Номер провадження: 11-сс/813/944/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського рай суду м. Одеси від 04.06.2021, якою в межах кримінального провадження №0001266 від 10.11.2020 стосовно:
ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зведенівка Шаргородського р-ну Вінницької обл., громадянки України, не заміжньої, із вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0001266 від 10.11.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосовано стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01.08.2021 в межах строку досудового розслідування із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 600 грн. та покладенням на підозрювану у разі внесення застави строком до 04.08.2021 в межах строку досудового розслідування обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, в зазначеному кримінальному провадженні органом досудового розслідування було доведено неможливість застосування стосовно підозрюваної більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів з огляду на існування ризиків можливого переховування останньої від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлених тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватою, суспільно-небезпечним характером кримінального правопорушення, можливістю підозрюваної ознайомлюватись із анкетними даними свідків в провадженні, відсутністю працевлаштування, постійного джерела прибутку та офіційного заробітку.

Окрім того, слідчий суддя, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваної, обставини кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки ймовірного вчинення правопорушення, тяжкість покарання, а також наявність вищезазначених ризиків, дійшов переконання про необхідність визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною її процесуальних обов`язків.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, вважаючи застосований стосовно його підзахисної запобіжний захід необґрунтованим та занадто суворим з огляду на наступне:
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що у клопотанні слідчого містяться лише абстрактні посилання на ризики та наявність жодного із них не доведена, натомість, всі документи та матеріали стороною обвинувачення вже вилучені, доказів намірів підозрюваної вчинити інше кримінальне правопорушення немає, ОСОБА_8 має постійне місце проживання в м. Одесі, ніколи раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, ФОП ОСОБА_10 має намір прийняти останню на роботу на посаду клінінг-менеджера у разі зміни апеляційним судом запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою;
- слідчим суддею не наведено в ухвалі підстав для визначення розміру застави, яка перевищує розмір застави, зазначений у клопотанні.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням її волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до матеріалів провадження, 04.06.2021 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України (а.с. 102-107), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4-х до 7-ми років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З огляду на те, що в апеляційній скарзі не порушується питання щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останньої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України є обґрунтованою та полягає в наступному.
У період часу з початку 2020 року, більш точний встановити не виявилося можливим, по 03.06.2021 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи єдиний протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , попередньо розподілили між собою ролі та займалися сутенерством, вчиняючи дії по забезпеченню заняттям проституцією невстановлених на теперішній час повій, у квартирі що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
При цьому, ОСОБА_8 виконувала функції «керівника», зокрема, здійснювала підбір приміщень, зручних для організації місць розпусти та забезпечувала їх функціонування, яке полягало у сплаті орендної плати за користування приміщеннями, наданні рекламних оголошень у мережі Інтернет, здійснювала підбір жінок із привабливою зовнішністю, які надавали добровільну згоду на зайняття проституцією, приймала замовлення від клієнтів та супроводжувала повію на адресу замовника, контролювала її поведінку та час проведений із клієнтом, отримувала грошові кошти за надані повією послуги інтимного характеру; ОСОБА_11 виконувала функції «адміністратора» салону інтимних послуг, які полягали у наданні рекламних оголошень про надання сексуальних послуг повіями у мережі Інтернет на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийманні замовлень від клієнтів, підборі повій та проведення із зацікавленими особами співбесіди, під час якої розповідала про умови «роботи», які були визначені ОСОБА_8 , обговорювала прибуток, від вартості наданих послуг інтимного характеру та інші обставини пов`язані з наданням сексуальних послуг; ОСОБА_13 та ОСОБА_12 виконували функцію «водіїв» (помічників), шляхом забезпечення транспортом та здійснення доставлення повії до замовника, відвернення від насильства чи обману з боку клієнта, контролювали час проведений повією з клієнтом та отримання грошей, за надані нею послуги сексуального характеру, які в розподіляли зазначені кошти між усіма учасниками протиправної діяльності.
Зазначена підозра повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Водночас, апеляційний суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що заявлені органом досудового розслідування ризики не доведені з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрювана ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлені тим, що: остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, пов`язаного з сутенерством, відповідальність за який встановлена лише у виді позбавлення волі строком від 4-х до 7-ми років; не заміжня, офіційно не працевлаштована, тобто не має постійного прибутку та стабільного джерела доходу, а також міцних соціальних зв`язків; має процесуальну можливість знайомитись із матеріалами провадження та, як наслідок, анкетними даними свідків.
Що стосується посилань захисника на те, що підозрювана ОСОБА_8 має постійне місце проживання в м. Одесі та раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, колегія суддів приймає до уваги такі доводи, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обставини вчинення злочину, в якому остання обґрунтовано підозрюється та характеристику її особи.
Оцінюючи твердження сторони захисту про те, що ФОП ОСОБА_10 має намір прийняти підозрювану ОСОБА_8 на роботу на посаду клінінг-менеджера у разі зміни останній міри запобіжного заходу, про що захисником був доданий до апеляційної скарги гарантійний лист, апеляційний суд зауважує, що характеристика особи підозрюваного та наявності у кримінальному провадженні певних ризиків оцінюється на момент розгляду слідчим суддею клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу, натомість, подальше офіційне влаштування підозрюваної на роботу не відіграє вирішальної ролі у вказаному апеляційному розгляді та не свідчить про наявність обставин вважати, що вищевказані апеляційним судом ризики перестали існувати.
Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення її належної процесуальної поведінки.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Колегія суддів критично оцінює посилання захисника на те, що слідчим суддею не наведено підстав визначення розміру застави, який перевищує зазначений слідчим у клопотанні, вважаючи їх вочевидь помилковими з огляду на наступне.
Відповідно до матеріалів провадження, в прохальній частині клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий просив застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу застави у розмірі саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (а.с. 7).
При цьому, слідчий допустив помилку в розрахунках того, скільки у гривневому еквіваленті складає застава у визначеному розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, зазначивши, що 168 160 грн.
Натомість, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», у 2021 році прожитковий мінімум на 1-ну працездатну особу з 01.01.2021 встановлений у розмірі 2270 грн.
Таким чином, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на теперішній час у грошовому еквіваленті складає 181 600 грн., на підставі чого встановлений слідчим суддею розмір застави є вірним, а також вмотивованим та обґрунтованим, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, з огляду на майновий та сімейний стан підозрюваної, обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкості покарання та наявності встановлених вище ризиків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, зважаючи на те, що, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає та ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін як законна, обґрунтована та вмотивована.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182-183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.06.2021, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.08.2021 із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 600 грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4