В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 542/1684/20

Кримінальне провадження № 1-кп/542/6/21

17 лютого 2021 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Нехвороща Машівського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, згідно зі ст. 89 КК України, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 та № 0000001, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
18.12.2020 року близько 20:00 год. у ОСОБА_4 , який перебував на території господарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: с. Коби Новосанжарського району Полтавської області та до якого ОСОБА_4 мав вільний доступ, виник умисел на викрадення чужого майна.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно викрав гроші в сумі 13500 грн. та гаманець, у якому знаходились карта АТ «Ощадбак» на ім`я ОСОБА_6 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 .

Викраденими грошима ОСОБА_4 у послідуючому розпорядився на власний розсуд. Гаманець із картою АТ «Ощадбак» на ім`я ОСОБА_6 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 залишив на її подвір`ї.

В середині грудня 2020 року, точної дати під час судового розгляду встановити не вдалося, ОСОБА_4 прибув до житлового будинку, що належить ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 з метою вчинення крадіжки побутової техніки.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони сторонніх осіб та власника майна, діючи повторно, ОСОБА_4 шляхом відчинення вхідних дверей проник до житлового будинку, звідки викрав: DVD-програвач марки ВВК згідно висновку експерта №2/21 від 04.01.2021 року вартістю 602 гривні, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вищезазначену суму.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. В своїх діях щиро розкаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих правопорушень. Докази його вини, здобуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Показання обвинуваченого не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин вчинених правопорушень, добровільності та іститнності його позиції.

Потерпіла, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд, враховуючи згоду обвинуваченого, думку прокурора та захисника, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотиви злочину, їх наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

- за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступне.

Відповідно до статей 50 та 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За змістом положень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога він не перебуває, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, має задовільну характеристику, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Суд також приймає до уваги досудову доповідь провідного інспектора Новосанжарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, відповідно до якого виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 65 КК України призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України, а також враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також особу винного та обставини, які пом`якшують його покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За правилами ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Також суд може покласти додатково обов`язки, зокрема, працевлаштуватися, або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд виходить із положень статей 50, 65 КК України враховує принцип законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться: за ч. 1 ст. 185 КК України до кримінальних проступків, за ч. 3 ст. 185 КК України до тяжких злочинів, розмір заподіяної шкоди, той факт, що шкода потерпілій не відшкодована, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, визнання ним своєї вини, та призначає покарання у межах санкції статті (частини статті), що передбачає покарання за вчинені кримінальні правопорушення.

Остаточне покарання за вказані вище кимінальні правопорушення суд визначає за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, та вважає за можливе призначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке визначити в межах санкції відповідної частини статті.

Враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючих обставин, визнання обвинуваченим своєї вини, позицію сторони обвинувачення, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення.

Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Щодо обвинуваченого запобіжний захід не обирався і, зважаючи на характер призначеного покарання, його обрання є недоцільним.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 100, 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі,

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання за вказані вище кримінальні правопорушення ОСОБА_4 визначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу- не обирати.

Речові докази: DVD-програвач марки ВВК, гаманець, карта АТ «Ощадбак» на ім`я ОСОБА_6 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , які передано на зберігання потерпілій- повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_7