Справа № 184/2366/18
Провадження № 1-кп/0182/285/2019
У Х В А Л А
Іменем України

12.12.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі суду присяжних:
головуючого суду присяжних судді: ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження №0000568, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 185, п.13 ч.2 ст. 115 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області у складі суду присяжних здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 31.07.2018 за №0000568 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, п.13 ч.2 ст. 115 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Прокурор повторно звернувся з письмовим клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк судового розгляду провадження, але не більше двох місяців. Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який вчинив стосовно жінки, внаслідок чого настала смерть потерпілої. Інкримінований злочин, вчинений з особливою жорстокістю, і тому існують такі ризики, як можливість переховування у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання на строк до 15 років або у вигляді довічного позбавлення волі. Існує ризик впливу на потерпілу, свідків і їх родичів, які не допитані в судовому засіданні. Крім того, він є раніше судимою особою, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому не виключено, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор в судовому засіданні категорично заперечував проти клопотання обвинуваченого і захисника щодо зміни запобіжного заходу на будь-який інший.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора і наполягала на продовженні строк тримання під вартою обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що він не має міцних соціальних зв`язків лише тому, що його родичі померли. Але він досяг 65 річного віку і отримує пенсію за віком, тобто має стабільний доход і є незалежним від будь-яких інших членів родини. Крім того, він не зацікавлений у тому, щоб переховуватися від суду, оскільки в його інтересах встановити істину у кримінальному провадженні, бо злочин, який йому інкримінують він не вчиняв. Тому, обвинувачений і його захисник просили обрати йому будь-який інший більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши наявні матеріали провадження, головуючий суду присяжних вважає, що клопотання прокурора щодо обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином. Підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а і наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. Головуючий суду присяжних враховує те, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з особливою жорстокістю, стосовно жінки, яка була подругою його цивільної дружини. При цьому, головуючий суду присяжних вважає доведеним ризик переховування обвинуваченого, оскільки він не має родичів, як повідомив в судовому засіданні, проживав разом з цивільною дружиною ОСОБА_11 яка допитана судом і яка підтвердила той факт, що вони проживали на момент інкримінованого злочину в житлі, яке їм не належить і власного житла не мають. До того ж, свідок ОСОБА_11 не заявляла суду про своє бажання поручитися за процесуальну поведінку обвинуваченого. Але повідомила, що на даний час сама відбуває покарання з іспитовим строком. Зазначені обставини виключають обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання. До того ж, обвинувачений є раніше судимою особою за вчинення корисливого злочину, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення. Жодна особа, яка заслуговує на довіру, до теперішнього часу не звернулася до суду з заявою про бажання поручитися за поведінку обвинуваченого і взяти його на поруки, що виключає передачу його на поруки. У зв`язку з чим обґрунтовано існує ризик того, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення, ухилитися від суду в подальшому. На підставі викладеного, тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, враховуючи практику ЄСПЛ, головуючий суду присяжних, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе, як альтернативний запобіжний захід, визначити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК, оскільки у разі, коли суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у злочинах, перелік яких передбачено ч. 3 ст. 183 КПК України, питання про визначення або ж не визначення застави віднесено на розсуд суду.

Враховуючи всі обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, майновий стан останнього, головуючий суду присяжних, вважає доцільним визначити розмір застави у максимальному розмірі, визначеному ч.5 ст. 182 КПК України для осіб, які вчинили тяжкі злочини, тобто у розмірі кратному 300 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, що становить 630600 гривень для забезпечення виконання обвинуваченим раніше визначених обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 щодо зміни запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, тобто до 11 лютого 2020 року.

Визначити обвинуваченому розмір застави у розмірі кратному 300 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, а саме у сумі 630600 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, відповідно до рішення Конституційного суду України.

Головуючий суддя
суду присяжних ОСОБА_1