Справа № 308/2473/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , у відсутності учасників судового розгляду, розглянув в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/97/21, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 02. 2021.
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу увигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 20. 04. 2021 включно та визначено заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн., щодо:

ОСОБА_8 , 02. 01. 1970 року народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, з повною середньою освітою, інваліда ІІ групи, в порядку ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи.
Із клопотання та матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 23. 02. 2021 близько 18 год. 40 хв., реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим, тобто діючи таємно, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_9 разом з підозрюваним, в ході раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою доведення вказаного злочинного наміру до кінця здійснив декілька осередків підпалу, а саме: піднявся на горище вказаного будинку, де за допомогою заздалегідь заготовленої речовини для пришвидшення процесу загоряння, підпалив ганчірку та кинув її серед речей, які там зберігалися, внаслідок чого вказане горище почало горіти. У подальшому спустився на перший поверх будинку та здійснив підпал дверей та стола. Після вказаних дій ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

-2-

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував наявністю ризиків, передбачених п. п. 1 , 3 , 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке відноситься до категорії тяжких за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 може чинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування або суду, та незаконно впливати на потерпілу й свідків в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що підозрюваний не бажає сприяти розкриттю злочину, оскільки відмовився надавати пояснення. Інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 особи, оскільки для застосування домашнього арешту немає належного житла та згоди осіб, у яких до цього проживав підозрюваний.
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, при розгляді клопотання знайшли своє підтвердження ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Також слідчий суддя врахував і дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 який в порядку ст. 89 КК України вважається не судимий, непрацюючий, офіційно неодружений, з повною середньою освітою, на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 , близько трьох місяців, попередньо проживав за адресою: АДРЕСА_2 , є інвалідом ІІ групи. Також слідчим суддею констатовано про відсутність відомостей, що за станом здоров`я, підозрюваний ОСОБА_6 не може утримуватися в умовах СІЗО, незважаючи на вади здоров`я. Також, з урахуванням майнового стану ОСОБА_6 , слідчий суддя визначив і розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн., який у разі його внесення, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 25. 02. 2021 скасувати та постанови нову, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою. В обґрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, оскільки вважає застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід надто суворим. Звертає увагу на те, що прокурор не довів, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про застосування запобіжного заходу. Окрім того, підозра пред`явлена ОСОБА_6 є необґрунтованою, оскільки майно, яке начебто намагався знищити підозрюваний, теоретично є його власністю в порядку спадкування за померлою матір`ю. Прокурором не доведено існування ризику щодо можливості вчинення підозрюваним іншого злочину, оскільки останній вважається не судимим в порядку ст. 89 КК України, а також те, що підозрюваний не надавав до даного часу пояснення, оскільки погано почувався. Таким чином, на його думку, приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання, не з`ясував можливість застосування щодо ОСОБА_6 інших (альтернативних) запобіжних заходів. Вважає, що слідчим суддею проігноровані характеризуючи дані особу ОСОБА_6 , який має стійкі соціальні

-3-

зв`язки, цивільну дружину та чотирьох неповнолітніх дітей на утриманні, є інвалідом ІІ групи. Зазначене, на переконання захисника, давало підстави слідчому судді для обрання щодо ОСОБА_6 принаймні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що
-4-

загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000082, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23. 02. 2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, - умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
23. 02. 2021 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 24. 02. 2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 25. 02. 2021, за клопотанням старшого слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 грн.
При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

-5-

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
У відповідності до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, при розгляді клопотання підтверджено наявність ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.
З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 щодо невірної кваліфікації дій підозрюваного, що свідчить про необґрунтованість його підозри, колегія суддів зазначає, що слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

-6-

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Доводи захисника - адвоката ОСОБА_5 про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту не є слушними, виходячи з обставин даного кримінального провадження і даних про особу підозрюваного.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_5 в цій частині безпідставними.
Також, на переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн., є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20. 11. 2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також, апеляційний суд бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України та вимоги ст. 182 цього Кодексу.

-7-

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.
Наведені в апеляції адвокатом ОСОБА_5 інші доводи на захист підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі і міцність його соціальних зв`язків, наявність утриманців, інвалідності, що на думку захисника давали підстави слідчому судді обрати щодо ОСОБА_6 менш суворий запобіжний захід, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника. Не надано захисником і позитивних даних щодо особи підозрюваного, які б свідчили на його користь та дали колегії суддів підстави застосувати йому більш м`який запобіжний захід.
Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.02.2021, якою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн.,- без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: