Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008203 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

уродженця с. Крива Балка Саратського району Одеської області,

громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_5 ,

не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду м. Києва від 21.07.2020 обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.п.5, 8 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки формулювання висунутого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачення є неконкретним та суперечливим, обвинувальний акт не містить розмір витрат на залучення експертів, а також прослідковується неточність у визначенні потерпілого.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_13 просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст.291 КПК України. Всупереч висновкам суду, який в ухвалі вказав, що формулювання висунутого ОСОБА_9 обвинувачення не містить даних про те, яку він обіймав посаду, з якими функціями та повноваженнями, в чому конкретно полягало пособництво і які дії були ним вчинені для досягнення злочинного результату, зі змісту обвинувального акта випливає, що ОСОБА_14 обіймав посаду інженера першої категорії технічного нагляду технічного відділу КП «Голосіїво-Будінвест». Також обвинувальний акт містить формулювання висунутого ОСОБА_14 обвинувачення із зазначенням того, які саме дії були ним вчинені для досягнення злочинного результату, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Що стосується висновків суду стосовно предмета злочинного посягання, яким є майно, яке ввірене винному або знаходиться у його віданні, про кваліфікацію дій ОСОБА_14 як пособництво, то, на переконання прокурора, даючи оцінку змісту обвинувачення та його правовій кваліфікацій, суд всупереч вимогам ст.314 КПК України вийшов за межі своєї компетенції, оскільки процесуальна оцінка формулювання обвинувачення можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження.

Крім того, в обвинувальному акті вказано, що потерпілим у кримінальному провадженні є Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація, а відомості про завдання шкоди територіальній громаді м. Києва можуть бути усунені в порядку ст.338 КПК України та не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору. Також прокурор спростовує доводи суду про відсутність розміру витрат на залучення експертів, який зазначений в обвинувальному акті і становить 8 792 грн. 56 коп. та 2 512 грн.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити; доводи захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обвинувачених, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.
Як встановив суд, у формулюванні висунутого ОСОБА_9 обвинувачення за ст.191 КК України не вказано, яку посаду він обіймав, з якими функціями та повноваженням, згідно з якими нормативними актами, а також, у чому конкретно полягало пособництво, по відношенню до кого воно мало місце, і які дії були ним вчинені для досягнення злочинного результату. Саме пособництво передбачає вчинення злочину групою осіб, але у формулюванні обвинувачення іншим обвинуваченим не йде мова про вчинення злочину у складі групи.

Крім того, як зазначив суд, з посиланням на диспозицію ст.191 КК України, предметом злочинного посягання є майно, яке ввірене винному бо знаходиться у його віданні, а останній, розкрадаючи майно, використовує наявні у нього правомочності щодо предмета розкрадання (з розпорядження, зберігання, доставки, тощо). Також суд проаналізував форми вчинення вказаного кримінального правопорушення привласнення та розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем з огляду на суб`єкт кримінального правопорушення, яким може бути службова особа або особа, якій дане майно було ввірене або яка ним відала.

Разом з тим, у формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не розкрито, які посади вони обіймали, обсяг їхніх повноважень та функцій, згідно з якими нормативно-правовими актами, і в чому полягала розтрата.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, про те, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає.

Відповідно до положень ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення, тобто час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета тощо.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, є обвинувальний акт. І саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з ст.337 КПК України суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Як вбачається з формулювання висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, протягом серпня 2018 року він, знаходячись у службовому приміщенні Комунального підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-Будінвест» (далі КП «Голосіїво-Будінвест» ) за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський, 42, отримавши від службових осіб ТОВ «БК Смартхауз» акт приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрат (форми КБ-3) за серпень 2018 року, в які завідомо для нього було внесено неправдиві відомості щодо виконання окремих робіт з капітального ремонту фасаду навчально-виховного комплексу «Барвінок», розташованого за адресою: м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 55-А, маючи на меті сприяти службовим особам КП «Голосіїво-Будінвест», які були уповноважені на розпорядження коштами підприємства для здійснення розтрати на користь ТОВ «БК Смартхауз», зловживаючи своїм службовим становищем як особи, що була уповноважена на здійснення технічного нагляду, без підпису якої подальше виконання обов`язків замовника було б неможливе, підписав вказані акт та довідку на суму 5 600 895 грн. 84 коп., які передав на підпис уповноваженим службовим особам КП «Голосіїво-Будінвест» для розпорядження коштами підприємства, на підставі яких з казначейського рахунку КП «Голосіїво-Будінвест» в УДКСУ у Голосіївському районі м. Києва на рахунок ТОВ «БК Смартхауз» у ДАТ «ПУМБ» в м. Києві було перераховано бюджетні кошти в сумі 5 600 895 грн. 84 коп. та оплачено фактично не виконані будівельні роботи, чим спричинено матеріальну шкоду (збитки) територіальній громаді м. Києва на суму 327 657 грн. 56 коп. у великих розмірах.

Вказані дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.5 ст.27, ч.4 ст.191 КК України пособництво в розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій у великих розмірах; та за ч.2 ст.366 КК України внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

Висновки суду про відсутність у цьому формулюванні обвинувачення даних про посаду ОСОБА_9 , його функції та повноваження, відсутність конкретизації дій, в яких полягало пособництво (поради, вказівки, надання засобів чи знарядь або усунення перешкод у сприянні вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, тощо) з урахуванням того, що пособництво є видом співучасті, а іншим особам не висувалось обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень групою осіб, є правильними.

Дійсно, посада ОСОБА_9 без зазначення його повноважень або функціональних обов`язків вказана у викладі фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Разом з тим, судовий розгляд у відповідності з вимогами ч.1 ст.337 КПК України проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Що стосується висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, то в ньому зазначено, що у серпні 2018 року він, отримавши за вказаних раніше обставин акт приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрат (форми КБ-3) за серпень 2018 року, в які завідомо для нього було внесено неправдиві відомості, діючи в інтересах підрядної організації ТОВ «БК Смартхауз», зловживаючи своїм службовим становищем, підписав та поставив печатку КП «Голосіїво-Будінвест» на зазначених документах з метою розтрати коштів місцевого бюджету м. Києва, які у подальшому передав іншим службовим особам вказаного підприємства, не обізнаним про дійсні злочинні наміри, для здійснення оплати ТОВ «БК Смартхауз», на підставі яких на рахунок останнього було перераховано бюджетні кошти в сумі 5 600 895 грн. 84 коп. та оплачено фактично не виконані будівельні роботи, чим спричинено матеріальну шкоду (збитки) територіальній громаді м. Києва на суму 327 657 грн. 56 коп. у великих розмірах.
Аналогічним чином 6 грудня 2018 року ОСОБА_8 , отримавши акт приймання виконаних будівельних робіт від 06.12.2018 (форми КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрат від 06.12.2018 (форми КБ-3), в які завідомо для нього було внесено неправдиві відомості, діючи в інтересах підрядної організації ТОВ «БК Смартхауз», зловживаючи своїм службовим становищем, підписав та поставив печатку КП «Голосіїво-Будінвест» на зазначених документах з метою розтрати коштів місцевого бюджету м. Києва, які у подальшому передав іншим службовим особам вказаного підприємства, не обізнаним про дійсні злочинні наміри, для здійснення оплати ТОВ «БК Смартхауз», на підставі яких на рахунок останнього було перераховано бюджетні кошти в сумі 1 000 000 грн. 21 коп. та оплачено фактично не виконані будівельні роботи, чим спричинено матеріальну шкоду (збитки) територіальній громаді м. Києва на суму 878 575 грн. 88 коп. в особливо великих розмірах.
Зважаючи на диспозицію ст.191 КПК України, суд правильно вказав, що формулювання обвинувачення не містить даних про те, які посади обіймали ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , обсяг їхніх повноважень з огляду на правову кваліфікацію, яка полягає у розтраті чужого майна службовою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем, а також їх правомочність щодо предмета розкрадання.
За змістом диспозиції відповідальність за ст.191 КК України настає за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

А тому наявні в обвинувальному акті істотні суперечності та неконкретність при викладі формулювання обвинувачення та правовою кваліфікацією, які не узгоджуються між собою, призвели до того, що обвинувачення є неконкретним та незрозумілим, що позбавляє обвинувачених у повній мірі реалізувати своє право на захист.

І, незважаючи на те, що загальна структура обвинувального акта формально відповідає вимогам закону, вказані раніше недоліки унеможливлюють здійснення судового розгляду.

Повертаючи обвинувальний акт, суд не давав юридичну оцінку діям обвинувачених та правовій кваліфікації, як на це вказує прокурор, адже в ухвалі йдеться лише про згадані раніше суперечності, які є очевидними, не потребують дослідження доказів і перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Крім того, суд правильно звернув увагу, що потерпілим в обвинувальному акті зазначено Голосіївську районну в м. Києві державну адміністрацію, у той час як злочинними діями обвинувачених завдано майнової шкоди територіальній громаді м. Києва.

Твердження прокурора про можливість усунути таку неточність у порядку, визначеному ст.338 КПК України, відповідно до наданих прокурору повноважень, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зміна обвинувачення в суді відбувається, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а не з метою усунення недоліків обвинувального акта, які є очевидними.

Разом з тим, суд помилково вказав в ухвалі про невідповідність обвинувального акта вимогам п.8 ч.2 ст.291 КПК України. Обвинувальний акт містить розмір витрат на залучення експерта, які складають 8 792 грн. 56 коп. і 2 512 грн. Однак вказана помилка не впливає на законність та обґрунтованість прийнятого рішення і не може бути підставою для його зміни або скасування.

Колегія суддів вважає, що суд навів в ухвалі ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акта прокурору, а тому підстав для її скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0008203 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, повернуто прокурору, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3