Дата документу 23.04.2021 Справа № 333/4955/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/658/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/4955/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2021 року про відмову в скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, не маючого місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (центр реабілітації),

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду відмовлено в задоволенні клопотання начальника Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком.

В апеляційній скарзі прокурор просила ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу про направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком. Свої вимоги мотивувала тим, що засуджений систематично порушував умови відбування покарання з випробуванням, більше 20 разів не з`являвся на реєстрацію до органу з питань пробації, 3 місяці перебував у державному розшуку, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення та ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього судом. А тому суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання органу пробації.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; засудженого, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_8 засуджено вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09.12.2019 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК із застосуванням положень ст.70 КК остаточно до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_9 неодноразово не з`являвся на реєстрацію до органу з питань пробації, начальник Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком.

Суд, відмовляючи в задоволенні даного клопотання, виходив з того, що засуджений дійсно не з`являвся на реєстрацію у відповідні дати, але не підряд, а з перервою, прибував на наступну реєстрацію, його неявки були обумовлені об`єктивними обставинами, за час перебування на обліку засуджений до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Крім того, засуджений ОСОБА_9 має бажання стати на шлях виправлення, звернувся до громадської організації «Ліга Добра Дніпро» за лікуванням від алкоголізму, позитивно характеризується директором центру, став на шлях виправлення. З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність доказів злісного та систематичного ухилення засудженого від відбування покарання. Крім того, суд зазначив, що на момент розгляду клопотання іспитовий строк закінчився.

Проте колегія суддів не може погодитись із таким рішенням суду виходячи з наступного.

Суд, звільняючи засуджених від покарання з застосуванням ст.75 КК, в особі держави у такий спосіб надає засудженим можливість довести здатність жити у суспільстві, дотримуючись суспільних норм поведінки та не порушуючи закон, при цьому з метою перевірки того в який саме спосіб засуджений використовує таку можливість і покладає на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК.

В період терміну випробування для успішного його проходження та для отримання можливості після його закінчення бути звільненим від відбування покарання засуджений має не допустити жодного порушення обов`язків, покладених на нього судом, а також своєю поведінкою довести, що він здатен вести спосіб життя, притаманний законослухняному громадянину.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку відповідно до вказаної норми закону достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76 КК, або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09.12.2019 року на ОСОБА_7 при його звільненні від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК було покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

24.02.2020 року ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та обов`язками, покладеними на нього судом, про що свідчить наявна в особовій справі підписка засудженого.

Разом з тим, 16.03.2020 року засуджений ОСОБА_7 на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. З`явившись до органу з питань пробації 23.03.2020 року засуджений надав пояснення про те, що не з`явився на реєстрацію через погане самопочуття, але доказів на підтвердження зазначених обставин не надав. У зв`язку з чим, за неявку на реєстрацію без поважних причин до ОСОБА_7 було застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання, призначеного вироком.

В подальшому, а саме з 21.04.2020 року засуджений ОСОБА_7 систематично не з`являвся на реєстрацію без поважних причин, а 02.07.2020 року його було оголошено у розшук.

Після встановлення місця перебування засудженого ОСОБА_7 останній надав пояснення про те, що він не з`являвся на реєстрацію через те, що вживав алкогольні напої та не вважав за потрібне з`являтися на реєстрацію.

07.09.2020 року ОСОБА_7 знову не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин.

Відтак, матеріалами справи встановлено, що засуджений ОСОБА_7 за час іспитового строку в цілому допустив 16 неявок на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, які мали систематичний характер. При цьому на неодноразові попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання засуджений не реагував.

На переконання колегії суддів, така поведінка засудженого однозначно свідчить про його злісне невиконання покладеного на нього судом обов`язку та небажання стати на шлях виправлення.

Наведені обставини суд першої інстанції не взяв до уваги, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність доказів злісного і систематичного ухилення засудженого від виконання покладеного на нього судом обов`язку.

Посилання суду на позитивну характеристику засудженого громадською організацією «Ліга Добра Дніпро» жодним чином не виправдовує систематичного ухилення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

У контексті наведених обставин ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання начальника Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком скасувати.

Ухвалити нову ухвалу.

Клопотання начальника Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області задовольнити.

Скасувати звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09.12.2019 року.

Направити ОСОБА_7 для відбування призначеного йому вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09.12.2019 року покарання у виді обмеження волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4