Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1644/21
Провадження № 1-кп/553/196/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 20.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
На розгляді Ленінського районного суду м.Полтави знаходиться згадане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Згідно із відомостями, внесеними до реєстру матеріалів досудового розслідування, у вказаному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 за ухвалою слідчого судді від 11.06.2021 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09.08.2021.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, яке вмотивовано тим, що встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ст.177 КПК України, наразі продовжують існувати і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є неможливим.

Копія письмового клопотання із детальним обґрунтуванням наявності вказаних ризиків була вручена обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, просив надати йому можливість працевлаштуватись.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не прибув, причин неприбуття до суду не повідомив.

Вирішуючи заявлене клопотання, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, суд вказує, що у відповідності до ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 № 1-р/2017 під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення в суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

При цьому, виходячи зі змісту статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується. Вказана позиція висловлена в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 505/2898/19 від 23.01.2020.

За таких обставин, враховуючи, що запобіжний захід до обвинуваченого було обрано за ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 11.06.2021, наразі суд має вирішити питання саме про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу чи його зміни, надаючи оцінку того чи продовжують існувати заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено той факт, що ризики визначені ст.177 КПК України, не зменшились і продовжують існувати, та те, що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому, у відповідності до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, судом, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховано тяжкість покарання, особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, відсутність у міцних соціальних зв`язків, законного джерела доходу та постійного місця проживання.

Заперечуючи проти задоволення клопотання, обвинувачений прохав надати йому можливість працювати. Разом із тим, надаючи пояснення ОСОБА_4 вказав, що з родиною стосунки не підтримує, постійного місця проживання не має, до затримання перебував у центрі реабілітації та останнього разу був працевлаштований у 2018 році. Вказані обставини, на думку суду, переконливо свідчать про наявність ризиків можливого переховування обвинуваченого від суду та можливого вчинення ним іншого кримінального правопорушення, з огляду на що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого може виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою. Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши наявні матеріали, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали та продовжують існувати, і альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а тому наявна необхідність у продовженні такої міри запобіжного заходу із визначенням його строку у межах 60 днів.
На підставі викладеного та керуючись ст.314,315 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, до 19 вересня 2021року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Повний текст ухвали буде оголошено у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м.Полтави 23.07.2021 об 11 год. 40 хв.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_6 Високих