Ухвала

01 квітня 2021 року

м. Київ
справа № 161/7092/20
провадження № 51-5946 км 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2020 року повернуто обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0004392, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України.
Прокурор, не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, подав апеляційну скаргу на неї.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2020 року.
Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, оскарження якої, відповідно до кримінального процесуального закону, в апеляційному порядку не передбачено.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати рішення апеляційного суду та призначити новий розгляд у цьому ж суді. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що апеляційний суд дійшов неправильного висновку про те, що ухвала місцевого суду про повернення обвинувального акта не може бути предметом перегляду в апеляційному порядку.
Прокурор під час касаційного розгляду підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Мотиви Суду
Положеннями ч. 2 ст. 434-1 КПК України регламентовано, що суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає таке кримінальне провадження на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи іншої об`єднаної палати.
З огляду на зазначені положення виникла необхідність у передачі кримінального провадження закасаційною скаргою прокурора на розгляд об`єднаної палати у зв`язку з існуванням різної правової позиції щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеної у судовому рішенні колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, а саме щодо можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали місцевого суду про повернення обвинувального акта прокурору щодо обвинувачення особи у вчиненні не тільки кримінального правопорушення, а й щодо кримінального правопорушення та кримінального проступку в одному кримінальному провадженні.
Нормами ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексу.
Так, положенням ч. 4 ст. 314 КПК України прямо встановлено, що ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до п. п. 5 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

За вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України.
Тобто, оскарження ухвал місцевого суду про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку нормами чинного кримінального процесуального закону не передбачено.
Проте, нормами кримінального процесуального закону, прямо передбачено оскарження ухвал місцевого суду про повернення обвинувального акта щодо кримінальних правопорушень. Заборони щодо оскарження в апеляційному порядку ухвал суду першої інстанції про повернення обвинувального акта в одному кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень та кримінальних проступків, положення чинного кримінального процесуального закону не містять.
У даному кримінальному провадженні було затверджено прокурором обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України (кримінальні правопорушення та кримінальний проступок) та направлено до суду. В підготовчому судовому засіданні місцевий суд ухвалою повернув обвинувальний акт прокурору для повторного внесення, з врахуванням вимог глави 25 КПК України. Своє рішення суд мотивував тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням внесених змін у КК України, вже відноситься до кримінальних проступків.
Апеляційний суд приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу місцевого суду про повернення обвинувального акта в обґрунтування прийнятого рішення вказав, що, з врахуванням змін, внесених до КПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII 22 листопада 2018 року, оскарження ухвал місцевого суду про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні щодо кримінального проступка не передбачено.
Таким чином, колегія суддів вважає, що нормами кримінального процесуального закону чітко встановлено, що ухвали місцевого суду про повернення обвинувального акта підлягають оскарженню в апеляційному порядку. Прямої заборони щодо оскарження в апеляційному порядку ухвали місцевого суду про повернення обвинувального акта прокурору щодо обвинувачення особи у вчиненні як кримінального правопорушення так і кримінального проступку в одному кримінальному провадженні, не встановлено. З огляду на зазначене, рішення апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акта, є таким, яке не відповідає нормам кримінального процесуального закону.
Проте, існують різні правові позиції щодо застосування норм кримінального процесуального закону щодо перегляду ухвал суду першої інстанції про повернення обвинувального акта в апеляційному порядку.
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, зокрема, в ухвалі від 07 грудня 2020 року (провадження №51-5737ск20) дійшов висновку про те, що ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу місцевого суду, якою було повернуто обвинувальний акт прокурору щодо обвинувачення особи у вчиненні як кримінального правопорушення так і кримінального проступку в одному кримінальному провадженні, постановлено з дотриманням норм кримінального процесуального закону, з огляду на те, що чиним КПК України не передбачено оскарження ухвал про повернення обвинувального акта в апеляційному порядку, і тому вона не може бути предметом перегляду апеляційним судом.
Враховуючи те, що колегія суддів у даному кримінальному провадженні вважає за необхідне відступити від позиції щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеної у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати, а саме в ухвалі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року (справа № 161/8011/20, провадження за касаційною скаргою № 51-5737ск20), та з метою забезпечення єдності судової практики, провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження необхідно передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Керуючись ч. 2 ст. 434-1, ст. 434-2, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Передати кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3