Провадження № 1-кс/554/4793/2021
УХВАЛА
Іменем України

18 березня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000464 від 23.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про арешт майна, погоджене прокурором, у якому прохали накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку проведеного 13.03.2021 року за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий просив клопотання задовольнити, накласти арешт на речі, які були вилучені під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 . Слідчий наголошував, що крім того, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, просив накласти арешт на вилучене майно з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна підозрюваного. При цьому зазначив, що саме механізм вчинення кримінальних правопорушень, а саме вчинення шахрайських дій по відношенню до майна потерпілих, що інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 , дає підстави вважати вказані речі речовими доказами.

Захисник та власник майна ОСОБА_5 заперечували щодо накладення арешту на майно, вважають, що клопотання слідчого необґрунтоване та безпідставне, оскільки слідчим не доведено, що вказане майно є речовим доказом, а також належність цього майна підозрюваному ОСОБА_5 .

Встановлено, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції у Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464 від 23.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що будучи раніше судимим за майнові злочини, маючи незняту та непогашену судимість, ОСОБА_5 вирішив збагатитися шляхом незаконного заволодіння майном громадян шляхом шахрайства. Перебуваючи в м. Кременчук Полтавської області, останній на шлях виправлення не став та вирішив продовжити злочинну діяльність і визначив вчинення злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном, як основне джерело свого збагачення та існування.

Переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері злочинів проти власності, в 2019 році організував злочинну групу у складі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця м. Кременчук Полтавської області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця м. Кременчук Полтавської області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця м. Кременчук Полтавської області, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця м. Кременчук Полтавської області та інших невстановлених слідством осіб.

27.04.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчук Полтавської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, непрацюючому, неодруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому, повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 263 КК України.

06.05.2020 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 з місця проживання втік, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховувався від органів досудового розслідування.

31.07.2020 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 190 та ч. 1 ст. 263 КК України.

23.09.2020 постановою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 виділено, з матеріалів досудового розслідування за № 0000970 від 16.10.2019 року в оригіналах та копіях матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваних ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріали досудового розслідування в окреме провадження №0000464.

30.09.2020 матеріали кримінального провадження № 0000970 від 16.10.2019 направлено до суду з обвинувальним актом.

12.03.2021 о 17 год. 38 хв. затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави №1-кс/554/15610/2020 від 18.11.2020.

13.03.2021 року за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, в результаті якого вилучено речі та предмети, які постановою слідчого від 10.12.2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1), конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3), відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Суд бере до уваги те, що існує наявність розумних підозр вважати, що вилучені під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальні об`єкти є доказом злочину у вказаному кримінальному провадженні, а саме, що вилучені речі могли використовуватися з метою незаконних дій. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що вказані речі, що були вилучені під час обшуку, підлягають арешту, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, оскільки можуть слугувати доказом обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, у слідчого судді є достатні підстави вважати, що за допомогою вилучених мобільних телефонів, а також комп`ютерної техніки могли розміщуватися оголошення про продаж автомобілів, за їх допомогою здійснюватися спілкування з особами, що причетні до даного кримінального правопорушення. У зв`язку з цим, суд вважає, що вказане майно може містити інформацію про обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, суд бере до уваги, доводи слідчого, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України, в якому звинувачується підозрюваний передбачає покарання у виді конфіскації майна, а також те, що діями підозрюваного заподіяно матеріальні збитки потерпілим на суму близько 250 тис. грн.

Слідчий суддя вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_5 , суспільний інтерес переважає приватні інтереси власника майна. Вказане втручання у приватне життя даної особи здійснюється на підставі кримінального процесуального кодексу та переслідує легітимну мету.

Розглянувши необхідність та пропорційність втручання, слідчий суддя приходить до висновку про потребу органу досудового розслідування накладення арешту на майно підозрюваного з метою збереження речових доказів, забезпечення можливої конфіскації та цивільного позову, а також недопущення приховування майна, належного підозрюваному.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку, проведеного за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, а саме на:

1) ноутбук «Acer», серія «F5-574G-58KO», s/n NXG3BEV00155110-AB67600 та ноутбук «Lenovo» s/n PFOX9NK;

2) системний блок «Game max» s/n 20819361W03519;

3) п`ять платіжних терміналів «Veri Fone VX670» та два блоки паперу-стрічки (17шт.);

4) мобільний телефон «Lenovo А2010-а» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та мобільний телефон «SAMSUNG GT-S5350» з сім-карткою ТОВ «лайфселл» та флеш-накопичувачем «San Disk»;

5) стартові пакети ПрАТ «Київстар» в кількості 5шт., а саме: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та скетч-картка ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 ;

6) пристрій для зчитування карт марки «MSR 605» з зарядним пристроєм до нього та картонну коробку з макетами банківських карток із магнітними стрічками.

Вилучене майно зберігати в камері схову СУ ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2-Б,

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1