Справа № 632/596/21
провадження № 1-кп/632/82/21

Вирок

Іменем України

19 квітня 2021 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Первомайський кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, громадянина України, який має професійно - технічну освіту, в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В ніч з 15 на 16 лютого 2021 року, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яким користується ОСОБА_5 . Виявивши, що на території домоволодіння нікого не має, у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на викрадення чужого майна з житлового будинку.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що на території домоволодіння нікого не має, ОСОБА_4 переліз через паркан. Перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом зриву двох навісних замків за допомогою металевого прута проник до житлового будинку, звідки, таємно, викрав два металеві ліжка загальною вартістю 500 гривень.

Після вчиненого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, в ніч з 15 на 16 лютого 2021 року, перебуваючи біля домоволодіння потерпілої, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та переконавшись, що там нікого не має, переліз через паркан вказаного домоволодіння, де шляхом зриву двох навісних замків, за допомогою металевого прута, проник до житлового будинку звідки викрав два металеві ліжка, після чого з місця скоєння правопорушення зник.

У вчиненому злочині щиро кається. Не заперечує проти того, щоб справа слухалася в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав повністю, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає недоцільним досліджувати докази стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Таким чином, оцінюючи у сукупності встановлені обставини, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаної з проникненням у житло доведена у повному обсязі, і його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого суд не вбачає.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який кваліфікується як тяжкий злочин, особу винного, який задовільно характеризується по місцю проживання, що останній раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при засудженні до покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст. 75 КК України.

При цьому, суд погоджується з висновками досудової доповіді органу пробації, оскільки органом пробації враховано в повному обсязі характер і ступень небезпечності для суспільства вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, середній ризик скоєння повторного кримінального правопорушення, а також погоджується з висновком органу пробації в частині можливості призначення покарання ОСОБА_4 без позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обиралась.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження не містять доказів щодо оплати судовому експерту за рахунок Державного бюджету України витрат за проведення експертизи.
Отже, питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат за проведення експертизи судом не розглядалося.
Долю речових доказів вирішити згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпілою у справі не заявлявся.
Керуючись ст. 370, ст. 371 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєння кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: два металеві ліжка, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 , - залишити потерпілій за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1