Комінтернівський районний суд м.Харкова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження, відомості про кримінальні правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза № 0000363 від 18.09.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Первомайськ Харківської області; громадянина України; з середньою освітою; не одруженого; має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; інвалідностей не має; офіційно не працевлаштованого; зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

1) 12.12.1996 року Первомайським міським судом Харківської області за ч.1 ст. 229-6 КК України (в ред. 1960 року) до 1 року позбавлення волі, з застосуванням ст.46-1 КК України (в ред. 1960 року), відстрочено виконання вироку строком на 1 рік;
2) 23.05.1997 року Первомайським міським судом Харківської області за ч.2 ст.206, ч.2 ст.141, ч.3 ст.140, ст.42 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 02.09.1998 року на підставі ст.2 п. «а» Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року;
3) 11.02.2000 року Первомайським міським судом Харківської області за ч.1 ст.142 КК України (в ред.1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
4) 19.05.2004 року Первомайським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185, ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 29.11.2007 року;
5) 27.04.2011 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;
6) 28.10.2015 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
7) 10.01.2019 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 1190,00 гривень, який сплачений 26.03.2019 року

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2020 року близько 19 годин 40 хвилин, ОСОБА_6 , будучи судимим за кримінальні правопорушення у сфері проти власності на шлях виправлення не став, перебуваючи поряд із жилим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , а саме навпроти 2 під`їзду, підійшов до вхідних дверей та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб, шляхом вільного доступу відірвав фрагмент вхідних дверей до під`їзду виготовленого з металевого листа торгової марки ТМ «КС-Домофон Харків», сірого кольору, вартістю, згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи 1177 грн.00 коп., на якій була встановлена панель домофону торгової марки «КС-2006» вартістю, згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи 950 грн.00 коп., із світлодіодом, вартістю згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи 54 грн.00 коп. та кнопкою виходу із під`їзду, вартістю, згідно з висновком судової - товарознавчої експертизи 75 грн.00 коп. Після чого ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підійшов до пункту прийому металобрухту і здав викрадений ним фрагмент дверей, тим самим таємно викрав вищевказане майно, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши тим самим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , майнову шкоду на загальну суму 2256 грн.00 коп..

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину, не оспорював фактичних обставин, дав суду показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, як про це викладено в обвинувальному акті, а саме що він дійсно 17.09.2020 року близько 19 годин 40 хвилин, знаходився поряд із жилим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , навпроти 2 під`їзду, підійшов до вхідних дверей та відірвав металеву частину вхідних дверей, на якій була встановлена панель домофону із світлодіодом та кнопка виходу з під`їзду. Вказаний фрагмент дверей здав до пункту прийому металобрухту. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_9 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення та беручи до уваги, що учасники судового розгляду не оспорюють фактичних обставин справи, суд розглядає справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, у суду немає сумніву в добровільності позиції учасників судового розгляду. Судом роз`яснені правові наслідки розгляду даної кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а саме що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином суд дійшов до висновку, що під час судового розгляду винуватість обвинуваченого доведена повністю, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебуває на обліку з 2010 року з діагнозом розлад психіки та поведінки внаслідок вживання стимуляторів, за місцем мешкання характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, інвалідностей не має, має постійне місце проживання, раніше неодноразово судимий, в тому числі останнього разу 10.01.2019 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 1190,00 гривень, який було сплачено згідно довідки цього суду від 01.04.2021 року №01-23/103/2021, а саме 26.03.2019 року.
Згідно досудової доповіді, складеної старшим інспектором Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

На підставі ст. 66 КК України як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк та в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

В рамках вказаного кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
У вказаній справі 02.02.2021 року потерпілим ОСОБА_9 подано цивільний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Вказаний позов подано потерпілим після початку судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене вище, цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, ОСОБА_9 не позбавлений права звернутися з цивільним позовом до ОСОБА_6 в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 628 грн. 04 коп..

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100,124, 128, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 залишити без розгляду, роз`яснивши ОСОБА_9 право звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства.
Стягнути зі ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 7 від 24.11.2020 року в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 (чотири) коп..
Речовий доказ диск CD-R VIDEX 700MB 80 MIN за №07041814 з відеозаписом з камери відеоспостереження, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 -зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя - ОСОБА_1