Справа № 487/6604/20
Провадження № 1-кс/487/94/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, у кримінальному провадженні №0002470, щодо нерозгляду клопотання в порядку ст. 220 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із скаргою на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, у кримінальному провадженні №0002470, щодо нерозгляду клопотання від 05.10.2020 року в порядку ст. 220 КПК України.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та наполягав на її задоволенні, надавши пояснення, аналогічні змісту пред`явлених вимог.

Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 , бездіяльність якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності в якій просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що матеріали кримінального провадження №0002470 надійшли з Одеської обласної прокуратури для організації подальшого досудового розслідування тільки 14.12.2020 року за вх.№1987-КП;на клопотання ОСОБА_3 йому була надіслана відповідь від 27.10.2020 року.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, у тому числі, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Перевіркою матеріалів встановлено, що клопотання ОСОБА_3 від 05.10.2020 року щодо проведення слідчих дій та визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0002470 надійшло до ТУ ДБР у м. Миколаєві 22.10.2020 року за вхідним №19957, та 27.10.2020 року на адресу ОСОБА_3 направлена відповідь про те, що слідчими ТУ ДБР у м. Миколаєві не здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002470.

За змістом листа від 10.08.2020 року №05.10/05.10/16725 до ТУ ДБР у м. Миколаєві за вхідним №1481кп від 07.08.2020 року з прокуратури Одеської області при супровідному листів від 30.07.2020 року №15/2-18545вих-20 для організації подальшого досудового розслідування надійшли матеріали кримінального провадження №0002470 від 07.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України. У наявній в матеріалах кримінального провадження постанові прокурора Одеськоїх місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , якою визначена підслідність кримінального правопорушення у даному кримінальному провадження за слідчими ТУ ДБР у м. Миколаєві,була відсутня дата прийнятого рішення, а згідно відомостей ЄРДР зазначене кримінальне провадження за ТУ ДБР у м. Миколаєві не значилося. З огляду на викладене матеріали кримінального провадження були надіслані до Одеської місцевої прокуратури №3 для вирішення питання щодо визначення підслідності.

14.12.2020 року за вх.№1987-КП матеріали кримінального провадження №0002470 надійшли з Одеської обласної прокуратури до ТУ ДБР у м. Миколаєві для організації подальшого досудового розслідування; проведення досудового розслідування 14.12.2020 року доручено слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 .

Отже, клопотання ОСОБА_3 від 05.10.2020 року про визнання його потерпілим та проведення слідчих (розшукових) дій має бути розглянуто в порядку ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Аналогічні положення визначені ст. 116 КПК України, згідно якої процесуальні дії мають виконуватися у встановлені КПК України строки.

За такого, враховуючи, що всупереч вимогам ст. 220 КПК України клопотання не розглянуто у встановлений законом строк з прийняттям відповідного вмотивованого процесуального рішення, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 113, 116, 220, 303-307, 309, 370, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 розглянути у відповідності зі ст. 220 КПК України клопотання ОСОБА_3 від 05.10.2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 07.07.2020 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0002470, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 26.02.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1