Провадження № 1-кс/686/8225/21
У Х В А Л А
09 серпня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , вивчивши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погодженого прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000184 від 29.04.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2021 року слідчий відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження накласти арешт на грошові кошти в сумі 7000 (сім) тисяч американських доларів США купюрами номіналом по 100 (сто) американських доларів США , які добровільно видав ОСОБА_4 .

В обґрунтування даного клопотання слідчий зазначив, що 29 квітня 2021 року, в період часу з 02:48 год. до 03:14год., в м. Хмельницькому, по вул. О.Кобилянської, 24, у приміщенні ПП «ВК ІНФА», який належить ОСОБА_5 , невстановлені особи з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами, вбили працівника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зникли у невідомому напрямку.

29 квітня 2021 слідчим ВРЗСЖЗО СУ ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_7 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 по факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

30 квітня 2021 року матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 по факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України та матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 по факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно номер №0000184.

В подальшому встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про їхню попередню змову, а тому кримінальне провадження №0000184 по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України перекваліфіковано на п.6, п.12, ст. 115 та ч. 4 ст. 184 КК України.

Окрім того, за результатами проведення необхідного комплексу слічих та оперативно-розшукових заходів зібрано достатньо доказів, які свідчать про безпосередню причетність до обставин вчинення злочину особи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хмельницький, Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29квітня 2021 року в період часу з 02:48 год. до 03:14 год., ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїхдій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішили заволодіти майном, в особливо великих розмірах, із території ПП ВК «Інфа», за адресою: вул. Кобилянської, 24, м.Хмельницький, яке ОСОБА_10 , де вони працювали.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах, поєднанийіззаподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , достовірнознаючи про кількістьвідеокамер на території підприємства, їх розташування та ракурси, за допомогою ключів до яких мав доступ ОСОБА_9 , через вхідні двері, проникли на територію ПП ВК «Інфа», за адресою: вул. Кобилянської, 24, м.Хмельницький.

Знаходячись на території данного підприємства, ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , зайшли в приміщення автосервісу, де виявили охоронця ОСОБА_6 .

Надалі, ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, в особливо великих розмірах, з метою позбавлення життя ОСОБА_6 , умисно нанесли йому невстановленими предметами, множинні колото-різані рани в область шиї, грудей та спини, від яких останній помер на місці.

В подальшому, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, в особливо великих розмірах, ключем який мав із собою ОСОБА_9 , відкрили сейф, у якому зберігались грошові кошти власника підприємства ОСОБА_5 , викрали грошові кошти в сумі 56 000 (п`ятдесятшістьтисяч) американських доларів США та струни МКС 18%Pd в кількості 1 кілограм 260 грам вартістю 459 900 (чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят) гривень, що належать останньому, післячого, за допомогою болгарки здійснили інсценування зламу сейфу та залишили місце події.

В ході розбійного нападу, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_11 , умисно спричинили ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 56 000 (п`ятдесят шість тисяч) американських доларів США що в перерахунку на українську національну валюту 1556055,2 гривень (один мільйон п`ятсот п`ятдесят шість тисяч п`ятдесят п`ять гривень дві копійки) та 459 900 (чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят) гривень, а в загальному на суму 2015955,2 (два мільйони п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень дві копійки).

05 серпня 2021 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлено про підозпри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

05 серпня 2021 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.

05 серпня 2021 року ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції для огляду грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) американських доларів США.

При допиті в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що частину грошей, а саме 3000 (три тисячі) американських доларів США йому надав ОСОБА_8 в якості винагороди, за те, що він допомагав останньому продавати струни, а другу частину грошових коштів в сумі 4000 (чотири тисячі) американських доларів США, ОСОБА_8 позичив ОСОБА_4 . Також, ОСОБА_4 додав, що 29 квітня 2021 року до нього зателефонував ОСОБА_8 який попросив його, щоб він деякий час зберіг у себе три коробки, але дані коробки привезе не ОСОБА_8 , а інший чоловік. В подальшому, у вечірній час 29 квітня 2021 року до ОСОБА_4 приїхав невідомий на той час йому чоловік на автомобілі марки «Шкода Октавія А5», який належить ОСОБА_8 . Із багажника автомобіля невідомий чоловік дістав три картонні коробки перемотані скотчем. На далі, ОСОБА_8 неодноразово приїжджав до ОСОБА_4 та частково забирав вміст коробок. При відкритті однієї із коробок в ній містились «струни».

При допиті в якості свідка ОСОБА_12 , останній повідомив, що дійсно, за дорученням ОСОБА_8 їздив до невідомого чоловіка, який проживає в м. Волочиськ, Хмельницької області та віддав останньому три коробки.

05серпня 2021 року вищевказані вилучені речі та об`єкти постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000184 від 29 квітня 2021 року,за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Грошові кошти в сумі 7000 (сім) тисяч американських доларів США купюрами номіналом по 100 (сто) американських доларів США, які добровільно видав ОСОБА_4 відповідно до ст.98КПК України є речовим доказом. Також є обґрунтована необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчужене, передане, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.

Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні слідчий формально перераховує визначені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту на майно, проте не обґрунтовує які з них, на його думку, застосовні та є підставою для накладення арешту на нього.

У клопотанні відсутнє посилання на визначені ст.98 КПК України ознаки речових доказів вказаних речей.
Крім того, слідчий не зазначає, яким чином, за його позицією, за допомогою указаних речей та які обставини кримінального правопорушення можна підтвердити або спростувати.
В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовими доказами не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст. 98 КПК України.
У клопотанні слідчого належним чином не ідентифіковані грошові кошти та не зазначено їх власника.
Застосування слідчим у клопотанні родових ознак, грошових коштів, які можуть бути ідентифіковані за індивідуально визначеними ознаками (номерами купюр) не може слугувати належним обґрунтуванням для задоволення клопотання.
Указані недоліки позбавляють слідчого суддю вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті.
Відповідно до змісту ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години про що постановляє ухвалу.
У зв`язку з наведеним, клопотання підлягає поверненню для усунення зазначених неузгодженостей та недоліків.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000184 від 29.04.2021 року повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
На ухвалу протягом п`яти діб з дня одержання її копії може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1