Провадження № 1-кс/760/6404/21
УХВАЛА
про задоволення клопотання
про арешт майна
20 липня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва
ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши в закритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000010 від 18.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК України),
В С Т А Н О В И В :
14.07.2021 до Солом`янського районного суду надійшло вказане клопотання в якому ставиться питання про арешт майна.
Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 14.07.2021 для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .
У вказаному клопотанні прокурор просить накласти арешт на квартиру під АДРЕСА_1 .
При цьому, прокурор просив:
- розглянути клопотання без виклику третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, оскільки є достатні підстави вважати, що, існує реальна загроза відчуження майна;
- розглянути клопотання в закритому судовому засіданні, оскільки під час розгляду у відкритому судовому засіданні можуть бути присутні особи причетні до вчинених злочинів, внаслідок розповсюдження даних, які містяться у документах, можуть бути знищені речі і документи, які мають значення для розслідування, а також розголошено відомості досудового розслідування.
Вимоги клопотання обґрунтовані, зокрема, наступним:
«Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000010 від 18.01.2021 за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 16.12.2005 державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 посвідчила спадкоємцем спадкового майна громадянки ОСОБА_6 - квартири під АДРЕСА_1 , її сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у спадковій справі № 765 за 2005 рік, зареєстровано в реєстрі за № 819/05, тобто нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно громадянки ОСОБА_6 .
05.09.2018 реєстровим номером 316 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_8 , робоче місце якої розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчено договір купівлі-продажу квартири продавцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 , від імені якого по довіреності посвідченій 20.07.2018 ОСОБА_9 , приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області, за реєстровим № 218, діяв його представник ОСОБА_10 , зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_5 , покупцю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 .
01.07.2020 реєстровим номером 1-129 державним нотаріусом Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_12 посвідчено договір дарування квартири ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , податковий номер , паспорт НОМЕР_3 , виданий Маловисківським РВ УМВС України в Кіровоградській області 31.03.1997 року, останнє місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків - , паспорт ЕВ335000, виданий Ленінським PC у м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області 18.07.2013, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_8 .
У ході тимчасового доступу до речей і документів у Шостій Київській державній нотаріальній конторі встановлено, що 16.12.2005 жодним з нотаріусів цієї нотаріальної контори, зокрема державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 , не здійснювалась, не вчинялася нотаріальна дія - посвідчення 16.12.2005 спадкоємцем спадкового майна громадянки ОСОБА_6 - квартири під АДРЕСА_1 , її сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , під номером 765 спадкова справа не реєструвалася, свідоцтво про право на спадщину за Законом № 819/05 від 16.12.2005, що нібито посвідчене державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Бушею Наталією Дмитрівною у м. Києві, не видавалося, а є підробленим.
16.12.2005 державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 не посвідчувала спадкоємцем спадкового майна громадянки ОСОБА_6 - квартири під АДРЕСА_1 , її сина - ОСОБА_7 , та не видавала вказаного свідоцтва про право на спадщину за Законом № 819/05 від 16.12.2005.
У той же час, ОСОБА_6 не була одружена і не мала та не всиновлювала дітей, не була опікуном або піклувальником, а тому ОСОБА_7 не є її сином, а свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно громадянки ОСОБА_6 від 16.12.2005 є підробленим, оскільки до нього внесено недостовірні відомості, зокрема що ОСОБА_7 є сином ОСОБА_6 .
Таким чином, невстановлені особи використовуючи завідомо підроблені документи заволоділи нерухомим майном ОСОБА_6 - квартирою під АДРЕСА_1 , шляхом обману в особливо великих розмірах.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
07.05.2021 вказану квартиру визнано речовим доказом.
На даний час виникла необхідність в арешті речового доказу - квартири під АДРЕСА_1 , матеріального об`єкту, оскільки є достатні підстави вважати, що він є доказом злочинів, з метою виконання завдання щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження та збереження речового доказу».
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
За змістом п.п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Главою 10 розділу ІІ КПК України визначено заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування. Згідно зі ст. 131 цього Кодексу одним із таких заходів, що застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження, є арешт майна.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте вказані правові положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна, що є предметом розгляду, подано з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт з цією метою накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1 та 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На підставі зазначених правових норм та встановлених фактичних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на майно, а саме: квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 47,9 кв.м., житлова площа 29,3 кв.м. що розташована за адресою: АДРЕСА_7 , у зв`язку з наявністю ризиків відчуження майна, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя також вважає доведеним розумність та співрозмірність обмеження права власності (яке фактично полягатиме лише в обмежені права розпорядження), та наслідків арешту майна завданням кримінального провадження.
Втручання держави в право власника на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.
За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеними підстави накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 , із забороною розпоряджатися нею (відчужувати, передавати у власність іншим особам).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000010 від 18.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, задовольнити.
Накласти арешт на майно:
- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 47,9 кв.м., житлова площа 29,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1