Справа № 758/2074/21
Провадження № 1-кп/758/999/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2021 м. Київ
Подільський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 25 січня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської обл. Бородянського р-ну смт. Пісківка, громадянина України, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, з вищою освітою, працюючого майстром дільниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,суд,

В С Т А Н О В И В :
У денний час доби 24.09.2020 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) біля станції метро «Контрактова пошта» у Подільському районі м. Києва ОСОБА_4 зустрівся з невстановленою слідством особою чоловічої статті, яка запропонувала останньому за грошову винагороду стати засновником та директором товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Гіга-Байт» () без фактичного здійснення господарської діяльності, передбаченої статутом вказаного товариства, за грошову винагороду у сумі 1000 гривень. З цією метою ОСОБА_4 мав підробити реєстраційні документи ТОВ «Гіга-Байт» ().
Отримавши зазначену пропозицію, усвідомлюючи протиправний характер дій, запропонованих йому невстановленою слідством особою чоловічої статті, ОСОБА_4 розуміючи, що він стає одноосібним засновником та призначає себе на посаду директора ТОВ «Гіга-Байт» (), не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, з корисливих мотивів погодився на таку пропозицію.
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань» №755-IV від 15.05.2003 (зі змінами та доповненнями) визначено, що для проведення державної реєстрації юридичної особи, засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення або в разі подання електронних документів подати опис, що містить відомості про надіслані електронні документи, в електронній формі) такі документи:
- заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи;
- примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про створення юридичної особи;
- установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа;
- документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;
- документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи у країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо),
- у разі створення юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа.
Також, відповідно до частини 2 статті 14 цього ж Закону визначено, що, якщо документи для державної реєстрації юридичної особи подаються у паперовій формі, заявник пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, передбачений Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" та у разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження (крім випадку, якщо відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі).
У свою чергу, ОСОБА_4 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, діючи за попередньою змовою групою осіб, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі чоловічої статті копії свого паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 08.05.2007 та реєстраційного номера облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка на підставі цих документів у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час виготовила статут ТОВ «Гіга-Байт» (), заяву щодо державної реєстрації юридичної особи від 25.09.2020 та рішення учасника №1 від 25.09.2020
ТОВ «Гіга-Байт» (), в яких ОСОБА_4 був зазначений як засновник товариства та призначений на посаду директора, в які були внесені завідомо неправдиві відомості.
В подальшому 25.09.2020 ОСОБА_4 , зустрівся з невстановленою особою чоловічої статті в денний час доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) в офісному приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, буд. 11-А, офіс 8, та у присутності нотаріуса та невстановленої досудовим розслідуванням особи чоловічої статті, засвідчив особистим підписом заяву щодо державної реєстрації юридичної особи від 25.09.2020, рішення учасника №1 від 25.09.2020 ТОВ «Гіга-Байт» () та статут ТОВ «Гіга-Байт» (), зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №1671 від 25.09.2020, в які внесені завідомо неправдиві відомості:
- в заяві щодо державної реєстрації юридичної особи від 25.09.2020 в графі «Відомості про реєстраційну дію» поставив позначку у графі «Державна реєстрація створення юридичної особи» та в графі «Відомості про кінцевого власника юридичної особи» поставив позначку у графі «Включення», хоча в дійсності не бажав реєструвати юридичну особу, зробив це виключно за грошову винагороду; в графі «Місцезнаходження» вказав адресу АДРЕСА_3 , хоча за вказаною адресою підприємство ніколи не знаходилося; в графі «Види економічної діяльності» вказав «62.01, 46.51, 46.52, 77.33, 63.12 та 63.99», хоча здійснювати будь-яку господарську діяльність не збирався, в графі «Розмір статутного капіталу» вказав «1000 гривень», хоча в дійсності він не формував його; в графі «Номер телефону» вказав « НОМЕР_3 », хоча в дійсності по цьому номеру неможливо зв`язатися з ОСОБА_4 або представником підприємства;
- в Рішенні Учасника №1 від 25.09.2020 в розділі «Вирішили» в пункті 2 вказав розмір статутного капіталу 1000 гривень, хоча в дійсності він не формував його; в пункті 3 вказав місцезнаходження підприємства «03115, місто Київ, Святошинський район, вулиця Святошинська, будинок 3», хоча за вказаною адресою підприємство ніколи не знаходилося; в пункті 6 визначив види економічної діяльності «62.01, 46.51, 46.52, 77.33, 63.12 та 63.99», хоча в дійсності здійснювати будь-яку господарську діяльність не збирався;
- в статуті ТОВ «Гіга-Байт», затвердженому Рішенням Учасника №1 від 25.09.2020 в п.2.1 ст.2 вказав, що учасником товариства є ОСОБА_4 , хоча в дійсності не бажав реєструвати юридичну особу, зробив це виключно за грошову винагороду; в п.3.2 ст.3 вказав, що предметом діяльності підприємства є діяльність у сфері інформації та телекомунікації, діяльність у сфері оптової та роздрібної торгівлі, ремонту автотранспортних засобів і мотоциклів, хоча здійснювати будь-яку господарську діяльність не збирався; в п.13.1.1 вказав розмір статутного капіталу товариства 1000 гривень, хоча в дійсності він не формував його.
Того ж дня, у невстановлений слідством час, після підписання вказаних вище документів, ОСОБА_4 передав їх за обіцяну грошову винагороду 1000 гривень невстановленій досудовим розслідуванням особі чоловічої статті.
В подальшому, невстановленою особою у невстановлений слідством час вказані документи подані для реєстрації ТОВ «Гіга-Байт» () державному реєстратору на підставі яких державним реєстратором 28.09.2020 проведено державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Гіга-Байт» (), про що зроблено запис №000045357 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, що виразилися у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою з групою осіб вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України.
12 лютого 2021 року між прокурором відділу Київської міської прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Відповідно до оголошеної в судовому засіданні угоди про визнання винуватості від 12 лютого 2021 року, укладеною між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , останні дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та погодився з правовою оцінкою його дій за ч. 2 ст. 205-1 КК України. Крім того, добровільно погодився на укладення угоди про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості у відповідності з вимогами п.1 ч.3 ст.314 КПК України, та призначенні обвинуваченому узгодженої в ній міри покарання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив, що вій дійсно при вказаних обставинах вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, погодився із визначеним в угоді покаранням, при цьому цілком розуміє, що наслідком укладення та затвердження цієї угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України та обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 та ст.424 КПК України. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, добровільно укладену між ним та прокурором у присутності захисника ОСОБА_5 .
Захисник ОСОБА_5 також просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, при цьому, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням йому іспитового строку.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, укладення та підписи сторін.
У ході судового розгляду обвинувачений, захисник та прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи сторін, суд переконався, що укладена між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника, відповідає вимогам КПК України, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.205-1 КК України.
Суд переконався та дійшов висновку, про те, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні.
При цьому, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст. 50, 65 КК України, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, узгоджене сторонами в угоді, а саме в межах санкції ч.2 ст.205-1 КК України у виді позбавлення волі.
Водночас, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, критичне ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливі без відбування покарання, та вважає за можливе, як узгоджено сторонами в угоді, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. Крім цього, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його іспитового строку на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
При цьому, суд вважає за можливе не призначати обвинуваченому ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, оскільки угодою узгоджено звільнення останнього від відбування остаточно призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком та відповідно відсутні підстави для призначення додаткового покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника, та прокурором ОСОБА_3 підлягає затвердженню.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374-376, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 12 лютого 2021 року, укладену в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 25 січня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205-1 КК України, між прокурором відділу Київської міської прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.
На підставі п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1