Справа № 372/4386/20
Провадження 1-кс-75/21
ухвала
Іменем України
09 лютого 2021 року м.Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ЗАТ «Київгума» звернувся до суду суду із клопотанням, в якому посилаючись на необґрунтованість накладення арешту на майно, просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді від 24.12.2020 року арешт земельних ділянок , які перебувають в користуванні ЗАТ «Київгума», оскільки накладення арешту на вказані земельні ділянки, які в подальшому передані в суборенду позбавляють можливості товариства яке знаходиться на стадії ліквідації отримувати прибуток для погашення боргових зобов`язань.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просить його задовольнити з підстав викладених у клопотанні, вказавши що на даний час існують рішення суду що набрало законної сили, тому арешт накладено безпідставно.
Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили. Хоча про час та місце слухання справи повідомлялися неодноразово, матеріали кримінального провадження до суду не надали.
При наданні правової оцінки вимогам клопотання приймаю до уваги наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наданих слідчому судді матеріалів та пояснень учасників процесу вбачається, що слідчим СВ ОбухівськогоВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001684 від 16.12.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 364-1, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 382 КК України
Відповідно до ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 24.12.2020 по справі №372/4386/20 в рамках кримінального провадження №0001684 від 16.12.2020 року постановлено ухвалу про та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:108:0110, :90:415:0130, що передані у користування/оренду ЗАТ «Київгума».
Накладено арешт на об`єкт нерухомості Будинок відпочинку та спортивний майданчик, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:108:0110, що передана у користування/оренду ЗАТ «Київгума» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; номер запису про право власності 38466771).
Накладено арешт на об`єкт нерухомості Дачний будинок № 86, садове товариство «Французьке котеджне містечко», який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :90:415:0130, що передана у користування/оренду ЗАТ «Київгума» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 33164791). Встановлено заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:108:0110, :90:415:0130.
Таким чином в рамках кримінального провадження №0001684 від 16.12.2020 року застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна та заборона вчиняти певні дії.

Доводи клопотання та твердження представника про необґрунтованість накладення арешту на вказане майно не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду та суперечать чинним судовим рішенням з цього питання.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.2 п.п.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що продовжують існувати обґрунтовані ризики того, що в подальшому земельні ділянки на які накладено арешт, при його скасуванні може бути користувач, а також можуть бути відчужені, з метою перешкоджання проведенню досудового розслідування.

Крім того, з пояснень учасників процесу вбачається, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню триває.

При вирішенні питання про арешт майна відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Накладення арешту на спірне майно здійснено з дотриманням положень ст.ст. 170-173 КПК України.

Крім того, з наданих матеріалів убачається, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів встановити їх достатність для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.

В межах цього судового розгляду не було доведено обставини, які б вказували на те, що в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження як арешт майна відпала потреба.

Таким чином, на час вирішення клопотання досудове розслідування, в межах якого було накладено арешт на рухоме майно, не завершено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.131 КПК України, кримінальне провадження триває, тому потреба у такому арешті не відпала.

Відповідно до п.п.15,16 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Враховуючи викладене, у судовому засіданні не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для задоволення вимог клопотання, доводи клопотання не були підтверджені належними і допустимими доказами, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 376 ч. 2 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 ОСОБА_3 про скасування арешту майна, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1