідчий суддя враховує положення ч.3 ст.197 КПК України, та положення ч.5 ст.219 КПК України, якою передбачено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Отже, строк на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не включається до строку досудового розслідування.

Таким чином, на теперішній час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні є завершеним із наданням доступу сторонам до матеріалів досудового розслідування, а не закінченим.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 20.03.2021р., однак виконати вимоги розділу 3 Глави 24 КПК України до вищевказаної дати не є можливим, оскільки для звернення до суду з обвинувальним актом необхідно виконати певний обсяг процесуальних дій, зокрема необхідно: ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та виконати вимоги, передбачені ст. 293 КПК України.

Вирішення судом питання щодо зміни запобіжного заходу врегульовано положеннями глави 18 КПК України.
У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
Вирішуючи питання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі "Тодоров проти України", для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Також суд вказав, що п. 3 ст. 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.
Зокрема, у справі "Сергій Волосюк проти України" рішенням від 12.03.2009 року Європейський суд з прав людини наголосив, що "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою. Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання" (п.37, 38).
Окрім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (рішення від 26.06.1991 року), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право … визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку" (п.51).
У контексті вказаних вище стандартів Європейського суду з прав людини та з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває під вартою з часу його затримання 20 вересня 2020 року , що наразі становить майже пів року поспіль, слідчий суддя вважає, що у даному конкретному випадку вичерпані розумні строки такого виняткового запобіжного заходу з огляду на наступне.
Доводи прокурора про те, що лише подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою може убезпечити від настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не можна вважати належно обґрунтованими, оскільки вони не підтверджуються конкретними доказами.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України (у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років ), а також те, що ОСОБА_5 раніше судимий (26.07.2019року Святошинським районним судомміста Києва за ч.1 ст.289 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.) та приходить до висновку, що існує ризик того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків.
Вищенаведене дає підстави обґрунтовано припускати можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за інкриміновані злочини.
Натомість ризики того , що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, є недоведеним. В обґрунтування вказаних ризиків прокурор вказує у своєму клопотанні, що органом досудового розслідування не встановлено місця зберігання інших заборонених предметів, а також знарядь та засобів учинення кримінального правопорушення, а тому є підстави вважати, що підозрюваний зможе знищити або будь-яким іншим чином розпорядитися значною частиною вказаного майна, а також тим, що на даний час не встановлено всіх підозрюваних у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а відтак без продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати органу досудового розслідування встановити інших підозрюваних; на думку органу досудового розслідування, вилучені речові докази та наявна на даний час інформація, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може бути причетний до ряду раніше вчинених кримінальних правопорушень на території Київської області та України, а відтак без продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте такі доводи спростовуються тим, що досудове розслідування наразі є завершеним та перебуває на стадії надання доступу сторонам до матеріалів досудового розслідування, тобто сторона обвинувачення визнала зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту. В судовому засіданні прокурор повідомив, що осіб, причетних до вчинення злочинів у даному кримінальному провадженні встановлено та їм наразі пред`явлено підозри.

Таким чином слідчим суддею встановлено зменшення обсягу ризиків, передбачених статтею 177 КПК України . Надані прокурором дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні. А відтак, клопотання прокурора задоволенню не підлягає.
Виходячи з наявності ризиків, передбачених у п.1,п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває малолітня дитина, до затримання працював муляром штукатуром на будівництві, раніше судимий, його вік, характер та обсяг підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватості, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181,194,197, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
У задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000427 від 24.01.2020 року, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, строком на 2 місяці, тобто до 18.05.2021 року.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за викликом;

- утримуватися від спілкування з особами, які мають статус свідків, потерпілих та підозрюваних у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної особи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.202 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановленому законом порядку негайно доставити до місця його проживання ( АДРЕСА_1 ), де звільнити з-під варти.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 22.03.2021 р. о 10 год.00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1