Номер провадження: 11-сс/813/723/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.04.2021 про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора Одеської області яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій,
встановив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Одеської області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій.
28.04.2021 на адресу апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 , в якій він вважає ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та призначити новий розгляд його скарги в суді 1-ої інстанції іншим слідчим суддею.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами 1-ої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Натомість, ч.ч. 1 та 2 ст. 309 КПК України встановлюють вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Також згідно із ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги та ухвали слідчого судді від 19.04.2020, яка додана до апеляційної скарги, фактично скарга ОСОБА_3 була розглянута по суті за його участю в режимі відеоконференції та відмовлено в її задоволенні.

Також, суддя-доповідач враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Більш того, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачає, що однієї із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Натомість, системний аналіз зазначеної норми Конституції України засвідчує, що забезпечення права на апеляційний перегляд виникає після розгляду справи (кримінального провадження) по суті.

Окрім того, ч. 3 ст. 309 КПК України встановлює, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Отже, даний перелік не містить ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб органів досудового розслідування, слідчого та прокурора, та зобов`язання вчинити певні дії, в зв`язку з чим ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.04.2020 оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, про що зазначено в резолютивній частині ухвали слідчого судді.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії апеляційного суду, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді, на яку, згідно із законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що до неї необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч. 4 ст. 399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження, та повернути особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 309, 392, 399, 405, 419, 422, 532 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.04.2021 про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора Одеської області яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати заявнику ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили, а особою, яка утримується під вартою, у той же строк, з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2