Дата документу 01.03.2021 Справа № 310/3199/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/706/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №310/3199/19 Категорія: ч.2 ст.125 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 жовтня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Староукраїнка Гуляйпільського району Запорізької області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком міськрайонного суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт. На підставі ч.1 ст.72 КК менш суворий вид покарання у виді 150 годин громадських робіт переведено в більш суворий вид покарання та призначено покарання у виді 18 днів позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 22.05.2018 року остаточно призначено покарання у виді 3 років 5 днів позбавлення волі.

09.02.2021 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 жовтня 2020 року, посилаючись на те, що вирок було проголошено за його відсутності і йому нічого не було роз`яснено.

Заслухавши засудженого, який просив поновити йому строк на апеляційне оскарження вироку; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Положенням п.1 ч.2 ст.395 КПК України визначено, що апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, відповідно до вимог ч.3 ст.395 КПК України, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

За приписами ч.2 ст.113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК України, також міститься у ст.116 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Правило дотримання тридцятиденного строку на оскарження вироку суду першої інстанції з дня його проголошення, передбачене п.1 ч.2 ст.395 КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає для осіб період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що оскаржуваний вирок було проголошено за відсутності засудженого ОСОБА_6 .

Разом з тим, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія оскаржуваного вироку була отримана засудженим ОСОБА_6 16.10.2020 року (а.п.223), тобто в межах строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення. У вироку суду зазначено про строк і порядок його оскарження і засуджений, своєчасно отримавши копію вироку, мав достатньо часу для його оскарження. Проте апеляційна скарга подана засудженим лише 09.02.2021 року, тобто із значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

При цьому засуджений ОСОБА_6 , порушуючи питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, не навів в апеляційній скарзі будь-яких обставин на підтвердження поважності причин пропуску ним даного строку.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_6 , в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, послався на те, що в нього хворіла мати, він працював і йому було ніколи, а крім того, в нього не було коштів.

Проте такі доводи засудженого є непереконливими, з огляду на те, що поважні причини пропуску строку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Між тим, обставини, на які посилається засуджений, нічим ним не підтверджені.

Відтак клопотання засудженого є необґрунтованим, а тому на думку колегії суддів, строк на подачу апеляційної скарги поновлений бути не може.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись п.4 ч.3 ст.399 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 жовтня 2020 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу повернути засудженому ОСОБА_6 , надіславши також копію даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту отримання нею копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4