Житомирський апеляційний суд
Справа №292/770/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 368 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 06.11.2020 у кримінальному провадженні №0000112 за ч.1 ст. 368 КК України щодо ОСОБА_7 (далі Бігула), зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в:

Цим вироком Бігулу визнано невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та виправдано його на підставі п. 3 ч.1 ст. 373 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно висунутого обвинувачення, Бігула вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України, - будучи службовою особою, отримав неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища за таких обставин.

О 08 год 48 хв 27.02.2018 лісничий Новозаводського лісництва Пулинського району ДП "Житомирське лісове господарство" Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства Бігула під час телефонної розмови з раніше знайомим йому власником пилорами в с. Новий Завод Пулинського району Житомирської області ОСОБА_9 (далі ОСОБА_10 ), достовірно знаючи, що жодних офіційних договорів про надання послуг (виконання робіт) Новозаводському лісництву з розробки лісосік, лісокультурних робіт та лісозахисних заходів між Павловським та ДП "Житомирське лісове господарство" не укладалося, надав ОСОБА_10 усний дозвіл на здійснення ним лісозаготівельних робіт на території Новозаводського лісництва.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, Бігула, використовуючи своє службове становище, керуючись корисливими мотивами та з метою незаконного збагачення, у ході телефонної розмови 15.03.2018 з приватним підприємцем ОСОБА_10 домовився з останнім про зустріч 16.03.2018 у приміщенні Новозаводського лісництва.

О 09 годині 16 хвилин 16.03.2018 у своєму службовому кабінеті в адміністративному приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_3 , діючи всупереч інтересам служби, використовуючи надані йому повноваження лісничого та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_10 в сумі 15000 грн. за безперешкодне здійснення Павловським лісозаготівельних робіт на території Новозаводського лісництва та безперешкодне вивезення деревини з лісових ділянок вказаного лісництва.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади в органах лісової охорони на строк 3 роки. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вирок суду першої інстанції залишити без змін. Твердить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, законність та обґрунтованість вироку у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши міркування прокурора в підтримання апеляційної скарги, доводи захисника та пояснення обвинуваченого в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків передбачених цією статтею.

Частиною першою статті 368 КК України передбачено кримінальну відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Згідно положень ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи, поза розумним сумнівом.

З матеріалів справи видно, що висновки суду першої інстанції про недоведеність винності обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 не визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні у даному кримінальному провадженні та стверджував, що вранці 16.03.2018 у своєму службовому кабінеті в адміністративному приміщенні АДРЕСА_3 він дійсно одержував гроші від ОСОБА_10 , однак не з метою одержання неправомірної вигоди, а з метою подальшого внесення цих коштів в касу лісництва.

Свідок ОСОБА_10 під час судового провадження послідовно стверджував, що він передавав ОСОБА_11 кошти у розмірі 15000 грн. за отриману лісову продукцію; обвинувачений не вимагав у нього будь-якої неправомірної вигоди та він не мав наміру давати останньому неправомірну вигоду, оскільки ОСОБА_11 в подальшому повинен був внести гроші в касу лісництва.

У матеріалах справи відсутні дані про опис та вилучення у обвинуваченого ОСОБА_11 неправомірної вигоди - грошових коштів у розмірі 15 000 грн, які є предметом інкримінованого ОСОБА_11 кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення також не надано суду доказів використання Бігулою вказаних коштів в своїх інтересах чи інтересах третіх осіб.

Досліджені в судовому засіданні дані протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу від 06.04.2018 - здійснення аудіо-, відео-контролю, та доданого до нього оптичного диску DVD-R 3/37-264 про те, що близько 09 год 16 хв 16.03.2018 у службовому кабінеті Бігули в адміністративному приміщенні Новозаводського лісництва відбулася зустріч та розмову між обвинуваченим та ОСОБА_12 та останній передав ОСОБА_11 пакунок із предметами схожими на грошові кошти (а. с. 100-103 т. 1), не суперечать вищевказаним показанням свідка ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_11 .

З урахуванням результатів інших негласних розшукових заходів, більша частина яких виходить за межі обвинувачення Бігули та не стосується інкримінованого йому епізоду отримання неправомірної вигоди, а також сукупності інших доказів у даному кримінальному провадженні, безпосередньо дослідженими судом першої інстанції та апеляційним судом, у даній справі не спростовані поза розумним сумнівом вищевказані пояснення свідка ОСОБА_10 та пояснення обвинуваченого про те, що він не мав умислу на отримання неправомірної вигоди за вчинення будь-яких дій в інтересах ОСОБА_10 з використанням наданого йому службового становища.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурором не були спростовані доводи захисника про, те що на час проведення НРСД органом досудового розслідування була завищена правова кваліфікація діяння, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про вимагання Бігулою неправомірної вигоди.

При здійсненні оцінки доказів у даному кримінальному провадженні судом першої інстанції не було допущено істотним порушень вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 06.11.2020 у кримінальному провадженні №0000112 за ч.1 ст. 368 КК України щодо ОСОБА_7 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: