У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 184/246/21
Номер провадження 1-в/184/26/21
19 лютого 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, до засудження непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника ДУ "ПВЦ (№79)" ОСОБА_5 , засудженої - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

10.02.2021 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява засудженої ОСОБА_3 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, разом з клопотанням про залучення захисника.

В судовому засіданні засуджена підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви, оскільки засуджена не довела свого виправлення, засуджена перебуває в установі виконання покарань лише один місяць, а тому не адміністрація установи не має можливості належним чином охарактеризувати її поведінку та ставлення до праці. Крім того, ОСОБА_3 раніше була засуджена за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, та неодноразово звільнялась умовно достроково від відбування призначеного вироком суду покарання. Також, засуджена не бере особисту участь організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу та не бере участь у роботі самодіяльних організацій, що також характеризує засуджену як таку, що не довела свого виправлення.

Представник Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" заперечувала проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджена 15.06.2018 р. Тернівським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена з іспитовим строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком від 06.06.2017 р. Тернівського районного суду м. Кривий Ріг вважати засудженою до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена з іспитовим строком на 3 роки. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.08.2018 р. вирок від 15.06.2018 р. скасовано, постановлено вирок за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.10.2020 р. вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.08.2018 р. приведено у відповідність до вимог чинного КК України, вважати засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років обмеження волі. Зараховано в строк відбування покарання час з 07.09.2018 р. по 05.10.2020 р.

Засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання з 07.09.2018 року.

До державної установи «Покровський виправний центр (№79)» прибула 27.12.2020 року з державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)», де характеризувалась задовільно, мала два заохочення та одне стягнення, яке погашено в передбаченому законом порядку. По прибуттю до установи була працевлаштована до виробничої майстерні установи, швачкою. За час відбування покарання характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу та не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Не входить до складу ради колективу засуджених відділення.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" звернуто увагу судів на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Оцінюючи поведінку засудженої та участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, суд бере до уваги короткий термін перебування в державній установі «Покровський виправний центр (№79)». Проте, за цей час засуджена не має заохочень, не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі та у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участі у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Крім того, виробітка засудженої з 13.01.2021 року по 31.01.2021 року склала лише 56,6 %.

Також, суд зазначає, що відносно засудженої ОСОБА_3 існує заборгованість по виконавчим листам в розмірі 2862 грн. 66 коп., що становлять витрати на залучення експертів і стягнені за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2018 року (в частині стягнення процесуальних витрат вирок Апеляційним судом Дніпропетровської області залишено без змін). Зазначену заборгованість засуджена протягом строку відбування покарання жодним чином не відшкодувала.

Судом також враховується, що питання умовного дострокового звільнення засудженої ОСОБА_3 розглядалось на засіданні спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області і ДУ «ПВЦ (№79)», за наслідком чого було відмовлено в направленні матеріалів до суду з питання умовно-дострокового звільнення засудженої (протокол № 1 від 12.02.2021 р.).

Разом з тим, судом приймається до уваги, що засуджена ОСОБА_3 має вісім судимостей за вчинення умисних кримінальних правопорушень та вдев`яте знову засуджена за вчинення умисного кримінального правопорушення. Суд зазначає, що інститут звільнення від відбування покарання є одним із проявів принципу гуманізму та економії заходів кримінальної репресії у кримінальному праві, які необхідні для стимулювання виправлення та попередження вчиненню злочинів правопорушниками. Як встановлено судом, засуджена ОСОБА_3 тричі була звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та двічі звільнялась умовно-достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, однак це не призвело до позитивних змін в особистості ОСОБА_3 і не створило в ній готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що засуджена своєю поведінкою і ставленням до праці не довела своє виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, її поведінка не може свідчити про її виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд ?

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви засудженої ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1