Справа № 466/1640/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/415/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2021 року про відмову у задоволенні спільного клопотання начальника установи Личаківської виправної колонії №30 та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відносно засудженого,

з участю прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні спільного клопотання адміністрації ДУ «ЛВК №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації ЛМР про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким - у виді обмеження волі.

Не погоджуючись із даною ухвалою, засуджений подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржену ухвалу скасувати та замінити йому покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ухвала суду є незаконна та не мотивована. Наголошує на тому, що суд першої інстанції не взяв до уваги його стан здоров`я та сімейний стан Вказує, що він зробив висновки із свого минулого та більше не стане на шлях вчинення злочинів. Тому просить замінити покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, засудженого, який підтримав апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.
Як убачається, із матеріалів справи, 27.08.2019 року ОСОБА_6 засуджено Святошинським районним судом м. Києва за ст. 121 ч.1, ст. 122 ч. 1, ст. 70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі.
07.07.2020 року ОСОБА_6 засуджено Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років 10 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.11.2014 по 16.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.
Початок відбуття терміну покарання: 27.03.2019, кінець терміну покарання - 17.01.2023 року.
За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 перебуваючи під вартою в СІЗО м. Києва з 27.03.2019р. допустив одне порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією слідчого ізолятора не заохочувався.
У Личаківську виправну колонію (№30) засуджений ОСОБА_6 прибув 12 березня 2020 року. По прибутті в установу не був працевлаштований, однак приймає активну участь у роботах з благоустрою дільниці.
За час відбування покарання в установі вимог режиму відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи два рази заохочувався.
Наявність у засудженого двох заохочень, на думку колегії суддів, не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж усього строку відбування покарання.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що належне виконання засудженим законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання та його належна поведінка є для засудженого обов`язком впродовж усього строку відбування покарання. Адміністрація Личаківської ВК № 30 не надала достатніх доказів того, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою у період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.
Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_6 , суд першої інстанції вірно прийшов до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього положень ст. 82 КК України.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого є безпідставними.
Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою скасування чи зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а подана апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись 404, 407, 409, 419, 422 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2021 року про відмову у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - у виді обмеження волі без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4