Справа № № 585/1778/21
Номер провадження 1-в/585/178/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
05 липня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
прокурора ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
засудженого - ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни у режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання згідно ч.5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року),
В С Т А Н О В И В :
На розгляд Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього дії частини 5 статті 72 КК України у редакції Закону України № 838 VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та зарахування строку попереднього ув`язнення. Клопотання засуджений обґрунтовує тим, що вироком Бородянським районним судом Київської області від 10.06.2019 його було засуджено за ст. ст. 289 ч. 2, 71 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі. Він перебував під вартою в умовах попереднього ув`язнення у Київському СІЗО, але судом йому не було враховано строк попереднього ув`язнення у попередній редакції статті 72 КК України, яка втратила чинність. У зв`язку із зазначеним просить зарахувати йому вказаний строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений та його захисник наполягали на задоволенні клопотання з підстав, викладених у ньому.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засудженому у повному обсязі зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Суд, заслухавши засудженого та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, вироком Бородянського районного суду Київської області від 10.06.2019 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 289, ст.71 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з моменту затримання з 16.03.2019 р.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, зазначений вирок набрав законної сили 11 липня 2019 року.

Так, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), - зарахування судом строку попереднього увязнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015.

Відповідно до ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

У той же час, при вивченні матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 у їх сукупності судом не було здобуто відомостей про те, що засуджений утримувався в умовах попереднього ув`язнення до 21.07.2017 року.

При цьому, у п.п. 2 п. 10 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Узагальнення судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків» від 01.04.2017 вказано, що до питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку належать питання про зарахування строку тримання особи під вартою в строк відбування покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущена неточність при його обчисленні.

Відповідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є одною з основних засад судочинства. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Також, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Отже, якщо суд першої інстанції в порядку виконання вироку буде зараховувати засудженому строк попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання з розрахунку день за два, якщо це питання вже чітко вирішено судом першої або апеляційної (касаційної) інстанції і сумнів щодо змісту цих рішень не виникає, то фактично буде здійснюватися перегляд вироку (ухвали, постанови) суду з питань неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. А такі повноваження має лише суд апеляційної та касаційної інстанції, а не суд першої інстанції. Тому вирок (ухвала, постанова) суду є законним, доки він не скасований чи змінений в апеляційному (касаційному) порядку або не переглянутий компетентним судом в іншому порядку, зокрема, за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, суд першої інстанції в порядку, передбаченому ст. ст. 537, 539 КПК України, не може переглядати інше рішення суду (ухвалу), коли вирішує питання в порядку виконання вироку, тому не може вважатися компетентним судом, який може змінити рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Згідно з кримінальним процесуальним законодавством, суд першої інстанції, в порядку виконання вироку, не наділений повноваженнями зараховувати засудженому строк попереднього ув`язнення у строк покарання, якщо це питання вже однозначно та чітко вирішено судом першої інстанції.

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення», Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання згідно ч.5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року) - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області, а для особи, яка тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6 ЦВЄЛОДУБ