печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , особи, відносно якої вирішується питання про видачу на запит іноземної держави - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу щодо громадянки Республіки Казахстан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання на екстрадиційний арешт для забезпечення видачі на запит компетентних органів Республіки Казахстан,-

В С Т А Н О В И В :

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу щодо громадянки Республіки Казахстан ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання на екстрадиційний арешт для забезпечення видачі на запит компетентних органів Республіки Казахстан.

Клопотання обґрунтовує тим, що вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 11-12.04.2013 ОСОБА_6 визнана винною в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч.ч. 3, 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 393 КК України та засуджена до 10 років позбавлення волі. Вирок вступив в законну силу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17.06.2017 у строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахований термін її попереднього ув`язнення з 14.05.2011 до вступу вироку в законну силу, тобто до 22.10.2014 і час, на який вона була затримана з 13.09.2010 до 16.09.2010, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

07.10.2010 до Генеральної прокуратури України надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Казахстан про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Генеральною прокуратурою України доручено прокуратурі міста Києва забезпечення контролю, за триманням ОСОБА_6 під вартою, а в разі її звільнення забезпечення її затримання і застосування екстрадиційного арешту.

В ході екстрадиційної перевірки встановлено, що у провадженні слідчого відділу Лисаковского МВВС Департаменту внутрішніх справ Костанайської області знаходиться кримінальна справа №0-119, порушену стосовно ОСОБА_6 по п. «Б» ч. 3 ст. 177 (шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою вчинене у великих розмірах) КК Республіки Казахстан.

Постановою старшого слідчого Лисаковского МВВС Департаменту внутрішніх справ Костанайської області від 04.08.2008 ОСОБА_6 притягнута в якості обвинуваченої за ч. 3 п. «б» ст. 177 КК Республіки Казахстан.

Постановою старшого слідчого Лисаковского МВВС Департаменту внутрішніх справ Костанайської області від 04.08.2008 санкціонованого прокурором міста Лисаковська щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді арешту.

Постановою старшого слідчого Лисаковского МВВС Департаменту внутрішніх справ Костанайської області від 04.08.2008 ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Інкриміновані ОСОБА_6 злочини, передбачені п. «б» ч. 2 ст. 177, п. «Б» ч. 3 ст. 177 КК Республіки Казахстан відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання на строк більше 1 року позбавлення волі.

Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані злочини не закінчився.

За результатами екстрадиційної перевірки обставин, які б перешкоджали видачі ОСОБА_6 компетентним органам Республіки Казахстан для притягнення до кримінальної відповідальності, не встановлено.

Генеральною прокуратурою України 20.02.2013 прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 , компетентним органам Республіки Казахстан, з відстрочкою фактичної передачі до закінчення судового розгляду кримінального провадження по її звинуваченням у скоєнні злочину на території України, відбування покарання або звільнення від покарання на підставі будь-яких законних підстав.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06.03.2013 скарга ОСОБА_6 на постанову Генеральної прокуратури України від 20.02.2013 залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.03.2013 відмовлено в задоволенні скарги захисника в інтересах ОСОБА_6 , на визначення Шевченківського районного суду міста Києва від 06.03.2013 про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову Генеральної прокуратури України від 20.02.2013 про її видачу.

Рішення Генеральної прокуратури України від 20.02.2013 про видачу ОСОБА_6 вступило в законну силу.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.11.2017 до ОСОБА_6 застосований екстрадиційний арешт, термін дії якого постановлено обчислювати з моменту її фактичного затримання.

30.11.2017 ОСОБА_6 затримана, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.01.2018, 19.03.2018, 14.05.2018, 09.07.2018 та 04.09.2018 щодо до ОСОБА_6 продовжений екстрадиційний арешт, на строк до 02.11.2018 включно.

Крім того, ОСОБА_6 22.12.2017 звернулась до Управління ДМС України в Київській області із заявою про надання захисту в Україні, за результатами якого 10.08.2018 прийнято рішення про відмову у наданні статусу. Зазначене рішення ОСОБА_6 оскаржено до Окружного адміністративного суду міста Києва, остаточне рішення не прийнято.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.11.2018 ОСОБА_6 змінений запобіжний захід з єкстрадиційного на домашній арешт і покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце проживання за адресою - АДРЕСА_1 ; з`являтись на виклики в прокуратуру міста Києва та слідчого судді.

Строк дії вказаного запобіжного заходу був продовжений ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 20.12.2018 та 19.02.2019 на строк до 19.04.2019 включно.

У зв`язку із закінченням максимального строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ухвалою Печерського районного суду від 16.04.2019 щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а також зобов`язано її прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду.

З Офісу Генерального прокурора до Київської міської прокуратури 27.04.2021 надійшло доручення про застосування щодо ОСОБА_6 екстрадиційного арешту, у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених ст. 592 КПК України, для відстрочки її фактичної передачі.

Прокурор зазначає, що для забезпечення фактичної передачі ОСОБА_6 до Республіки Казахстан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені злочини, отанній необхідно змінити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на екстрадиційний арешт, строком на 28 днів та взяти під варту ОСОБА_6 у залі судового засідання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Особа, щодо якої вирішується клопотання, ОСОБА_6 та її захисник заперечували проти задоволення вказаного клопотання, оскільки на даний час в Окружному адміністративного суді міста Києва ОСОБА_6 оскаржується рішення Управління ДМС України в Київській області від 10.08.2018 про відмову у наданні захисту в Україні та визнання її біженцем, остаточне рішення ще не прийнято. Крім того, адвокат 10 та 14 травня 2021 звернувся із заявами до Європейського суду з прав людини про зупинення екстрадиції ОСОБА_6 , які наразі також є у процедурі розгляду, а відтак, оскільки остаточного рішення відносно надання останній статуту біженця на даний час не має, ОСОБА_6 не може бути піддана екстрадиційній видачі Республіці Казахстан, яка до того ж не ратифікувала Конвенцію про захист прав та основоположних свобод, що відповідно в подальшому може призвести до порушення прав цієї особи.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, документи надані стороною захисту, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.7 ст. 584 КПК України під час розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів ОСОБА_6 22.12.2017 звернулась до Управління ДМС України в Київській області із заявою про надання захисту в Україні, за результатами якого 10.08.2018 було прийнято рішення про відмову у наданні їй статусу біженця.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.10.2018 відкрито провадження за позовом ОСОБА_6 за №826/16416/18 на вказане рішення ДМС, яке на даний час триває, остаточне рішення ще не прийнято. Цей факт підтвердив і прокурор в судовому засіданні.

Листом Генеральної прокуратури України від 24.10.2018 (а.м. 79) надавалось доручення прокуратурі м. Києва про вжиття заходів про звільнення ОСОБА_6 з-під екстрадиційного арешту з одночасним обранням запобіжного заходу, оскільки остаточного рішення про визнання за нею статусу біженця або особою, яка потребує додаткового захисту не прийнято.

З огляду на викладене, оскільки на момент даного судового розгляду ці обставини не змінились, тобто компетентним органом України Окружним адміністративним судом м.Києва не прийнято остаточне рішення по обставинах надання громадянці Республіки Казахстан ОСОБА_6 захисту в Україні і визнання її біженцем, слідчий суддя не вбачає на даний час підстав для задоволення клопотання прокурора і зміни їй запобіжного заходу з особистого зобов`язання на екстрадиційний арешт для забезпечення видачі на запит компетентних органів Республіки Казахстан.

Керуючись ст. 177-179, 193, 194, 309, 584 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу щодо громадянки Республіки Казахстан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання на екстрадиційний арешт для забезпечення видачі на запит компетентних органів Республіки Казахстан, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1