У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2509/18

№ 1-в/183/168/21

07 травня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання начальника Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого 08 січня 2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

28.04.2021 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання начальника Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_5 , яке мотивоване тим, що вищевказаний вирок відносно ОСОБА_5 надійшов на виконання доНовомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області 11.02.2019 року.
Згідно зі ст. 76 КК України на засудженого судом були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Відповідно до повідомлення з ДУВП № 4 вх. №555 від 13.03.2019 року засуджений перебував під вартою з 28.07.2018 року.
Згідно з вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України покарання призначене ОСОБА_5 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки - виконувати самостійно. В подальшому засуджений був направлений для відбування покарання призначеного йому вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2019 року до ДУ «Криворізька виправна колоні № 80». Кінець строку відбування покарання у виді позбавлення волі спливає 28.07.2022 року.
Іспитовий строк закінчився 08.01.2021 року, у зв`язку з чим орган з питань пробації просить звільнити ОСОБА_5 від покарання призначеного йому вироком Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 08.01.2019 року по закінченню строку випробування.
Представник Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання начальника Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, мотивуючи свою позицію тим, що хоча строк випробування згідно з вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.01.2019 року минув, проте засуджений фактично не відбув покарання за вказаним вироком, тому вирішення питання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку є передчасним.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду клопотання, що у відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та характеризуючи матеріали, дійшов такого висновку.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.01.2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, і на нього були покладені обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набрав законної сили у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
За положеннями ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.
Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.
Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням, та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України, навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.
Як убачається з клопотання та матеріалів особової справи ОСОБА_5 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України покарання призначене ОСОБА_5 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки - виконувати самостійно. В подальшому засуджений був направлений для відбування покарання призначеного йому вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2019 року до ДУ «Криворізька виправна колоні № 80». Кінець строку відбування покарання у виді позбавлення волі спливає 28.07.2022 року.
Таким чином, суд приходить до висновку, що фактично вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.01.2019 року, який повинен виконуватися самостійно виконано не було, покарання засудженим за цим вироком не відбуто, обов`язки, покладені на нього вироком суду не виконані, тому суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 75, 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 165 КВК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання начальника Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення ОСОБА_5 від призначеного йому покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2019 рокуу зв`язку з закінченням іспитового строку відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1