Справа № 158/849/21
Провадження № 1-кс/0158/294/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000126 від 24.03.2021р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя,-

в с т а н о в и в :

26.03.2021р. до слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000126 від 24.03.2021р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: комплект державного номерного знаку «0516» до транспортного засобу, сокиру з дерев`яним руків`ям, тимчасово позбавивши можливості відчужувати їх, розпоряджатися та користуватися будь-яким чином ним до набрання судовим рішенням по кримінальному провадженні законної сили.

Клопотання обґрунтовує тим, що 24 березня 2021 року, близько 02 год. 00 хв., гр. ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час припинення його неправомірних дій працівниками поліції, усвідомлюючи, що перед ним перебувають працівники поліції у форменому одязі, утримуючи в руці сокиру, погрожував насильством слідчому ОСОБА_6 та оперуповноваженому ОСОБА_7 , які несли службу в складі слідчо-оперативної групи відділення №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, і зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

24.03.2021р. слідчим СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

В ході проведення огляду місця події 24.03.2021р. за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено комплект державного номерного знаку «0516» до транспортного засобу, та сокиру з дерев`яним руків`ям.

Постановою слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 24.03.2021р. вищевказані речі й предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000126. Просить накласти арешт на вказане майно.

Слідчий СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому, просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд клопотання про накладення арешту на майно без його участі. Щодо задоволення клопотання не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 24.03.2021р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

24.03.2021р. слідчим СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

В ході проведення огляду місця події 24.03.2021р. за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено комплект державного номерного знаку «0516» до транспортного засобу, та сокиру з дерев`яним руків`ям.

Постановою слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 24.03.2021р. вищевказані речі й предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000126.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

У своєму рішенні від 23.01.2014р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява №19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб - арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на речі й предмети, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000126.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: комплект державного номерного знаку «0516» до транспортного засобу, які поміщено до спеціального пакету № SUD 4021210, сокиру з дерев`яним руків`ям, яку поміщено до спеціального пакету № SUD 4021213, які передані в камеру схову ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, за адресою: м. Ківерці, вул. Залізнична, 52 Волинської області, тимчасово позбавивши власника майна можливості відчужувати їх, розпоряджатися та користуватися будь-яким чином ним до набрання судовим рішенням по кримінальному провадженні законної сили

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1