Дата документу 13.05.2021 Справа № 321/609/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №321/609/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/466/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тимошівка Михайлівського району Запорізької області, українець, громадянина України, який має вищу освіту, не працює, одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, є особою з інвалідністю, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ТОВ «Лан» - ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, повернуто прокурору, у зв`язку із порушенням права на захист обвинуваченого при проведенні досудового розслідування.
Своє рішення суд мотивував тим, що при виконанні слідчим дій, передбачених ст.290 КПК України, захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 для відкриття матеріалів досудового розслідування слідчий не запросив, чим порушив право обвинуваченого ОСОБА_11 на захист.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначив про те, що за наслідками проведеного досудового розслідування та при повідомленні ОСОБА_6 про підозру 13 березня 2020 року останньому роз`яснені положення вимог ст.42 КПК України.
В свою чергу, під час допиту та у подальшому ОСОБА_6 клопотання слідчому з приводу реалізувати своє право на захист не заявляв.
Проте, обираючи стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід під час судового засідання 27 квітня 2020 року останній заявив клопотання про призначення йому захисника за рахунок держави у зв`язку із тим, що його захисник знаходиться у м.Запоріжжі і з`явитись не має можливості, у зв`язку із чим слідчим суддею призначено захисника за рахунок держави.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що підозрюваний двічі реалізував своє право на захист, оскільки він особисто повідомив про неможливість явки свого захисника у судове засідання та судом залучено захисника для виконання окремої процесуальної дії.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_6 просить вказану скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
При цьому зазначає, що є некоректним твердження апелянта про те, що захисник за дорученням №028-0003406 йому ( ОСОБА_6 ) був призначений для виконання окремої процесуальної дії, а не за призначенням в цьому кримінальному провадженні.

Згідно з ухвалою суду, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03 червня 2020 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, направлено на розгляд до Веселівського районного суду Запорізької області.
Вказана справа надійшла до Веселівського районного суду Запорізької області 22 червня 2020 року, яку протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілено судді ОСОБА_1
01 липня 2020 року призначене підготовче судове засідання. За клопотанням прокурора про об`єднання справ зазначена справа була направлена до Запорізького апеляційного суд щодо визначення підсудності.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10 липня 2020 року було відмовлено у задоволені подання про об`єднання справ в одне провадження з кримінальною справою, яка знаходилась на розгляді Великобілозерського районного суду Запорізької області.
02 вересня 2020 року справа передана судді ОСОБА_1 .
Підготовче судове засідання було призначено на 15 жовтня 2020 року в процесі розгляду за клопотанням обвинуваченого справа була відкладена розглядом на 06 листопада 2020 року на 14-00 годину.
03 листопада 2020 року надійшло клопотання прокурора про відкладення проведення підготовчого судового засідання у зв`язку перебуванням останнього в службовому відряджені.
У судовому засіданні 03 грудня 2020 року обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування, було порушене його право на захист, а саме при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу, за його клопотанням Регіональним центром з НБВПД йому було призначено захисника - адвоката ОСОБА_12 , для здійснення захисту за призначенням, номер Доручення 028-0003406 від 27 квітня 2020 року.
При виконанні слідчих дій, передбачених ст.290 КПК України, його адвоката для відкриття матеріалів справи не запросили, чим порушили право на захист. На підтвердження надав суду копію Доручення для надання безоплатної правової допомоги від 27 квітня 2020 року. В пункті 3 Доручення зазначається «Це доручення діє до закриття кримінального провадження; закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень; використання всіх національних засобів правового захисту».
Прокурор вважає, що у обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до обвинувального акту є вже захисник - адвокат ОСОБА_13 відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги, що діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю в іншому кримінальному провадженні за №290000127 від 12 березня 2016 року за обвинуваченням за ч.1 ст.357 КК України, яке перебуває на розгляді Великобілозерського районного суду Запорізької області, а тому право на захист у нього не порушено, є за необхідне призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вважає, що підстав для повернення обвинувального акту немає. Представник потерпілої сторони підтримав прокурора.

Заслухавши доповідь судді; прокурора та представника потерпілого на підтримання апеляційної скарги; обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і вважали, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Вимоги до обвинувального акта визначені у ст.291 КПК України.
На думку колегії суддів, обвинувальний акт у даному провадженні вимогам зазначеної статті відповідає.
Вказаний акт складений слідчим та затверджений прокурором з зазначенням прізвища, ім`я, по батькові та займаних посад останніх; в акті міститься найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; вказано анкетні відомості обвинуваченого, потерпілого; викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване обвинувачення; зазначені інші відомості, передбачені вказаною статтею.
Обставини, на які вказав суд в оскаржуваній ухвалі, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору у розумінні положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, та не перешкоджають призначенню судового розгляду.
Таким чином, колегія суддів вважає, що вищевказаний обвинувальний акт повернутий прокурору судом першої інстанції без передбачених на те законом підстав, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.
З врахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, та відповідно до положень ст.409 КПК України, підлягає скасуванню.
Оскільки вирішення питань, передбачених ст.314 КПК України, відноситься до компетенції місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, повернуто прокурору, у зв`язку із порушенням права на захист обвинуваченого при проведенні досудового розслідування, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4