Справа № 737/641/20
Провадження № 1-кп/737/6/21
УХВАЛА

26 червня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка кримінальне провадження за № 0000099 від 02 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Куликівського районного суду Чернігівської області знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

27.08.2020 року до суду надійшло клопотання прокурора про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 02.09.2020 року ОСОБА_4 оголошено в розшук, оскільки він самовільно залишив місце свого лікування та не з`явився в судове засідання 01.09.2020 року без повідомлення причин.

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 22.04.2021 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

25.06.2021 року після встановлення місця знаходження ОСОБА_4 суд відновив кримінальне провадження, судове засідання призначено на 26.06.2021 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, обгрунтовуючи його тим, що в ході досудового розслідування по даній справі зібрано достатньо доказів, які дають підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КПК України, а також наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: спроба переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Так, обгрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор зазначив, що оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, він, розуміючи невідворотність покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
В обгрунтування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України зазначається, що ключовими свідками у даному провадженні є знайомі обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , місце проживання яких відоме ОСОБА_4 , тому, перебуваючи на волі, останній матиме реальну можливість незаконно впливати на них, з метою зміни показів на свою користь.
Ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, обгрунтовує можливістю ОСОБА_4 з метою уникнення чи пом`якшення покарання, створити штучні докази та підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження, висунутих ним у подальшому захисних версій.
Також, прокурор вказав, про неможливість запобігти зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. При цьому, встановлені під час досудового розслідування ризики, не зникли та не зменшилися, а тому, на думку прокурора, існують підстави для обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою. Вказав, що дане клопотання є необгрунтованим, обвинувачений перебував на волі майже протягом року і не вчиняв неправомірних дій, від суду не переховувався, тому відсутні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а є підстави для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Потерпіла у питанні обрання запобіжного заходу поклалася на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження у межах заявленого клопотання, приходить до наступного.
Згідно вимог ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Ухвалою слідчого судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 05.04.2020 року щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався ухвалою від 29.05.2020 року та ухвалою слідчого судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30.06.2020 року.

З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, суд не з`ясовує обставини вчинення кримінального правопорушення та не перевіряє їх дослідженням доказів, оскільки вказане не допустиме на даній стадії судового провадження.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України; вік та стан здоров`я обвинуваченого, що не перешкоджає застосуванню до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, відсутність постійного місця роботи, тому вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Доводи, на які посилається захисник обвинуваченого, не зменшують вищевказаних ризиків та не є достатніми підставами для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не достатній для запобігання зазначеним в ст.177 КПК України ризикам, тому дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 серпня 2021 року, оскільки саме такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, тяжкістю кримінального правопорушення, відповідає в повній мірі обставинам кримінального провадження, встановленим на день розгляду клопотання та сприятиме процесуальній поведінці обвинуваченого, а встановлені ризики виключають на даний час можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства та яке спричинило загибель людини, суд вважає за доцільне не застосовувати до нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 177, 183, 197, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 серпня 2021 року включно з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, а також направити на адресу ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1