Справа № 447/3560/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/135/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові у режимі відеоконференції кримінальне провадження про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малина Житомирської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника ДУ «Миколаївська
установа виконання покарань (№ 50)» ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21 січня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 16.11.2017 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі ст. 70 КК України призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 18.04.2018 вирок Малинського районного суду Житомирської області від 16.11.2017 змінено та призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 2 ст. 289 КК України, ст. 70 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі .
Початок строку відбування покарання 10.07.2018; кінець строку 10.08.2021.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 21 січня 2021 року задоволено клопотання адміністрації ДУ «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» та голови спостережної комісії Миколаївської РДА проумовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 . ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк 6 місяців 19 днів.

На ухвалу суду прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання адміністрації ДУ «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» та голови спостережної комісії Миколаївської РДА проумовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі прокурор звертає увагу, що головною умовою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є достовірність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Наведене, на думку прокурора, вказує на обов`язковість врахування характеристики засудженого протягом усього терміну відбування покарання.
Апелянт звертає увагу, що судом не взято до уваги те, що 13.03.2020 Миколаївським районним судом вже розглядалося подання виправної колонії щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, у задоволенні якого судом було відмовлено, оскільки не здобуто переконливих доказів того, що засуджений довів своє виправлення.
Крім того, прокурор вказує на те, що з часу прибуття в ДУ «Миколаївська виправна колонія №50)», а саме 30.08.2018, ОСОБА_5 жодного дня не був працевлаштованим, а 3 заохочення, надані засудженому за виконання робіт по благоустрою в колонії (ремонтних робіт у відділення), що є обов`язком засудженого, при цьому 2 заохочення засуджений отримав упродовж 2020 року.
Також прокурор звертає увагу, що ОСОБА_5 , знаючи про необхідність відшкодування ним майнової шкоди за вироком, не проявляв ініціативи щодо працевлаштування на підприємстві установи виконання покарань з метою отримання заробітку для погашення суми позовних вимог.
При апеляційному розгляді прокурор ОСОБА_11 апеляційну скаргу підтримала, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Представник ДВК № 50 ОСОБА_9 апеляційну скаргу прокурора заперечив, вважає, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу заперечили, просять судове рішення залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_8 та представника ДВК № 50, які апеляційну скаргу заперечили, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок суду про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання ґрунтується на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, є обґрунтованим та вмотивованим.
Необхідною умовою застосування положень ст. 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що може свідчити, зокрема, дотримання засудженим правил розпорядку дня колонії, відсутність порушень встановленого порядку відбування покарання, виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, заняття суспільно корисною працею. Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобігання вчинення нових злочинів.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 відбув встановлену законом частину покарання, за час перебування в ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» порушень установленого порядку покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався; за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці до нього застосовано 3 заохочення; на виробництві не працевлаштований, проте з власної ініціативи залучається до проведення ремонтних робіт у відділенні, до роботи відноситься добросовісно; бере участь у виховних заходах; на профілактичному обліку не перебуває; вину у вчинених злочинах визнає, щиро розкаюється.
З врахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення й підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання, й з таким висновком суду колегія суддів погоджується.
Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості судового рішення, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними й колегія суддів їх до уваги не бере.
Те, що 13 березня 2020 року Миколаївським районним судом Львівської області вже розглядалось подання виправної колонії щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення та судом було відмовлено у задоволенні такого, не виключає того, що засуджений за спливом часу сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, й не спростовує правильність висновків суду першої інстанції.
Щодо виплати заборгованості за вироком суду, то умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання не звільняє її від обов`язку сплати платежів згідно з судовим рішенням.
Позитивна характеристика на засудженого за весь період відбування покарання є вагомим доказом, який правильно врахований судом при прийнятті рішення.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, а також зважаючи на незначний термін, який залишився до відбуття засудженим покарання (чотири місяці 29 днів), колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального законів, є законною, обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21 січня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4