Провадження № 1-кс/760/4802/21
У Х В АЛ А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні від 29 січня 2021 року № 90000229, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених частиною першою статті 366, частиною четвертою статті 358, частиною третьою статті 229 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що CB Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, за процесуального керівництва Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000229, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених частиною першою статті 366, частиною четвертою статті 358, частиною третьою статті 229 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві надійшло колективне звернення громадян, які проживають у приватних будинках за адресою: АДРЕСА_1 стосовно вчинення службовою особою, а саме: начальником відділу дозвільних документів заступником начальника Управління дозвільних процедур Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_3 , злочину, який полягає у видачі завідомо неправдивих офіційних документів, зокрема, Декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , замовником якого був ОСОБА_4 .
Враховуючи вищевикладене, а також з метою збереження речових доказів в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку на якій він розташований із кадастровим номером :69:186:0022, що по АДРЕСА_1 , оскільки не накладення арешту може призвести до їх подальшого перепродажу.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, з огляду на наступне.
Згідно з пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до вимог частини другої статті 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні прокурора зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення речових доказів та спеціальної конфіскації.
Однак, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 171 КПК України, у клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна з огляду на те, що метою його застосування є збереження речових доказів, зокрема щодо відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Крім того, якщо підставою накладення арешту є забезпечення спеціальної конфіскації, то положення частини четвертої статті 170 КПК України вимагають зазначення в клопотанні доказів того, що в провадженні є особа, яка набула статусу підозрюваного, а якщо арешт накладається на майно третіх осіб, то слід навести достатні підстави, щоб можна було зробити висновок про те, що це майно буде підлягати спеціальній конфіскації у випадках, які чітко встановлені в КК України. В останньому випадку, арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 КК України. Однак зазначені відомості в клопотанні не зазначені.
Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог статті 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його прокурору на підставі частини третьої статті 173 КПК України для усунення недоліків.
На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні від 29 січня 2021 року № 90000229, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених частиною першою статті 366, частиною четвертою статті 358, частиною третьою статті 229 КК України, повернути прокурору.
Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1