печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, ОСОБА_4 від 09.07.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000821 від 06.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, ОСОБА_4 від 09.07.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000821 від 06.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, порушення процесуального порядку, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого.

До судового засідання ОСОБА_3 не прибув. У клопотанні поданому до суду просив розгляд скарги проводити у його відсутність.

Зацікавлена особа слідчий ОСОБА_4 та/або інший слідчий в кримінальному провадженні, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду скарги, в судове засідання не з`явились.

З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала скаргу та представника органу досудового розслідування на підставі наданих заявником доказів та матеріалів кримінального провадження №0000821.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000821, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Першим відділом Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000821 від 06.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, яке оскаржуваною постановою закрито на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчий при прийнятті зазначеного рішення, врахував те, що постановою слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 24.06.2020 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження № 0000751 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за з аналогічною заявою ОСОБА_3 на підставі якої також порушено кримінальне провадження № 0000821.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 9-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження у разі коли існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Оскільки на час прийняття слідчим рішення у кримінальному провадженні № 0000821 існувала нескасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000751 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яка була порушена за аналогічною заявою ОСОБА_3 , у слідчого були обґрунтовані підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Доводи ОСОБА_3 , що постанова слідчого від № 0000751 скасована судовим рішенням, не можуть бути взяті до уваги слідчим суддею, оскільки судове рішення про скасування зазначеної постанови постановлена 05 квітня 2021 року. Тобто, на час прийняття рішення слідчим про закриття кримінального провадження № 0000821 постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000751 була чинною.

Щодо доводів заявника про недотримання порядку визначення групи слідчих для здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000821 слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування. Пунктом першим частини два цієї статті, передбачено, що керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

В матеріалах кримінального провадження № 0000821 (а.м. 14) наявне доручення виконувача обов`язків начальника першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, ГСУ Державного бюро розслідувань слідчому ОСОБА_4 про здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

КПК не вимагає, щоб кожне рішення, яке приймається у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи, викладалося у формі постанови. Частина 3 статті 110 КПК передбачає, що постанова виноситься слідчим або прокурором лише у випадках, передбачених цим Кодексом, або коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Аналіз положень КПК свідчить про те, що визначення слідчого чи прокурора не є тим випадком, для якого Кодекс вимагає винесення постанови. Цей висновок можна зробити зі співставлення двох пунктів частини 2 статті 39 КПК: в пункті 1, який стосується визначення слідчого, слідчих або старшого слідчої групи керівником органу досудового розслідування, постанова не згадується, у той час як пункт 2 для відсторонення слідчого від розслідування прямо вимагає вмотивованої постанови. Частина 1 статті 37 КПК не визначає, у якому вигляді має прийматися рішення про визначення процесуального керівника у розслідуванні.

Згадки про необхідність постанови, означає необов`язковість такої постанови для визначення конкретного слідчого або прокурора, яким доручається виконання відповідних повноважень у певній справі.

Відповідно до частини 5 статті 110 КПК України, обов`язковими елементами постанови слідчого або прокурора є мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. У випадку визначення конкретного слідчого та/або прокурора для проведення розслідування рішення приймається, виходячи здебільшого з організаційних міркувань. Ці міркування не можуть бути обґрунтовані вимогами КПК, але в певних випадках їх розголошення може бути шкідливим як для розслідування, так і для функціонування відповідного органу.

Відомості про те, який слідчий веде досудове розслідування і які прокурори здійснюють процесуальне керівництво, були внесені в Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проведення досудового розслідування, використання слідчим ресурсів свого органу та інші фактори провадження свідчать про те, що розслідування цією особою проводилося за відповідним рішенням керівника.

Ці обставини вказують, що порушення визначення слідчого для здійснення досудового розслідування в силу положень ст. 39 КПК України було відсутнє, що стверджує безпідставність доводів з цього приводу ОСОБА_3 .

Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, ОСОБА_4 від 09.07.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000821 від 06.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1