Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/431/20
Провадження № 1-кп/935/108/21
ВИРОК
Іменем України

26 квітня 2021 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 , представника захисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 07.02.2020 за №0000074, за обвинуваченням ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Потіївка Радомишльського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з неповною середньою освітою, неодруженого, не має осіб на утриманні, судимий: 05.12.2019 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75,104 КК України з іспитовим строком 1 рік, згідно ухвали Радомишльського районного суду Житомирської області від 28.12.2020 звільнений від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку; 20.03.2020 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75,104 КК України з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи неповнолітнім, раніше судимим за злочини проти власності, маючи судимості не знятими і не погашеними у установленому законом порядку, під час іспитового терміну в черговий раз виявив умисел на вчинення нового злочину.

Так, 06 лютого 2020 року близько 16 години 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до господарства ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , щоб позичити гроші. Отримавши від потерпілого відмову, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел на напад з метою незаконного заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, з проникненням у житло потерпілого.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що в будинку знаходиться потерпілий ОСОБА_11 , неповнолітній ОСОБА_12 , шляхом розбиття скла у вікні, проник у середину будинку ОСОБА_13 , який знаходиться по АДРЕСА_2 , де з погрозою застосування насильства, з демонстрацією ножа, якого завчасно приніс із собою, ОСОБА_12 підніс ножа до горла потерпілого ОСОБА_13 , вчинивши таким чином напад на ОСОБА_6 , поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, напав на останнього погрожуючи ножем, почав змушувати потерпілого ОСОБА_6 , який сприйняв загрозу життю та здоров`ю реально, віддати гроші. У свою чергу потерпілий ОСОБА_6 , побоюючись за своє життя здоров`я, віддав неповнолітньому ОСОБА_14 гроші в сумі 116 гривень, якими ОСОБА_12 відкрито заволодів, зник з місця події та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому не визнав, пояснив, що точної дати не памятає, він випив алкоголь та вирішив піти до матері поспілкуватися, так як не проживають разом, однак її не бачив, був потерпілий. Обвинувачений був сильно п`яний, кинув камінь у вікно, посварився з потерпілим, на вулиці біля веранди він його залякав, ударив один раз потерпілого та кілька раз штовхнув. ОСОБА_7 з потерпілим був разом у веранді, у потерпілого з карману випали гроші, обвинувачений їх взяв, у подальшому витратив їх на продукти харчування. ОСОБА_7 заперечував, що вимагав у потерпілого гроші та приставляв ніж до потерпілого, просив його виправдати.

Не дивлячись на заперечення винуватості ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Встановлені судом обставини вчинення злочину повністю підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що події відбувалися в АДРЕСА_2 , обвинувачений зайшов до нього у двір, останній був випивший, взяв його за комір та почав вимагати 150 гривень, затягнув його у будинок, потерпілий пручався, обвинувачений вдарив його двічі у живіт, також обвинувачений у будинку погрожував йому кухонним ножем, який приставляв до горла. Потерпілий показав, що вказаний ніж не його, напевно обвинувачений приніс його, тілесних ушкоджень не завдано. Потерпілий злякався за своє життя та віддав обвинуваченому гроші кинув їх, після того як обвинувачений пішов він одразу пішов до поліції. Обвинувачений залишив ніж у потерпілого, ззовні це кухонний ніж, з зеленою рукояткою. Потерпілий вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що працює продавцем магазину, обвинуваченого бачила можливо рази два, не знала де він проживає, подія відбувалася орієнтовно восени, обвинувачений прийшов до магазину та купив продукти харчування, розплачувався купюрами номіналом 10 та 20 гривень, того ж дня приїхали працівники поліції та запитали що саме купував обвинувачений.

Слідчим СВ Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_16 07.02.2020 було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого у сінях, під лінолеумом, потерпілий ОСОБА_6 вказав на ніж, який він заховав, з цим ножем обвинувачений ОСОБА_7 06.02.2020 прийшов до потерпілого та погрожував ним, ніж вилучено.

Вказаний кухонний ніж довжиною 25 сантиметрів, його ручка виготовлена з пластмаси білого кольору розміром 10,5х2,5 сантиметри. На краю ручки міститься отвір діаметром 0,5 сантиметри. Ріжуча частина ножа (лезо) виготовлено з металу довжиною 14,5 сантиметри, біля ручки лезо має ширину 2 сантиметри, середня ширина леза один сантиметр, до краю лезо маж гострий вигляд. Під час зовнішнього огляду ножа будь-яких слідів чи плям схожих до крові не виявлено, що підтверджується протоколом огляду слідчого СВ Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_17 від 07.02.2020.

За участю потерпілого ОСОБА_6 08.02.2020 було проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей по факту нападу з метою заволодіння майном, під час якого ОСОБА_6 показав, що 06.02.2020 близько 16:30 години до нього в господарство прийшов ОСОБА_7 і почав вимагати гроші, на що він йому відмовив, а потім забіг в будинок та замкнув двері. У цей час ОСОБА_7 вибив вікно та заліз всередину будинку. Він злякався, взяв руки вила для захисту. ОСОБА_7 попросив воду, тому, повіривши, що ОСОБА_7 не буде його ображати, він пішов по воду, у цей час ОСОБА_7 забрав у нього вила, дістав ніж та підставив до горла, погрожуючи, що переріже горло, та знову почав вимагати гроші. Потерпілий пішов в іншу кімнату, дістав гроші з кишені піджака та віддав їх ОСОБА_7 , після чого останній вийшов з будинку. Тілесних ушкоджень ножем ОСОБА_7 йому не завдав. Після цього ОСОБА_6 показав місце, де вперше в господарстві до нього підійшов ОСОБА_7 та почав вимагати гроші. Потім ОСОБА_6 показав вікно, яке розбив ОСОБА_7 і через яке він проник до будинку. Також ОСОБА_6 показав як йому ОСОБА_7 підставив до горла ніж, вимагаючи гроші. Після цього ОСОБА_6 показав місце, де знаходився піджак з якого він дістав гроші та віддав ОСОБА_7 .

08.02.2020 за участю ОСОБА_7 було проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей по факту нападу з метою заволодіння майном. ОСОБА_7 слідчим було запропоновано розповісти та показати факт нападу на ОСОБА_18 та заволодіння його грошима, на пропозицію слідчого ОСОБА_7 дав згоду та показав, що 06.02.2020 близько 16:30 години він прийшов до ОСОБА_6 позичити гроші, ОСОБА_6 його відмовив і заховався в будинку. Він ліктем розбив скло і заліз всередину будинку, де знову почав у ОСОБА_6 вимагати гроші, який йому знову відмовив, тоді він з чобіт дістав ніж, підставив ОСОБА_6 до горла, вимагаючи гроші. Після цього, ОСОБА_6 з шафи дістав гроші і кинув на підлогу. Він забрав гроші, вийшов з будинку, гроші витратив на свої потреби. Учасники слідчої дії на службовому автомобілі приїхали в с. Заньки Радомишльського району, де ОСОБА_7 вказав на господарство ОСОБА_6 і повідомив, що саме в цьому господарстві він напав на ОСОБА_6 та заволодів його грошима. Після цього ОСОБА_7 показав як і де він розбивав скло у вікні та залазив всередину будинку. Також ОСОБА_7 показав, де у нього зберігався ніж та як він ножем погрожував ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_7 показав куди ОСОБА_6 кинув гроші і де він їх підібрав. ОСОБА_7 вказав, що скло розбив цеглиною, після чого через вікно заліз всередину, ніж вийняв з правої кишені куртки, потім взяв за рукоятку і гострою частиною підставив до горла, тілесних ушкоджень не завдавав. Гроші ОСОБА_6 взяв в сусідній кімнаті та кинув на підлогу, забравши гроші, він ніж кинув на підлогу і через двері вийшов з будинку, а ОСОБА_6 залишився у будинку.

Показання потерпілого ОСОБА_6 з приводу зовнішнього вигляду ножа, яким за його словами йому погрожував обвинувачений та який він сприйняв як реальну загрозу життю та здоров`ю, та його індивідуальні ознаки в частині кольору рукоятки ножа не є чіткими, що на думку суду в сукупності зумовлено похилим віком та стресовим станом, що викликано протиправними діями ОСОБА_19 .

Вказані докази суд кладе в основу обвинувального вироку, оскільки вони здобуті в порядку, встановленому КПК України, і прямо чи не прямо об`єктивно підтверджують існування обставин кримінального правопорушення, що досліджуються. На підставі цих же доказів в їх взаємозв`язку і з точки зору достатності, суд дійшов висновку про наявність умислу ОСОБА_7 на напад на ОСОБА_6 з метою заволодіння його грошовими коштами, поєднаними із погрозами застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_6 та поєднане з проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_7 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, по своєму психічному стану не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №58-2020, ОСОБА_7 є осудним.

Під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 останній спочатку показав, що дістав ніж з чобота, а згодом з кишені, а також ОСОБА_7 спочатку показав, що розбив скло ліктем, а згодом що цеглиною. Разом з тим, це не спростовує факт вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

ОСОБА_7 у судовому засіданні провину не визнав та пояснив, що не нападав на потерпілого з погрозами застосування насильства за допомогою ножа, штовхнув потерпілого, а гроші випали у нього з кишені.

Вказані показання обвинуваченого судом розцінюються як спроба уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовуються проведеним слідчим експериментом за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , під час якого обвинувачений показав, що проник до будинку потерпілого ОСОБА_6 , розбивши скло вікна цеглиною, та відтворив дії, які він вчинив відносно потерпілого ОСОБА_6 із застосуванням ножа, що узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_6 , протоколом огляду місця події від 07.02.2020, під час якого потерпілий ОСОБА_6 видав кухонного ножа, з яким ОСОБА_7 прийшов до потерпілого та погрожував ним, протоколом огляду речового доказу-кухонного ножа з білою рукояткою, вилученого під час проведення огляду місця події -будинку потерпілого ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, як умисні дії, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозами застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та поєднаному з проникненням у житло.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,так і іншими особами.

При визначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність згідно вимог ст. 66, 67 КК України.

ОСОБА_7 на момент вчинення злочину був неповнолітнім, має неповну середню освіту, офіційно не працює, осіб на утриманні не має, за місцем проживання характеризується негативно, виховується в сім`ї, що перебуває на обліку як така, що перебуває у складних життєвих обставинах.

Згідно досудової доповіді, складеної 21.04.2020 психологом Радомишльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_20 орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливі у винятковому порядку та за умови здійснення інтенсивного нагляду (іноді неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції). У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника певних обов`язків.

Обставиною, що пом`якшує покарання є вчинення злочину неповнолітнім.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, наслідків скоєного, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України без конфіскації майна, відповідно до ч.2 ст.98 КК України.

Згідно вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.03.2020, ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Згідно ухвали Радомишльського районного суду від 28.12.2020, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.12.2019.
Відповідно до висновку, викладеного у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 у справі № 760/26543/17 (провадження № 51-3600кмо20), якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись залежно від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку. У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконується самостійно

Таким чином, вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.03.2020 виконувати самостійно.
Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без зміни та вважати продовженим.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, період затримання та перебування під вартою, як запобіжний захід, з 12 лютого 2020 року по 26 квітня 2021 року включно.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374, 484, 485, 487, 492 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без зміни у виді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» та вважати продовженим.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, період затримання та перебування під вартою, як запобіжний захід, з 12 лютого 2020 року по 26 квітня 2021 року включно.

Вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.03.2020 за ч.3 ст.185 КК України виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 12 лютого 2020 року.

Речовий доказ: кухонний ніж, який зберігається у кімнаті речових доказів Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3