Справа № 301/794/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2021 р. слідчий суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції - ОСОБА_3
представника власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000772 від 21.05.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання заступник начальника СВ зазначив, що 17 квітня 2007 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, заздалегідь не маючи на меті виконати зобов`язання, шляхом обману та зловживання довірою потерпілих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , вказавши на недостатність коштів для купівлі вантажних автомобілів для ведення спільного бізнесу, що не відповідало дійсності, незаконно заволодів грошима ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у сумі 35 000 доларів США, що станом на 01.04.2007 року згідно курсу Національного банку України курс долара США відносно гривні становив 176 750,00 грн., які ОСОБА_7 перерахувала міжбанківським переводом на номер рахунку № НОМЕР_1 який належав ОСОБА_4 , який в подальшому знаходячись у відділенні «Райфайзен банку Аваль», що в місті Іршава по вулиці Шевченка, Закарпатської області, таким чином ОСОБА_4 , шахрайським шляхом та зловживанням довірою, заволодів вказаними коштами, чим заподіяв потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду у сумі 175 750,00 грн.
Тим самим, встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

08 квітня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який згідно санкції ч.4 ст.190 КК України, передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна було встановлено, що згідно наявного регіонального інформаційного масиву та бази даних підсистеми HAIC Єдиного державного реєстру МВС за гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстровані слідуючі транспортні засоби:
-ВАЗ НОМЕР_2 , НЗ - НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , 2005 року випуску, зареєстрований 17.09.2020 року;

-ГАЗ 66, НЗ - НОМЕР_5 , кузов НОМЕР_6 , 1991 року випуску, зареєстрований 27.04.2005 року;

-КАМАЗ 5511, H3 02294PE, шасі № НОМЕР_7 , 1984 року випуску, зареєстрований 13.05.2000 року.

Метою накладання арешту на вказане майно є забезпечення можливої конфіскації майна по кримінальному провадженню і в разі не накладення арешту на вказане майно, може призвести до відчуження, зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження та забезпечення можливої конфіскації майна.

У судовому засіданні заступник начальника СВ відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, викладених у клопотанні, просить суд таке задовольнити.
Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання зазначивши, що дане клопотання є передчасним.

Заслухавши думку заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , вивчивши клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до слідуючого.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення відчуження.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000772 від 21.05.2013 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.190 КК України (а.с.3). У відповідності до ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
08 квітня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (а.с.4 - 6).

Згідно довідки Територіального сервісного центру МВС №2146 від 02.04.2021 року №31/7/6-203 (а.с.7) вбачається, що за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані слідуючі транспортні засоби: ВАЗ 21150, НЗ - НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , 2005 року випуску, зареєстрований 17.09.2020 року; ГАЗ 66, НЗ - НОМЕР_5 , кузов НОМЕР_6 , 1991 року випуску, зареєстрований 27.04.2005 року; КАМАЗ 5511, H3 02294PE, шасі № НОМЕР_7 , 1984 року випуску, зареєстрований 13.05.2000 року, що є підтвердженням права власності ОСОБА_4 на зазначені у клопотанні транспортні засоби.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. З чого слідує, що обмеження можливості розпоряджатися та володіти майном носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.
У відповідності до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна підлягає до часткового задоволення.
Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000772 від 21.05.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , а саме :

-ВАЗ 21150, НЗ - AO6467AB, кузов № НОМЕР_4 , 2005 року випуску, зареєстрований 17.09.2020 року;

-ГАЗ 66, НЗ - НОМЕР_5 , кузов НОМЕР_6 , 1991 року випуску, зареєстрований 27.04.2005 року;

-КАМАЗ 5511, H3 НОМЕР_8 , шасі № НОМЕР_7 , 1984 року випуску, зареєстрований 13.05.2000 року,

заборонивши останньому відчужувати вказане майно та передавати на зберігання іншим особам.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Іршавського районного суду : ОСОБА_1