Справа 688/637/21
№ 1-в/688/38/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка спільне клопотання державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» та заступника голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, мешканця АДРЕСА_1 ,

встановив:

Начальник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» та заступник голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації звернулися до суду із спільним клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що останній відбув 2/3 строку покарання, позитивно характеризується, до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази, стягнення погашені у встановленому законом порядку, має 4 заохочення, працевлаштований.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника виправної колонії, засудженого, думку прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Отже, однією з передумов умовно-дострокового звільнення є фактичне відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.12.2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 12.04.2018 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.09.2018р. внесено уточнення до вироку Хмельницького міськрайонного суду від 04.12.2017 року відносно ОСОБА_5 . В резолютивній частині вироку зазначено: початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 06.07.2017 року.

Початок строку: 06.07.2017 року, кінець строку: 06.01.2022 року. Відбуто 2/3 строку покарання. Невідбута частина покарання станом на 09.03.2021 становить 9 місяців 27 днів.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 відбув частину покарання, за яке можливе застосувати умовно-дострокове звільнення.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підстава для умовно-дострокового звільнення складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення (дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин; постійна свідома участь у суспільно-корисній праці; систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи) та фактичне відбуття певної частини призначеного йому строку покарання.

Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.

Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.02р., суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком суду, а правом і таке звільнення може бути застосоване лише за певних умов.
За даними характеристики, довідки про заохочення і стягнення, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_5 з 08.07.2017р. утримувався в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», де допустив одне порушення вимог режиму утримання, яке виражалося у порушенні розпорядку дня, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене, заохочень не мав.

З 27.04.2018 року відбував покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». За час відбування покарання допустив одне порушення вимог режиму утримання, яке виражалося у зберіганні забороненого предмета, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене, заохочень не мав.

З 07.06.2018 року перебував на лікуванні в лікувальному закладі при державній установі «Райківецька виправна колонія (№73)». За час відбування покарання порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

З 27.07.2018 року відбував покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». За час відбування покарання порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

З 06.11.2018 року перебував на лікуванні в лікувальному закладі при державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)». За час відбування покарання порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

З 20.12.2018 року відбуває покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». За час відбування покарання допустив одне порушення вимог режиму утримання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочувався чотири рази.

Працевлаштований в котельні установи машиністом котельної установки. До праці відноситься позитивно, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Проявляє бажання до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. У 2019 році закінчив Шепетівський навчальний центр за спеціальністю «Токар», у 2020 році здобув спеціальність «Верстатник деревообробних верстатів». Підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом листування, телефонних розмов, побачень,отримує посилки та передачі. Бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура та спорт», «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення». Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.

За весь період відбування покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_5 має 4 заохочення (від 03.10.2019, 07.07.2020, 08.10.2020, 04.01.2021), тобто перед настанням пільги під час відбування покарання, що свідчить про їх несистематичність.

При вирішенні питання про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення враховується весь час відбування покарання, тобто отримання засудженим заохочень на кінцевому етапі відбування покарання та відсутність непогашених стягнень за порушень вимог режиму відбування покарання, дотримання яких є обов`язком засудженого, передбачений КВК України, не можуть свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
На переконання суду, одна лише обставина, що засуджений визнає вину у скоєнні злочину та має декілька заохочень не може свідчити про його виправлення.

Наявність заохочень, які відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого надані за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, що відповідно до вимог КВК України є обов`язком засудженого впродовж всього строку відбування покарання, а не його правом.
З щоденника індивідуальної роботи із засудженим слідує, що з січня 2019 року по липень 2020 року оцінка ступеню виправлення засудженого, що включає показники дотримання вимог режиму утримання, поведінку по відношенню до персоналу і засуджених, ставлення до виконання робіт із благоустрою, до участі в програмах виховного впливу, була задовільною, і лише з липня 2020 року стала доброю, що не в повній мірі свідчить про зразковість його поведінки та сумлінне ставлення до праці.
Крім того, протягом 2019-2020 р.р. адміністрація колонії відмовляла засудженому у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, в застосуванні умовно-дострокового звільнення, посилаючись на те, що засуджений не стає, не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення.

Таким чином, суд враховує поведінку засудженого протягом усього строку відбування покарання, характеризуючі матеріали на засудженого, та дійшов висновку, що надані виправною установою докази не свідчать про виправлення засудженого.
Матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

З огляду на зазначене, і те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до нього не може бути застосовано.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» та заступника голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1