В И Р О К
іменем України

Справа №377/296/21

Провадження №1-кп/377/32/21

27 травня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду в м.Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000034 від 07.04.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутича, Київської області, громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про судимість у матеріалах справи відсутні,

- у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.125 КК України,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , таємно викрав чуже майно (крадіжка), в умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження, за наступних обставин:

22 лютого 2021 року у вечірній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_3 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , побачив у вітальні телевізор марки «РНILLIPS LED 32», модель «РFL3517Н/12», який належить ОСОБА_5 , і у нього виник умисел на вчинення крадіжки вказаного майна.
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з вітальні вищевказаної квартири телевізор марки «РНILLIPS LED 32», модель «РFL3517Н/12», вартістю 3136 гривень, чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.
В подальшому ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Він же, 20 квітня 2021 року близько 01 години, перебуваючи в середині ліфту під`їзду №2 будинку АДРЕСА_3 , в ході словесної сварки з ОСОБА_6 на ґрунті тривалих неприязних сімейних стосунків вирішив заподіяти останній тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій намір, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , знаходячись у вищевказаному місці та у зазначений час, підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс три удари долонею правої руки в ліву сторону обличчя потерпілої. У подальшому, не бажаючи припинити свої протиправні дії, ОСОБА_3 наніс ще одного удару долонею правої руки в праву сторону обличчя потерпілої ОСОБА_6 .
В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми правої тім`яної ділянки голови, синців в лівій навколо-орбітальній ділянці, в лівій скроневій ділянці та в ділянці перенісся, які згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Положеннями частин 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.1 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_7 , яка складена за участі захисника ОСОБА_8 , в якій ОСОБА_4 , зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.1 ст.125 КК України, він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_8 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_6 , у якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_9 вчинив кримінальні проступки, передбачені:

ч.1 ст.185 КК України, а саме: вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_10 кримінальних проступків та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка); за ч.1 ст.125 КК України, умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання відносно обвинуваченого судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України є кримінальними проступками, ставлення обвинуваченого, до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він за даними наявної документації на обліку у лікаря-нарколога та психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» СМР не перебуває, що свідчить про його осудність, має місце реєстрації, відомості про судимість у матеріалах справи відсутні, за місцем проживання скарг на його поведінку від сусідів не надходило.

Санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає кримінальне покарання у вигляді штрафу, або громадських робіт, або виправних робіт, або арешт, або обмеження волі.
Санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає кримінальне покарання у вигляді штрафу, або громадських робіт, або виправних робіт.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи те, що ОСОБА_4 , в силу ст.89 КК України несудимий, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, при цьому з урахуванням щирого каяття підсудного, те що тяжких наслідків від його дій не настало, міру покарання необхідно застосувати у межах санкцій даних статей. При цьому остаточне покарання суд призначає на підставі положень ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді обмеження волі без реального відбуття покарання із застосуванням ст.75 КК України, встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу, а саме обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, а також обов`язку, передбаченого п.2 ч.2 ст.76 КК України, які суд вважає необхідними і достатніми для його виправлення.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення, ОСОБА_11 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому судом не встановлено.

Цивільний позов не пред`являвся.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України, речовий доказ: фіскальний чек про придбання телевізору «РНILLIPS LED 32», та інструкція з експлуатації - згідно постанови про визнання речовим доказом від 27.04.2021 року, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , необхідно залишити у останньої.
Керуючись ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 200 годин;

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_12 остаточно до відбуття покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: фіскальний чек про придбання телевізору «РНILLIPS LED 32», та інструкція з експлуатації - передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити у останньої.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1