Справа № 476/158/20
Номер провадження 1-кп/482/112/2021
В И Р О К

Іменем України

26 травня 2021 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 08.02.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка, Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, утриманців не маючого, тимчасово не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції за категорією «побутовий правопорушник» з 25.07.2018 року, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_5 , яка разом з останнім проживала за вище вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично у період часу з 25.09.2019 року по 15.01.2020 року вчиняв відносно своєї матері акти психологічного насильства, що призвело до психологічних страждань потерпілої за наступних обставин.
Так, 25 вересня 2019 року о 12:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись за вказаною адресою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом штучного створення безпідставного конфлікту, у вигляді образ та намаганнями вигнати з дому свою матір ОСОБА_5 , вчинив відносно останньої психологічне насильство, після чого з місця події зник, за що постановою Єланецького районного суду Миколаївської області від 17.10.2019 року притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Також, 11 жовтня 2019 року о 16:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи наслідки своїх дій, які можуть призвести до отримання психологічної травми потерпілою особою почав висловлюватися в адресу своєї матері ОСОБА_5 нецензурними словами. На зауваження припинити не реагував та продовжував вчиняти відносно останньої психологічне насильство, за що 17.10.2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, 15 січня 2020 року о 15:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом штучно створеного безпідставного конфлікту, за допомогою образ та погрози фізичною розправою вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство.
За вище вказаним фактом 27.01.2020 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
15.01.2020 відносно ОСОБА_4 був винесений терміновий заборонний припис строком на 5 днів та виставлена форма ризиків.
Таким чином, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у період з 25.09.2019 по 15.01.2020 вчинив відносно ОСОБА_5 акти психологічного насильства, що призвели до психологічних страждань потерпілої, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, за вищевказаних обставин та підтвердив, що дійсно приблизно із 2019 року вчиняв психологічне насильство над своєю нині покійною матір`ю ОСОБА_5 , з якою проживав за однією адресою, що виражалося у вчинених ним сварках в ході яких він виражався на адресу своєї матері нецензурною лайкою. ОСОБА_4 пояснив що його покійна матір доводила його до «сказу», оскільки дорікала йому тим що він не працює, нічого не робить і зловживає алкоголем, на цьому грунті він вчиняв з нею вищевказані сварки.

ОСОБА_4 вказав, що він не пам`ятає конкретні дати коли він вчиняв ці сварки і не пам`ятає кількість таких випадків.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів по справі, окрім доказів що підтверджують притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та характеризуючих обвинуваченого матеріалів.
Обвинувачений не заперечував проти такого розгляду.
Як встановлено судом, постановою судді Єланецького районного суду Миколаївської області №476/311/19 від 17.04.2019року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за наступних обставин:будучи раніше протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 27.02.2019 року о 11:40 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_5 нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340грн.

Постановою судді Єланецького районного суду Миколаївської області №476/941/19 від 17.10.2019 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за наступних обставин: будучи раніше протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2, 11.10.2019 року о 16:00 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 повторно висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_5 нецензурними словами, на зауваження припинити не реагував, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді п`яти діб адміністративного арешту.

Згідно постанови судді Єланецького районного суду Миколаївської області №476/54/20 від 27.01.2020року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за наступних обставин: будучи раніше протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 15.01.2020 року о 15:00 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_5 нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, виганяв з будинку, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340грн.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину , обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання своєї вини, наявність обтяжуючих обставини - вчинення злочину у стані алкогольного спяніння та щодо особи похилого віку, дані про особу винного, який є не судимим в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога КНП «Єланецька ЦРЛ» з діагнозом синдром залежності від алкоголю, не є інвалідом першої чи другої групи, не є військовослужбовцем строкової служби, оцінку органом пробації ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства як високого, виправлення якого не можливе без цілодобового нагляду та контролю в мовах ізоляції позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Суд також враховує позицію прокурора, який вказав, що з огляду на те, що потерпіла на час розгляду справи нажаль померла, а відтак обставини в яких ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у якому він обвинувачується перестали існувати, то його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, оскільки в теперішній час йому немає щодо кого вчиняти домашнє насильство.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин. Таке покарання на думку суду буде законним, справедливим, а також необхідним і достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання 150(сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1