Справа № 716/2210/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2021 м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

з участю сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, не одружений, не військовозобов`язаний, раніше не судимий,
в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», протягом 2020 року, систематично, неодноразово, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою приниження своєї матері потерпілої ОСОБА_5 , з якою він перебуває в сімейних відносинах, тобто вони спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки, з особистих мотивів, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до останньої. Все це призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 , що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, негативних переживань, тощо. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 втілилися в тому, що він неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї матері потерпілої ОСОБА_5 дії, виражені у словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, тим самим спричинив їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що виразилось у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, тощо.
Так, 09.04.2020 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері потерпілої ОСОБА_5 , що виразилось в образах її нецензурними словами, погрозами фізичною розправою чим вчинив правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За дії вчинені 09.04.2020, постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області обвинуваченого притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадський робіт.
Продовжуючи свої систематичні та протиправні дії, 16.06.2020 о 17 год. 00 хв. та 19.07.2020 о 13 год. 00хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері потерпілої ОСОБА_5 , що виразилось в образах її нецензурними словами та погрозами фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За вказані дії постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 29.07.2020 року обвинуваченого ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 5 діб адміністративного арешту.
Окрім цього, 02.08.2020 близько 14 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері потерпілої ОСОБА_5 , що виразилось в образах її нецензурними словами, погрозами фізичною розправою чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За вказані дії постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.03.2020 провадження по справі про притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 закрито в зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення, однак встановлено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.
Також 09.08.2020 о 17 год. 00 хв. та 17.08.2020 о 13 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері потерпілої ОСОБА_5 , що виразилось в образах її нецензурними словами та погрозами фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За вказані дії постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18.08.2020 обвинуваченого ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 10 діб адміністративного арешту.
Отже, обвинувачений ОСОБА_4 , нехтуючи накладеними на нього стягненнями та проведеними неодноразовими профілактичними бесідами про не вчинення будь-яких правопорушень в майбутньому на шлях виправлення не став.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 умисно систематично вчинив психологічне насильство щодо потерпілої матері ОСОБА_5 , з якою він проживає та перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя останньої, скоївши кримінальне правопорушення передбачене ст.126-1 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за наведених вище обставин свою вину в пред?явленому обвинуваченні визнав та показав наступне. Підтвердив, що дійсно проживає в АДРЕСА_1 спільно зі своїм рідним братом та матір`ю потерпілою ОСОБА_5 . З останньою у нього періодично виникають конфліктні ситуації, оскільки він зловживає спиртними напоями. Всі конфлікти виникають в той час коли він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Так вказав, що протягом 2019-2020 років між ними неодноразово виникали сварки в ході яких він висловлювався в нецензурній формі. В 2019 році він вже був засуджений за аналогічне кримінальне правопорушення та відбув покарання у виді громадських робіт. Показав, що він щиро розкаюється та йому прикро за свої дії.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання надала суду заяву з якої вбачається, що вона за станом здоров`я не має можливості прибути в судове засідання, а тому просила справу розглядати без її участі.

Вислухавши покази обвинуваченого ОСОБА_4 , приймаючи до уваги, що він, не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження відносно документів, що характеризують особу.

У обвинувальному акті правильно викладені всі обставини справи.

Аналізуючи та оцінюючи всі зібрані по кримінальному провадженню докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена. Його дії необхідно кваліфікувати за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного даного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Як вказує законодавець у ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно вимог ст.66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Про це свідчить його поведінка під час судового розгляду.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст.67 КК України є вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, а також вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд, при призначенні покарання оцінив надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, а також всі обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характеристику особи винного, який за місцем проживання характеризується виключно з негативної сторони, на адресу обвинуваченого неодноразово надходили скарги від сусідів та мешканців села, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «синдром залежності внаслідок вживання алкоголю», не має постійного місця роботи, раніше не судимий. Таким чином, останній має низький рівень соціально відповідальності та відсутні стримуючі фактори, які могли б запобігти вчиненню ним нового злочину.

З урахуванням вищевикладеного та обставин справи, стану здоров`я, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, наслідкам, що настали, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України, що визнано судом доведеним та призначити покарання у виді арешту строком на два місяці.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати, у зв`язку з відсутністю підстав для його застосування.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту.

Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ Ярослав СТРІЛЕЦЬ