465/1177/21
1-кс/465/454/21
У Х В А Л А
Іменем України
22.02.2021 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, у кримінальному провадженні № 0000088 від 13.02.2021 року,-

встановив:
Слідчий СВ ВП №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000088 від 13.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, погодженим із прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу та вилучення документів, які містяться у кредитній справі ОСОБА_5 , зокрема серед яких і є кредитний договір №121-р, договір поруки від 05.09.2007 року,який був укладений між кредитором ВАТ АБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та поручителем ОСОБА_6 та інших наявних документів по даному факту, які перебувають у володінні володінні ПАТ АБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Подане клопотання мотивує тим, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2021 року до ВП №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_6 , про те, що у 2007 р.,

невідомі особи, перебуваючи у невстановленому місці, здійснили підробку договору поруки на підставі якого оформили кредитний договір з метою отримання грошових коштів.

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_6 повідомив, що наприкінці грудня 2020 року за місцем його реєстрації надійшли копії документів від приватного виконавця про відкриття щодо останнього виконавчого провадження за рішенням Шевченківського суду м. Львова у справі № 2-317/11 та накладення арешту на усе його майно. В подальшому ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду та ознайомився з матеріалами даної цивільної справи, де дізнався, що 25.03.2011 року було прийнято рішення про солідарне стягнення з нього та ОСОБА_5 заборгованості в користь ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Було встановлено, що 05.09.2007 року між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі директора Львівської філії ОСОБА_7 та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №121-р, на підставі якого останній отримав в кредит кошти в сумі 35000 доларів США, який не повернув. Під час ознайомлення зі справою ОСОБА_6 виявив копію договору поруки від 05.09.2007 року, укладеного від його імені з ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_5 однак цей договір з його слів він не укладав, підпис від його імені виконаний не ним, тобто є підробленим. На підставі цього підробленого документу він був визнаний боржником банку на суму отриманого ОСОБА_5 05.09.2007 року кредиту та штрафних санкцій на загальну суму 37072,62 доларів США та 37313,57 гривень. Його майно було арештоване, одак жодного відношення до кредиту, який отримував ОСОБА_5 з його слів він немає. ОСОБА_5 є братом його колишньої дружини ОСОБА_8 . Про те, що наявна судова справа він ознайомлений не був. Судові повістки надсилались за місцем проживання його колишньої дружини, тому зі слів ОСОБА_6 , він вважає, що ОСОБА_5 забирав їх з поштової скриньки, щоб останній не дізнався і він міг уникнути кримінальної відповідальності. Також до грудня 2020 року йому ніколи не приходили ніякі виконавчі документи. Хто саме підробив його підпис у договорі поруки він не знає. Однак вважає, що це міг зробити як особисто ОСОБА_5 , так і будь-хто з працівників Львівської філії ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Однак дана підробка не могла відбутись без відома та участі працівників Львівської філії ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 та виконавця даного документу ОСОБА_9 , які готували та підписували цей документ, адже поручитель має бути особисто присутнім у приміщенні банку під час укладення договору поруки.

Ст.слідчий в суд не з`явилася, подала до суду клопотання в якому просить слухати клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів у її відсутності та представника організації у володінні якої перебувають зазначені документи.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст.163 КПК України, вважаю можливим розглядати клопотання у їх відсутності.

Згідно з ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Виходячи з наведеного фіксування технічними засобами не здійснюється.

Ознайомившись з клопотанням та наданими матеріалами досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що таке підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч.6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.162 КПК України відомості, які можуть становити банківську таємницю, відноситься до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах та документах.

Інформація, що містить банківську таємницю може бути надана лише за ухвалою слідчого судді.

Статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів.

Згідно вимог п.2 ч.1 ст.62 вказаного Закону інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Враховуючи наведене, те, що документи, дозвіл на тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий зберігаються у ПАТ АБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також те, що вказана інформація сама по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні і може бути використана як доказ, іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначених документів, - неможливо, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та дають підстави надати тимчасовий доступ до таких документів.

Щодо питання вилучення документів, які містяться у кредитній справі ОСОБА_5 , зокрема серед яких і є кредитний договір №121-р, договір поруки від 05.09.2007 року, який був укладений між кредитором ВАТ АБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та поручителем ОСОБА_6 та інших наявних документів по даному факту, про що просить сторона обвинувачення, то клопотання в цій частині підлягає до часткового задоволення. Слідчий, відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.160 КПК України, навів у своєму клопотанні обґрунтування необхідності вилучення кредитного договору №121-р та договору поруки від 05.09.2007 року, який був укладений між кредитором ВАТ АБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та поручителем ОСОБА_6 , а також вказав, які саме документи він просить вилучити. При цьому, клопотання в частині надання інших наявних документів задоволенню не підлягає, оскільки слідчий не конкретизував перелік документів.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги покликання слідчого що, отримання саме оригіналів таких документів надасть змогу направити вказані документи для проведення почеркознавчої експертизи. В матеріалах кримінального провадження є достатні відомості вважати, що документи, а саме договір поруки який укладений 05.09.2007 року між кредитором ВАТ АБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та поручителем ОСОБА_6 на підставі,якого ОСОБА_5 видали кредит містить ознаки підроблення, а тому для органу досудового розслідування важливо вилучити саме оригінали таких документів для проведення відповідних судових експертиз, з метою підтвердження умислу на підроблення договору поруки для подальшого отримання грошових коштів злочинним шляхом.

Однак, слід зазначити, що відповідно до вимог ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється виключно сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Параграфом другим глави третьої КПК України визначено сторону обвинувачення. Відтак, п.19 ч.1. ст. 3 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

Оскільки, оперуповноважені не являються стороною кримінального провадження, приходжу до переконання, що дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів необхідно надати лише слідчим, які здійснюють дане досудове розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 159 - 166 КПК України,
постановив:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Надати старшому слідчому СВ ВП №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до документів, з можливістю їх вилучення, а саме: документів, які містяться у кредитній справі ОСОБА_5 , зокрема серед яких і є кредитний договір №121-р, договір поруки від 05.09.2007 року, який був укладений між кредитором ВАТ АБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та поручителем ОСОБА_6 , які перебувають у володінні ПАТ АБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В решті клопотання відмовити.

Ухвала залишається в силі протягом двох місяців з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до документів, має право постановити ухвалу про проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених документів.

Слідчий суддя ОСОБА_1