НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
28 травня 2021 року Справа № 314/4953/19

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Запоріжжя, яка не має постійного місця проживання, тимчасово проживає в АДРЕСА_1 , не працює, має середню спеціальну освіту, незаміжня, раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

встановив:
05.10.2019, в ранковий час доби, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, проникла до повністю огородженої території садового будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_5 та сторонніх осіб, з поверхні криши господарської будівлі (літній душ), викрала металеву бочку, об`ємом 200 л, товщиною металу 5 мм, загальною вартістю 375 гривень (згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2989 від 21.10.2019), яку за допомогою м`язової сили рук скинула до землі та викотила за територію двору, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши останній матеріальну шкоду у розмірі 375 гривень.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища.

В 20-х числах жовтня 2019 року, в ранковий час доби, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, знаходячись в гостях у потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який тимчасово мешкає в будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що потерпілий ОСОБА_8 спить та не спостерігає за її діями, таємно з меблевої тумби, яка розташована у спальній кімнаті будинку, викрала ефірний приймач «STR-8502» у корпусі чорного кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № 3362 від 23.11.2019 складає 500 гривень 00 копійок, після чого у кишені куртки винесла його з домоволодіння, тим самим покинула місце вчинення злочину у подальшому розпорядившись викраденим нею майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на зазначену суму.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

13.03.2020, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне проникнення у житло та не маючи умислу на скоєння іншого кримінального правопорушення, діючи всупереч статті 30 Конституції України, що гарантує кожному громадянину недоторканість житла чи іншого володіння особи, кримінально-правовій охороні недоторканності житла чи іншого володіння особи, статті 12 Загальної декларації прав людини, статті 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, через незачинену на замикаючий пристрій вхідну хвіртку проникла на повністю огороджену територію дачного подвір`я АДРЕСА_1 знаючи, що вона знаходиться у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого не зупиняючись на досягнутому, прослідувала до вхідних дверей розташованого на території садового будинку, де за допомогою ножа, який був при ній, відкрила внутрішній замок та таким чином незаконно проникла до житла, де приблизно о 20 год. 00 хв. 13.03.2020 була помічена власницею ОСОБА_9 .

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення, повністю визнала свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялася. Також обвинувачена визнала пред`явлені потерпілими цивільні позови.

З урахуванням повного визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена, ОСОБА_4 , пояснила суду, що вона дійсно, у вказаний час та за вищезазначених обставин, викрала металеву бочку з літнього душу, яку після вчинення кримінального правопорушення, здала на металобрухт, ефірний приймач, який після вчинення кримінального правопорушення продала. Також ОСОБА_4 пояснила суду, що вона дійсно, без дозволу потерпілої ОСОБА_5 , проникла до її садового будинку.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченої.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, є її щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченої, відсутність у неї судимостей, наявність обставини, що пом`якшує її покарання та тяжкість вчинених нею кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 на суму 400 грн., суд визнає таким, що підлягає частковому задоволенню на суму 375,00 грн., а цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 на суму 600,00 грн. суд визнає таким, що підлягає частковому задоволенню на суму 500,00 грн., з урахуванням встановлених у справі обставин щодо вартості викраденого майна, а також з огляду на неподання потерпілими доказів на підтвердження іншої вартості, зазначеної у позовах.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченій під час судового розгляду не заявлялось. Документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 75, 76, ч. 1 ст. 162, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

2. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

3. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

4. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

5. Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 375,00 грн. (триста сімдесят п`ять гривень) в рахунок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В задоволенні решти позову відмовити.

6. Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 500,00 грн. (п`ятсот гривень) в рахунок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В задоволенні решти позову відмовити.

7. Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1