Справа № 521/3934/21
Номер провадження:1-кс/521/1275/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Дата і місце постановлення ухвали:
22 березня 2021 року, м. Одеса.
Назва та склад суду, секретар судового засідання:
Малиновський районний суд м. Одеси у складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2
Найменування (номер) кримінального провадження:
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000300 від 19.03.2021 року.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням про арешт майна, яке 19.03.2021 року було виявлено та вилучено під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: змив речовини бурого кольору на марлевому тампоні; зріз шпалери із речовиною бурого кольору; зріз гумового ковбика із речовиною бурого кольору із забороною користуватись та розпоряджатись майном.

Крім того, слідчий просить накласти арешт на майно, яке 19.03.2021 року було добровільно видане ОСОБА_4 , а саме: штани темно-синього кольору «Shootel» зі слідами речовини бурого кольору; жилетку чорного кольору «Nike» зі слідами речовини бурого кольору; футболку сірого кольору із написом «Brooklyn» зі слідами речовини бурого кольору із забороною користуватись та розпоряджатись майном.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:
З клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 , 17.03.2021 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, знаходячись напроти кв. АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з мотивів нанесення тілесних ушкоджень, задав ОСОБА_5 удари ногами та руками в область обличчя, голови, тулуба та ніг, чим спричинив тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За даним фактом 19.03.2021 року почато досудове розслідування, про що до ЄРДР внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №0000300.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В даному випадку, вилучене майно, а саме: зріз шпалери із речовиною бурого кольору; зріз гумового ковбика із речовиною бурого кольору; штани темно-синього кольору «Shootel» зі слідами речовини бурого кольору; жилетку чорного кольору «Nike» зі слідами речовини бурого кольору; футболку сірого кольору із написом «Brooklyn» зі слідами речовини бурого кольору, підпадає під критерії, передбачені п.1 ч.2 ст. 167 КПК України та на даний час є достатні підстави, які передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України, що в подальшому вказане майно може бути приховано, пошкоджено або знищено.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Вилучені речі є речовими доказами так як зберегли на собі його сліди (ст. 98 КПК України).

Крім того, у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст. 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що вимога законності, яка випливає з «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права.

Необхідно зазначити, що у Рішенні «Серявін проти України», ЄСПЛ розглянув справу у якій йшлося про втручання органів державної влади у володіння майном особи, тому слідчий суддя вважає, що вказане рішення певним чином відображає природу правовідносин, які склалися у цій справі.

Як вже було зазначено вище, положення КПК України, зокрема ст. 170 КПК України, передбачають накладення арешту на майно, яке є речовим доказом за кримінальним провадженням.

Щодо дотримання принципу верховенства права, то відповідно до ч.1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном особи державними органами було законним та таким, що відповідає принципу верховенства права, так як вказане майно було виявлено під час огляду місця події та добровільно видане, після чого орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Таким чином, дії органів державної влади відповідають положенням КПК України та принципу верховенства права, з чого вбачається, що втручання не було свавільним і задовольнило вимогу законності.

Щодо забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, то в даному випадку інтереси суспільства щодо здійснення досудового розслідування, де майно є речовим доказом, перевагає вимозі захисту основоположних прав конкретної особи в частині мирного володіння майном фізичної або юридичної особи.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право не суперечить загальній нормі, зазначеній у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Таким чином, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Щодо накладення арешту на інше майно, а саме на змив речовини бурого кольору на марлевому тампоні, то необхідно зазначити наступне.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує, що арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Відповідно до матеріалів клопотання не вбачається, що вказані змиви знаходилися у володінні будь-якої особи.

Таким чином, слідчий суддя не вбачає, яким саме особам можливо заборонити відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні арешту на змиви речовини бурого кольору на марлевому тампоні відмовити, так як у не вбачається, що у вказаного майна може бути власник, тому немає особи, які необхідно заборонити відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Викладаючи мотиви прийнятого рішення, щодо обставин скоєного кримінального правопорушення та наявних доказів, слідчий суддя вважає за необхідне дотриматися балансу між мотивуванням судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 370 КПК України та недопустимістю розголошення відомостей досудового розслідування, що передбачено ст. 222 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:
Клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000300 від 19.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке 19.03.2021 року було виявлено та вилучено під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: зріз шпалери із речовиною бурого кольору; зріз гумового ковбика із речовиною бурого кольору.

Заборонити розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Накласти арешт на майно, яке 19.03.2021 року було добровільно видане ОСОБА_4 , а саме: штани темно-синього кольору «Shootel» зі слідами речовини бурого кольору; жилетку чорного кольору «Nike» зі слідами речовини бурого кольору; футболку сірого кольору із написом «Brooklyn» зі слідами речовини бурого кольору.

Заборонити розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

В накладенні арешту на майно, яке 19.03.2021 року було виявлено та вилучено під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: змив речовини бурого кольору на марлевому тампоні відмовити.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку, передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1