Справа №585/34/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - Машина
Номер провадження 11-сс/816/120/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.01.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000006 від 08.01.2021 року, яке перебуває в провадженні Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

10.01.2021 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12.20 год 09.03.2021 року з правом внесення застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 113 500 грн. та у разі внесення застави з покладанням на ОСОБА_7 виконання окремих обов`язків, а саме:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати на зберігання до Роменького РВП ГУНП України у Сумській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) докласти зусиль до пошуку роботи.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги в яких:

- підозрюваний ОСОБА_7 просив змінити вид запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт;

- захисник ОСОБА_8 просив ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.01.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою просив обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог підозрюваний ОСОБА_7 вказував, що в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині не винен, його не вчиняв та доказів цього матеріали справи не містять. Наголошував, що хоч він і звільнився з місць позбавлення волі, однак став на шлях виправлення, вживав заходів по працевлаштуванню, робив документи та допомагав своїй хворій бабусі похилого віку. З огляду на викладене вважав, що підстав для тримання його під вартою, в даному випадку, немає та належну процесуальну поведінку здатен забезпечити такий запобіжний захід як домашній арешт.

Захисник підозрюваного також стверджував, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні злочину за ч.2 ст. 289 КК України необґрунтована, як і заявлені стороною обвинувачення ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку захисника, прокурор обмежився виключно стандартними фразами про наявність вказаних ризиків та не надав доказів на їх існування, як не довів і того, що інший більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. Також, захисник переконаний, що слідчий суддя не в повній мірі оцінила вік ОСОБА_7 , міцність його соціальних зв`язків, склад сім`ї, наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики. Крім цього, слідчий суддя визначив занадто високий розмір застави.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які вимоги апеляційних скарг підтримали, просили ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, думку прокурора, який проти задоволення вимог апеляційних скарг підозрюваного та захисника заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Роменського РВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження за № 0000006 від 08.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

08.01.202021 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 09.01.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом з кваліфікуючою ознакою повторність.

10.01.2021 року старший слідчий відділу Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

10.01.2021 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області вказане клопотання слідчого задоволено та відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12.20 год 09.03.2021 року з правом внесення застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 113 500 грн. та у разі внесення застави з покладанням на ОСОБА_7 виконання окремих обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October1994, § 55).

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням апелянтів, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Окрім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення та висновку про обґрунтованість повідомленої йомупідозри.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Відтак, доводи апелянтів про відсутність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними. На даному етапі досудового розслідування вказані твердження апелянтів не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також з огляду на ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на викладене, по при доводи сторони захисту, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених стороною обвинувачення ризиків.

А тому, у зв`язку з цим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

В сукупності із викладеним, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , зокрема те, що підозрюваний офіційного місця роботи немає, не одружений, раніше судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена, те, що ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності і намагався втекти з місця події після вчинення ним кримінального правопорушення, однак був затриманий. Крім цього, за словами прокурора та слідчого ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні і інших кримінальних правопорушень за якими мається кримінальна справ і в іншому суді Сумської області.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 113 500 грн. З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_7 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України та практиці ЄСПЛ, відповідно до якої суб`єкти владних повноважень повинні приділити стільки ж уваги встановленню відповідної застави, як прийняттю рішення про те, чи є необхідним подальше утримання під вартою ( Іванчук проти Польщі п. 66).

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_7 , про які вказували апелянти наявність бабусі похилого віку, міцність його соціальних зв`язків, склад сім`ї, наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Більше того, слід зауважити, що стороною захисту в обґрунтування своїх доводів (позитивна характеристика та міцність соціальних зв`язків підозрюваного) не надано жодних доказів.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження апелянтів, про які зазначено в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.01.2021 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з правом внесення застави, залишити без зміни, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3