Справа № 346/5243/19
Провадження № 1-кп/346/142/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу в кримінальному провадженні № 0000671 від 11.07.2019 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, на утриманні нікого немає, депутатом не обиралася, не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила привласнення чужого майна, яке було їй ввірене при таких обставинах.
Обвинувачена ОСОБА_6 в період з 01 жовтня 2018 р. по 22 травня 2019 р. працювала на посаді продавця продовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є приватний підприємець потерпілий ОСОБА_4 .
01 жовтня 2018 року між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 укладено трудовий договір згідно котрого на обвинувачену ОСОБА_6 як на продавця продовольчих товарів покладались наступні обов`язки: викладка, розцінка і торгівля товарами, а також, що обвинувачена є матеріально-відповідальною особою.
В період здійснення трудової діяльності з 01 жовтня 2018 року по 22 травня 2019 року обвинувачена ОСОБА_6 продавець продовольчих товарів магазину «Продукти» за адресою : АДРЕСА_2 , будучи особою яка несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність, з можливістю доступу до товарно-матеріальних цінностей, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами спрямованими на привласнення чужого майна, яке було їй ввірене та перебувало в її віданні, усвідомлюючи протиправний суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, привласнила грошові кошти в сумі 25 300 гривень, що зафіксовано і підтверджується актом інвентаризації товарно-матеріальних цінностей по підприємцю потерпілому ОСОБА_4 . Внаслідок вчинення згаданого кримінального правопорушення ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 25 300 гривень.
Допитана у ході судового провадження обвинувачена ОСОБА_6 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю за викладених у обвинувальному акті обставинах та суду надала наступні показання.
Так, в період з 01 жовтня 2018 року по 22 травня 2019 року вона, обвинувачена ОСОБА_6 , на підставі трудового договору від 01 жовтня 2018 року працювала на посаді продавця продовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою : АДРЕСА_2 , власником якого є приватний підприємець ОСОБА_4 . В період здійснення трудової діяльності з 01 жовтня 2018 року по 22 травня 2019 року вона, обвинувачена, працюючи продавцем у даному магазині шляхом вільного доступу, привласнила грошові кошти в сумі 25 300 гривень, які використала на власні потреби. Завдану потерпілому шкоду у сумі 25 300 гривень, не відшкодувала із-за відсутності коштів. Щиро розаюється у вчиненому, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт вчинення обвинуваченою ОСОБА_6 згаданого кримінального правопорушення, що остання не відшкодувала йому завдану кримінальним правопорушенням шкоду у сумі 25 300 гривень, просив обвинувачену карати суворо.
Враховуючи те, що обвинувачена у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.191 КК України як привласнення чужого майна, яке було їй ввірене.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому кримінальному правпорушенні, активне сприяння розкриттю злочину, що по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Відповідно до частини першої ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З врахуванням положень ч.2 ст. 50, ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховуються при призначенні покарання, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, тому, застосувавши ст. 75 КК України, її слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374 КПК України, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з матеріальною відповідальністю, на строк 1 /один/ рік.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 /один/ рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: заяву ОСОБА_5 про прийняття на посаді продавця продовольчих товарів, трудовий договір укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , податкові декларації, акт інвентаризаційї товарів від 22.05.2019, направлення Коломийського центру зайнятості на працевлаштування ОСОБА_5 , квитанції про оплату ОСОБА_4 податку, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1