Справа №127/1644/16-к
Провадження №1-в/127/423/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 заяву засудженого ОСОБА_4 про зняття судимості,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про зняття судимості. Клопотання мотивовано тим, що з дня відбуття покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2016 минуло більше чотирьох років. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що після зазначеного вироку не вчинив жодного злочину.
ОСОБА_5 в судове засідання доставлений не був. Разом з тим, суд враховує, що згідно із заявою засудженого, останній просить здійснити розгляд заяви за його відсутності.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого, оскільки правові підстави для дострокового зняття судимості відсутні.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви та особової справи засудженого, суд дійшов до такого висновку.
Частиною першою статті 538 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано, що після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Частиною першою статті 88 Кримінального кодексу України (далі КК) визначено, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 89 КК такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за нетяжкий злочин, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення. Згідно ж з пунктом 8 зазначеної статті - особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
Частиною третьою статті 90 КК визначено, що у разі, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).
Зі змісту частини першої статті 91 КК слідує, що у разі, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 КК.
При цьому, частиною другою статті 91 КК визначено, що зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 КК.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_4 27.07.2016 був засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області за статтею 198 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді 3 місяців арешту. Відповідно до частини четвертої статті 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді 3 місяців арешту за зазначеним вироком та у виді 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2015. Зазначені вироки допущені до самостійного виконання.
Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2016, яка міститься в матеріалах особової справи, звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком скасовано та останнього направлено для відбування призначеного покарання.
Крім того, з матеріалів особової справи засудженого випливає, що на даний час в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою та третьою статті 185, частиною другою статті 289 КК.
З огляду на викладене, враховуючи наявність зазначеного кримінального провадження, суд вважає, що ОСОБА_4 зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці не довів своє виправлення.
Крім того, суд приймає до уваги, що на час звернення засудженого ОСОБА_4 до суду з даною заявою, не минуло більше половини строку зняття судимості, встановленого частиною першою статті 89 КК, а тому правові підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання, що в задоволенні заяви засудженого необхідно відмовити.
Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про зняття судимості за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2016 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.

Суддя: