Справа № 487/4280/20
Провадження № 1-кс/487/1236/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 02.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001037 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором групи прокурорів третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 02.03.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001037, звернувся 18.02.2021 року з клопотанням до Заводського районного суду міста Миколаєва, про накладення арешту на реєстр нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за 2019 рік та визначити місце його зберігання при матеріалах кримінального провадження № 0001037.

Підставою звернення стало те, що зазначений реєстр нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за 2019 рік має суттєве значення для кримінального провадження № 0001037, з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та являється основним речовим доказом у кримінальному провадженні, який підтверджує факт підроблення підпису ОСОБА_6 в реєстрі нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за 2019 рік та проведення нотаріальних дій без участі особи ( ОСОБА_6 ).

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001037 від 02.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України, за фактами незаконного заволодіння майном ОСОБА_6 та протиправних дій працівника правоохоронного органу, який під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001037 від 02.03.2019 року за ознаками ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, за попередньою змовою з представниками ТОВ «П.А.Ф. ЛТД», шляхом зловживання службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди, всупереч інтересам служби, вніс до офіційних документів завідомо недостовірні відомості щодо відібрання експериментальних зразків підпису та почерку ОСОБА_6 , на підставі яких експертами Одеського НДКЦ МВС проведено відповідну експертизу, яку представниками ТОВ «П.А.Ф. ЛТД» використано на свою користь під час розгляду цивільного позову, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам ОСОБА_6 .
Встановлено, що у провадженні слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходилось кримінальне провадження № 0001037 від 02.03.2019 року за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом незаконного заволодіння вісьмох об`єктів нерухомого майна належних ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_6 стало відомо про те, що 01 листопада 2019 року в рамках кримінального провадження № 0001037 від 02.03.2019 року постановою слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_7 призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.
Судову експертизу було проведено та відповідно до висновків даної експертизи підписи від імені ОСОБА_6 у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій від 03.01.2019 (щодо відчуження належного їй майна) ймовірно виконані нею.
З тексту зазначеного висновку судового експерта вбачається, що на експертизу органом досудового розслідування у якості порівняльного матеріалу було надано експериментальні зразки підписів та почерку ОСОБА_6 , виконані на 25 аркушах паперу формату А4, а також постанова про відібрання зразків підпису та почерку для проведення експертизи від 12.04.2019 року.
Натомість, ОСОБА_6 стверджує, що не була ознайомлена з постановою органу досудового розслідування про відібрання зразків підпису та почерку для проведення експертизи від 12.04.2019 року, а також не надавала зразків підпису та почерку для проведення експертизи.
Під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000115 за ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_8 отримано тимчасовий доступ до речей та документів, а саме матеріалів кримінального провадження № 0001037 від 02.03.2019.
Вивченням, отриманих матеріалів встановлено, що заволодіння майном ОСОБА_6 першочергово відбулось на підставі підписаних від її імені документів, а саме: протоколу загальних зборів ТОВ «ДЮТАЙВ» № 2/19 від 11.02.2019 року, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 ; акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ДЮТАЙВ» без номеру від 12.02.2019, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .
Втім, допитана в рамках кримінального провадження ОСОБА_6 стверджує, що будь-яких документів з приводу відчуження права власності на вказані об`єкти нерухомості та документів з приводу участі, реєстрації та діяльності ТОВ «ДЮТАЙВ» ніколи не підписувала, з приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 не знайома та ніколи її не відвідувала.
27.07.2020 матеріали кримінального провадження №0000115 об`єднано із кримінальним провадженням № 0001037, якому присвоєно єдиний № 0001037.

Крім того, з метою проведення почеркознавчої експертизи отримано ухвалу слідчого судді щодо надання дозволу на отримання тимчасового доступу до речей та документів, що знаходяться у володіння приватного нотаріуса ОСОБА_5 , а саме реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2019 рік з можливістю його вилучення на час проведення експертних досліджень. За результатами проведеного тимчасового доступу нотаріусом ОСОБА_5 відмовлено у наданні зазначеного реєстру посилаючись на норми ЗУ «Про нотаріат» зі вказівкою на обов`язкове особисте надання зазначеного реєстру за запитом експерта з метою проведення експертного дослідження.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Одеси від 21.05.2020 надано дозвіл на проведення обшуку у приватного нотаріуса ОСОБА_5 з метою вилучення реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2019 рік на час проведення експертних досліджень та у подальшому, з метою забезпечення проведення почеркознавчої експертизи 19.06.2020 проведено обшук у приватного нотаріуса ОСОБА_5 , під час якого вилучено реєстр нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за 2019 рік, який цього ж дня направлено експерту.
За результатами проведення експертизи 09.02.2021 отримано висновок експерта № 22853-22855/20-32 від 20.10.2020 відповідно до якого встановлено, що : підпис від імені ОСОБА_6 на сторінці реєстру нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 відносно посвідчення підпису ОСОБА_6 в акті приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ДЮТАЙВ» без номера від 12.02.2019 (номер нотаріальної дії 129-132), виконано не ОСОБА_6 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_6 на сторінці реєстру нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 відносно посвідчення підпису ОСОБА_6 на протоколі загальних зборів ТОВ «ДЮТАЙВ» № 2/19 від 12.02.2019 (номер нотаріальної дії 133-136), виконано не ОСОБА_6 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_6 на сторінці реєстру нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 відносно посвідчення підпису ОСОБА_6 в акті приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ДЮТАЙВ» без номера від 12.02.2019 (номер нотаріальної дії 143-144), виконано не ОСОБА_6 , а іншою особою.

Таким чином, факт підроблення підпису ОСОБА_6 в реєстрі нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за 2019 рік та проведення нотаріальних дій без участі особи ( ОСОБА_6 ) знайшов своє підтвердження, у зв`язку із чим, 10.02.2021 вказаний реєстр нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за 2019 рік визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001037, з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, про що винесено відповідну постанову.
Так, зазначений реєстр нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за 2019 рік має суттєве значення для кримінального провадження № 0001037, з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та являється основним речовим доказом у кримінальному провадженні, який підтверджує факт підроблення підпису ОСОБА_6 в реєстрі нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за 2019 рік та проведення нотаріальних дій без участі особи ( ОСОБА_6 ).

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 цієї ж статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема у вигляді арешту майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у цьому випадку накладається арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

З огляду на викладене, у зв`язку із існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначене вище майно є об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першою статті 170 КПК України, а саме: можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, клопотання слідчого підлягає задоволенню в частині накладення арешту на речовий доказ, порядок зберігання якого визначено ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на реєстр нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за 2019 рік.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1