Справа № 527/1038/21
провадження № 1-кп/527/137/21
В И Р О К
іменем України

08 червня 2021 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 00000489, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокілка Кобеляцького р-ну Полтавської обл., українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2021 близько 22 год. 00 хв., в темний час доби, при увімкненому зовнішньому міському електроосвітленні, по вологому асфальтобетонному покриттю вул. Центральній в с. Жуки Глобинського району Полтавської області, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони провулка Степового в напрямку автодороги Т1716, ОСОБА_5 керував автомобілем ИЖ412, реєстраційний номер НОМЕР_1 , також перевозив у якості пасажира на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_6 та на задньому пасажирському сидінні ОСОБА_7 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_5 , не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, дорожні умови, стан дорожнього покриття, змінив свій напрямок руху, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобіля, виїхав за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя по напрямку свого руху, де допустив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді електроопори, тим самим порушив вимоги п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано: Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.В результаті наїзду на електроопору, пасажир автомобіля ИЖ412, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНМП «ЛІЛ «Глобинська ЦРЛ».
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 428 від 28.05.2021, при проведенні судово-медичної експертизи з урахуванням даних медичної документації у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма голови у вигляді: синців та саден на обличчі; забійно-рваних та рвано-різаних ран на обличчі; перелому правого вилично-лобного шва з розповсюдженням на криловидні відростки клиновидної кістки; перелом в ділянці носо-лобного шва з переходом на внутрішню пластинку лобної кістки; забою-струсу головного мозку. Вищевказана травма голови у своєму перебігу ускладнилась розвитком скупчення повітря в черепній порожнині та скупчення крові на тулубі та кінцівках. Закрита тупа травма голови, враховуючи їх характер, утворилась від травматичної дії предмета з властивістю тупого твердого, індивідуальні властивості якого(их) в місцях ушкоджень не відобразились, за комбінованим механізмом удару чи удару-струсу та тертя-ковзання, та згідно пунктів (2.1.1. «а», 2.1.2., 2.1.3. «в», «г») «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Одночасно з обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 31 травня 2021 року під час досудового розслідування між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .
Відповідно до цієї угоди, підозрюваний повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину. Крім того, в угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керувати транспортним засобом. В угоді сторони досягли домовленості щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права, а також те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання.
Прокурор та захисник - адвокат ОСОБА_4 вважали за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із ОСОБА_5 як таку, що відповідає вимогам закону. Крім того, захисник, з урахуванням даних про особу обвинуваченого просив встановити йому іспитовий строк терміном на 1 рік.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та кримінального закону, суд зазначає наступне.
Як зазначено в п.2 ч. 1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим є тяжким злочином.
Відповідно до абз.5 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_5 .

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, а також думку обвинуваченого щодо можливості затвердження укладеної угоди, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація злочину вчиненого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.
Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.
Приймаючи до уваги те, що сторони в угоді досягли домовленості щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю - 1 рік.

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену 31 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 00000489 між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керувати транспортним засобом.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ч. 1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: транспортний засіб, автомобіль ИЖ412реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області повернути ОСОБА_5 .
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1716 грн. 20 коп.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.04.2021 року (справа № 524/2944/21, провадження № 1-кс/524/991/21) скасувати.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1