В И Р О К
іменем України
Справа № 126/762/20

Провадження № 1-кп/126/102/2021

"13" травня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бершадь кримінальне провадження №90000050 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Крушинівка, Бершадського району Вінницької області та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, незаміжньої, непрацюючої, раніше не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
23.01.2020 року, біля 22 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , в приміщені літньої кухні вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_4 , остання разом із своїм співмешканцем ОСОБА_6 , сином ОСОБА_7 , а також знайомим ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої.

В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перейшли до приміщення веранди житлового будинку даного домогосподарства, де між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які знаходилися в стані алкогольного сп`яніння, виникла суперечка, в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 хотів вигнати з будинку ОСОБА_8 через ревнощі, який на той час знаходився в будинку. В ході даної суперечки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вийшли з приміщення будинку та на бетонній площадці, поряд з вхідними дверима в будинок, продовжили між собою сваритися. Під час цього ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_6 рукою в спину і той, впавши на землю, вдарився обличчям до бетонної площадки. Після цього ОСОБА_4 повернулася до будинку. Підвівшись з бетонної площадки, ОСОБА_6 через деякий час зайшов до кімнати будинку, де знаходилися ОСОБА_4 і ОСОБА_9 та знову розпочав суперечку з ОСОБА_4 . В ході даної суперечки остання розпочала штовхати та витягувати за одяг ОСОБА_6 з будинку. Знаходячись у проході вхідних дверей будинку, ОСОБА_4 умисно, з метою виштовхати з будинку, руками штовхнула в груди ОСОБА_6 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та з висоти власного зросту, впавши, вдарився тім`яною частиною голови до бетонної площадки перед вхідними дверима, отримавши тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований в реанімаційне відділення Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування, де ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №11 від 30.01.2020 причиною смерті ОСОБА_6 явилася тупа закрито черепно-мозкова травма, що супроводжується забоєм головного мозку, крововиливами над та під тверду мозкову оболонку, а також під м`яку мозкову оболонку, та яка в своєму перебігу ускладнилась набряком головного мозку, який і явився безпосередньою причиною настання смерті ОСОБА_6 . Закрита черепно-мозкова травма, яка потягла за собою смерть ОСОБА_6 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, оскільки становила загрозу для його життя, що підтверджується як даними медичних документів, так і даними розтину трупа.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 встановлено наявність тілесних ушкоджень у вигляді переломів ребер справа, які могли утворитися внаслідок непрямої дії тупих твердих предметів, що, зокрема, могло мати місце як при здавлені правої половини груді в напрямку спереду назад, так і при падінні на площину з послідуючою дією травмуючої сили в цьому ж напрямку. Дані тілесні ушкодження в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_6 не стоять та мають ознаки переднього ступеня важкості тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді перелому кісток носа могло утворитися внаслідок дії тупих предметів, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_6 не стоять. Тілесні ушкодження у вигляді саднин на обличчі та поверхневої рани на підборідді могли ; творитися внаслідок дотичної до поверхні шкіри дії тупих твердих предметів з нерівною шорсткою) контактуючою поверхнею. Ушкодження у вигляді саднин на поверхні рани мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_6 не стоять.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 119 КК України, тобто у вбивстві , вчиненому через необережність.

Будучи допитаною в ході судового розгляду в якості обвинуваченої ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст.119 КК України визнала повністю, від дачі показань відповідно до ст. 63 Конституції України відмовилася.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав суду покази, в яких вказав, що будучи в гостях у ОСОБА_4 , в с. Маньківка, він разом з нею та її співмешканцем, ОСОБА_6 , в приміщенні літньої кухні розпивали спиртні напої. Коли прийшов час лягати спати, він разом з ОСОБА_4 направився до будинку, куди за ними пішов і ОСОБА_6 .. Далі між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , у веранді будинку, виник конфлікт, в ході якого останній погрожував ОСОБА_4 арматурою, у відповідь на що, вона його штовхнула, після чого він впав обличчям на бетонну площадку перед будинком. Після першого поштовху, ОСОБА_6 піднявся на ноги та продовжив суперечку, внаслідок чого ОСОБА_4 штовхнула його вдруге, на цей раз він втратив свідомість. Далі, свідок вказав, що вони з ОСОБА_4 занесли ОСОБА_6 до будинку та на наступний день, вечором ОСОБА_4 викликала швидку.
Крім показань свідка, вина обвинуваченої у скоєнні злочину підтверджується, також і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, в порядку встановленому ст. 358 КПК України.
Даними протоколу огляду місця події від 25.01.2020 року та ілюстрованими таблицями з його відображенням , відповідно до якого оглянуто домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_2 , на якому розташований одноповерховий житловий будинок, перед входом до якого наявна забетонована площадка з однією східцею. Вхід до даного будинку розпочинається з веранди, в якій слідів боротьби виявлено не було. За верандою розташована кімната кухні, з якої наявний прохід до спальної кімнати, на дверях якої, на лутці наявні сліди речовини бурого кольору.
Даними протоколу огляду від 29.01.2020 року та ілюстрованими таблицями з його відображення, відповідно до якого оглянуто приміщення реанімаційного відділення, що знаходиться на другому поверсі Бершадської ОЛІЛ, а саме палату №1 , при вході до якої зліва на ліжку було виявлено труп чоловічої статі, яким являється ОСОБА_6 . На момент огляду трупа, на голові у нього була наявна бинтова пов`язка, з ротової та носової порожнини виходили трубки, на шиї та на правому плечі містилися бинтові пов`язки. На обличчі справа, в області орбіти ока, наявні саднини, на правому лікті також наявні саднини, права стопа ноги дещо деформована та знаходиться під кутом 45 градусів до верху.
Протоколом слідчого експеременту від 04.02.2021 року, проведеного з обвинуваченою ОСОБА_4 та відеозаписом слідчого експеремету, згідно яких остання вказала, що 23.01.2020 року, вона разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та знайомим ОСОБА_8 , в приміщенні літньої кухні, розпивали алкогольні напої, після чого у вечірній час, вона разом з ОСОБА_8 пішла до будинку, який розміщений біля літньої кухні. Вслід за ними пішов ОСОБА_6 , де вони між собою почали суперечку та штовханину, в ході якої вона два рази штовхнула ОСОБА_6 і він впав на землю та бетонну площадку головою.
В ході проведеного слідчого експерименту ОСОБА_4 вказала на веранду будинку, в якій знаходився ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та вона. Зайшовши до веранди вказала місце на мішку, де сидів ОСОБА_8 та місце на столику, де сиділа вона. Показала, як ОСОБА_6 розмахував перед ними металевою монтировкою. В подальшому вказала на місце в кімнаті будинку на якому сиділа вона та ОСОБА_8 та куди зайшов ОСОБА_6 .. Далі, вийшовши до веранди, ОСОБА_4 , показала в якому положенні знаходився ОСОБА_6 перед тим, як вона його штовхнула в спину, при цьому вказала, як вона правою рукою його штовхнула, в результаті чого він упав обличчям до бетонної площадки, детально вказавши позицію його тіла, а саме те, що він лежав на животі, обличчям до низу. Після цього ОСОБА_4 , показала, як на території подвір`я, вона обома руками штовхнула ОСОБА_6 , в результаті чого він упав на землю обличчям до низу та знаходився в лежачому положенні на лівому боці.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.01.2020 року, за участі свідка ОСОБА_8 , вбачається, що останній на місці події показав, що 23.01.2020 року, у вечірню пору, він перебуав у ОСОБА_4 , де вони разом з її співмешканцем та сином випивали. В подальшому між ОСОБА_4 та її співмешканцем, ОСОБА_6 , виник конфлікт, під час якого остання два рази штовхнула свого співмешканця. Перший раз він упав обличчям вперед на бетонну площадку що заходиться перед будинком та розбив носа, другий раз впав на туж площадку, але вже на спину та задню частину голови.
Відповідно до даних висновку експерта №11 від 30.01.2020 року, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , причиною його смерті явилася тупа закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалася забоєм головного мозку, крововиливами над та під тверду мозкову оболонку, а також під м`яку мозкову оболонку та яка в своєму перебігу ускладнилася набряками головного мозку, який і явився безпосередньою причиною настання смерті ОСОБА_6 ..
Зазначений висновок знаходить своє підтвердження в наявності морфологічних ознак забою головного мозку, крововиливів над та під тверду мозкову оболонку, крововиливів під м`яку мозкову оболонку та наявністю набряку головного мозку та його оболонок.
Таким чином, тупа закрита черепно-мозкова травма стоїть в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_6 .
Тупа закрита черепно-мозкова травма могла утворитися внаслідок дії на голову (ї тім`яно-потиличну та лобну частини) тупих твердих предметів, вірогідніше за все з розповсюдженою контактуючою поверхнею. Можливість утворення даної травми від падіння ОСОБА_6 на площину із положення «стоячи» або близького до нього,без попередньо наданого значного прискорення не виключається.
Виходячи з характеру морфологічних змін встановлених при розтині трупа, даних оперативного втручання, даних медичних документів, можливість отримання ОСОБА_6 зазначеної черепно-мозкової травми в термін 23.01.2020 року не виключається.
Зазначена закрита черепно-мозкова травма, яка потягла за собою смерть ОСОБА_6 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, оскільки становила загрозу для його життя.
Характер та клініка закритої черепно-мозкової травми являється безперечним показом для термінового оперативного втручання (лікування), що було виконано в умовах Бершадської ОЛІЛ 25.01.2020 року.
Згідно із даними медичних документів, смерть ОСОБА_6 була констатована ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09:50 год.
Характер трупних явищ, досліджених при проведенні судово-медичної експертизи, не протирічить даним викладеним в медичних документах.
Встановлені при експертизі трупа ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер справа могли утворитися внаслідок непрямої дії тупих твердих предметів, що зокрема могло мати місце як при здавленні правої половини груді в напрямку спереду назад, так і при падінні на площину з послідуючою дією травмуючої сили в цьому ж напрямку. Ці тілесні ушкодження в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_6 не стоять та мають ознаки середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень.
Ушкодження у вигляді перелому кісток носа могло утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_11 не стоять.
Тілесні ушкодження у вигляді саднин на обличчі та поверхневої рани на підборідді могли утворитися внаслідок дотичної до поверхні шкіри дії тупих твердих предметів з нерівною (шорсткою) контактуючою поверхнею. Ушкодження у вигляді саднин та поверхневої рани мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку із смертю ОСОБА_6 не стоять.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №25 від 19.03.2020 року ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії, стан повної ремісії. ОСОБА_4 , на час скоєння інкримінованого їй діяння, перебувала поза будь яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, а також поза гострим проявом психічного захворювання, на яке вона страждає, що не супроводжувалося вираженими порушеннями в сфері емоцій, мислення, волі, порушенням пам`яті, інтелекту, психотичною симптоматикою, втратою критичних і адапційних здібностей, та не позбавляло її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними стосовно інкримінованого їй діяння.
Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
Крім цього, статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими і, аналізуючи їх зміст, приходить до наступних висновків.
Показання свідка ОСОБА_8 суд вважає логічними, послідовними й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, його наслідків та що не заперечується і самою обвинуваченою.
Таким чином, окрім визнання обвинуваченим своєї винуватості, в обґрунтування вироку, суд покладає показання свідка ОСОБА_8 , оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Також, досліджені в судовому засіданні висновки експертів суд вважає достовірними і покладає їх в обґрунтування вироку, беручи до уваги дачу їх кваліфікованими, компетентними і не зацікавленими у справі експертами та узгодженість з сукупністю інших доказів по справі.
Згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази - чіткі і переконливі показання свідка, узгоджені з даними протоколу огляду місця події, протоколів проведення слідчих експериментів та висновків експертів, дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 119 КК України, тобто як вбивство, вчинене через необережність.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться вПостанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання"зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є її щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючі ознаки ОСОБА_4 та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання, а також те, що обвинувачена позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження скоєння нею нових злочинів буде обрання їй покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, тому слід призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки із покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1, ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1