ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/4171/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/805/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженої - ОСОБА_7 ,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання засудженої ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.03.2014, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 1(один) місяць з конфіскацією майна.
Змінено ОСОБА_7 міру запобіжного заходу на тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань №27, ухвалено взяти під варту в залі суду негайно.
Строк відбування покарання відраховано з часу затримання, тобто з 18.05.2018 року, зараховано строк перебування під вартою з 05.11.2014 року по 12.01.2015 року.
Заставу в розмірі 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) грн. звернено в дохід держави.
Засудженою ОСОБА_7 поза межами строку апеляційного оскарження вказаного вироку, а саме 08.09.2020 року, подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку.
В клопотанні засуджена зазначає, що вирок суду було ухвалено без її участі, чим було порушено її право на захист. Копію вироку вона отримала 24.10.2018 року, коли знаходилась у Харківській установі виконання покарань №27. У зв`язку зі станом її здоров`я, оскільки частково була нерухома, постійно потребувала допомоги сторонніх людей, не могла своєчасно оскаржити вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року.
Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_7 , яка просила задовольнити клопотання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 395 КПК України вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Зі змісту ч.1ст. 113 КПК України вбачається, що процесуальні строки це встановлені законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Відповідно ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі уповноваженій їх прийняти.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судовий розгляд проводився за участі засудженої. (Т.2 а.к.п. 215-217).
Вирок було проголошено 18 травня 2018 року без участі засудженої ОСОБА_7 (Т.2 а.к.п. 218).
Копію вироку суд першої інстанції направляв на адресу ОСОБА_7 , проте засуджена не отримала його, про що свідчить помітка на конверті. (Т.2 а.к.п. 227).
Копію вироку засуджена отримала 24 жовтня 2018 року, перебуваючи під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», про що свідчить розписка на а.к.п. 247 Т.2.
Таким чином засуджена ОСОБА_7 була належним чином повідомлена про дату та час проголошення вироку, їй була направлена копія вироку, отримала копію вироку 24 жовтня 2018 року, перебуваючи під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», проте апеляційна скарга була подана лише 08 вересня 2020 року, через більш ніж два роки після проголошення вироку, тобто із значним порушенням строку на апеляційне оскарження вироку.
Матеріали кримінального провадження, клопотання про поновлення строку та апеляційна скарга засудженої ОСОБА_7 не містять даних, які б підтвердили поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
За таких обставин звернення з апеляційною скаргою на вирок суду першої інстанції через більш ніж два роки після його ухвалення, на думку колегії суддів, не може бути виправдано наведеними в клопотанні про поновлення строку та апеляційній скарзі доводами, а свідчить про відсутність у ОСОБА_7 достатньої активної процесуальної позиції та належної зацікавленості у справі, яка б свідчила про наявність підстав для поновлення пропущеного строку.
При реалізації норм національного процесуального законодавства, яке регламентує порядок поновлення строку на апеляційне оскарження, необхідно враховувати і правові позиції ЄСПЛ сформульовані, зокрема, в рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення (принцип res judicata).
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Згідно з п. 4 ч. 3ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 та повернути їй апеляційну скаргу.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі касаційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий -
Судді: