Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5689/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 07 травня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05 липня 2021 року, без визначення розміру застави, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 . Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що постановляючи ухвалу слідчий суддя належним чином не врахував, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей та одну неповнолітню доньку, а також є єдиним годувальником в сім`ї. Вказує, що підозра вручена ОСОБА_8 є необґрунтованою, оскільки ґрунтується на припущеннях та не підтверджується жодними допустимими доказами. Вказує, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Стверджує, що наразі відсутні будь-які виняткові обставини для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та вважає, що інші запобіжні заходи здатні в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , в обгрунтування якого зазначив, що СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000729 від 06.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.05.2021 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 перебували у приміщенні будинку АДРЕСА_2 та вживали спиртні напої, в ході чого між ними виник словесний конфлікт на фоні раптово виниклих неприязних відносин. В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник раптовий злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_11 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 наніс ОСОБА_11 в область голови та грудної клітини більше п`яти ударів руками та невстановленим слідством предметом, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани перенісся, синців на верхніх та нижніх повіках обох очей, лівої щоки та виличної ділянки, синців по передній лівій поверхні шиї, крововиливів в м`які мозкові оболонки головного мозку та в лівий шлуночок, поперечного перелому грудини, переломів кісток носу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
06.05.2021 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 07.05.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В клопотанні слідчий послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також на те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000729 від 06.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

06.05.2021 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 07.05.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого. Зокрема:

-протоколом огляду місця події від 06.05.2021 року;

-протоколом огляду трупа від 06.05.2021 року;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , копії яких містяться в матеріалах клопотання.

На обґрунтованість підозри в засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що згідно матеріалів кримінального провадження, вказана подія сталася під час перебування в будинку ОСОБА_8 лише самого підозрюваного та потерпілого, перебування у вказаному місці та час третьої особи не встановлено. Також, зазначив, що коли свідок ОСОБА_14 виявила труп потерпілого, будинок ОСОБА_8 був зачинений зсередини.

Крім того, в засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_8 не заперечував факту нанесення ним потерпілому двох ударів в своєму будинку.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Наведеним спростовуються доводи апелянта про те, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, є необгрунтованою.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, його вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, обставини вчинення злочину, те, що він підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання, відсутністю міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання.

Ризик знищення, приховування чи спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення зумовлений тим, що на даній стадії досудового розслідування ще не всі речові докази були виявлені та досліджені органом досудового розслідування.

Ризик незаконного впливу на свідків обумовлений тим, що ОСОБА_8 вину не визнає, а ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення тим, що підозрюваний не працює та не має офіційного джерела доходу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього та обставин вчинення злочину, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, є необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

З висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, і в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_8 позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей та одну неповнолітню доньку, а також є єдиним годувальником в сім`ї, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказані обставини не підтверджені жодними доказами, враховуючи, що підозрюваний проживає окремо від сім`ї та не працює.

Крім того, в засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що за наявною інформацією ОСОБА_8 не зареєстрований у Житомирській області, не працює, його дружина та діти проживають окремо.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 07 травня 2021 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05 липня 2021 року, без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: