Дата документу 10.06.2021 Справа№ 334/6896/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/6896/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/180/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, яка має середню освіту, не працює, не заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.ч.1,2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника- адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

обвинуваченої ОСОБА_6 .

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 червня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.ч.1,2 ст.185 КК України та призначено останній покарання: за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Відповідно до ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, на підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 , просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 1 місяць; за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту на строк 1 місяць; за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 3 місяці. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді арешту на строк 3 місяці.
Прокурор в скарзі зазначає, що призначаючи обвинуваченій покарання, суд першої інстанції в повній мірі не обґрунтував наявність щирого каяття та підстави застосування ст.75 КК України.

Судом першої інстанції не враховано, що обвинувачена ОСОБА_6 неодноразово вчиняла аналогічні злочини, судовий розгляд по яким триває, належні висновки не зробила, процесуальні обов`язки не виконувала, у зв`язку із чим була оголошена в розшук, шкоду не відшкодувала.

Крім того, судом першої інстанції невірно визначені обставини, які пом`якшують покарання. Так, судом першої інстанції у вироку відображена така пом`якшувальна обставина як щире каяття. Проте, судом не зазначено, що ним було взято до уваги, зазначаючи саме таку обставину. Натомість, згідно з обвинувальним актом, наявна інша обставина активне сприяння розкриттю злочину, яка була підтверджена у судовому засіданні, проте свого відображення в оскаржуваному вироку не знайшла.

Згідно з вироком суду, 02 вересня 2019 року, приблизно о 09:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в торговій залі супермаркету «Варус №48» ТОВ «Омега», який розташований по вул.Товариській, буд.39 в м.Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, із продуктової полиці, яка розташована у торгівельному залі вищевказаного магазину, таємно викрала пляшку коньяку «Hennessy ВСОП 40%», об`ємом по 0,5 л, вартістю 1050,24 грн без урахування ПДВ. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , сховавши вищевказаний продукт до власної сумки, умисно оминула касову зону та, не оплативши, за товар залишила місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 , ТОВ «Омега» завдано матеріальну шкоду на суму 1050,24 грн.
03 вересня 2019 року, приблизно о 12-30 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в торговій залі магазину №139 ТОВ «Сільпо-Фуд», який розташований по вул. Бородинській, буд. 20-Б в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, із продуктової полиці, яка розташована у торгівельному залі вищевказаного магазину, таємно викрала банку ікри лососевої «Спецпосол», вагою 275 г, вартістю 316 гривень 70 копійок без урахування ПДВ, та банку ікри лососевої зернистої «Камчатська», вагою 130 г, вартістю 203,30 грн без урахування ПДВ, всього на загальну суму 520 грн без урахування ПДВ.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , сховавши вищевказаний продукт до власної сумки, умисно оминула касову зону, та, не оплативши за товар, залишила місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 ТОВ «Сільпо Фуд» завдано матеріальну шкоду на загальну суму 520 грн.
13 вересня 2019 року приблизно о 13:10 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в торговій залі супермаркету TOB «ТРАШ №11», який знаходиться по вул.Дудикіна, буд.28 в м.Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись тому, що за її діями ніхто не спостерігає, з продуктової полиці, яка розташована у торгівельному залі вищевказаного магазину, таємно викрала три пляшки коньяку «Shabo V.S.O.P.», об`ємом по 0,5 л кожна пляшка, вартістю 135,20 грн без урахування ПДВ за одиницю, загальною вартістю 405,60 грн.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , сховавши вищевказаний продукт до власного пакету, умисно оминула касову зону не оплативши за товар, та намагалася залишити місце вчинення кримінального правопорушення, але була зупинена охороною супермаркету, тим самим не з власної ініціативи, а з причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_6 не довела свій злочинний умисел до логічного завершення.
14 вересня 2019 року, приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в торговій залі супермаркету «Варус №48» ТОВ «Омега», який розташований по вул.Товариській, буд. 39 в м.Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, із продуктової полиці, яка розташована у торгівельному залі вищевказаного магазину, таємно викрала пляшку віски «Чивас Ригал 12 років», об`ємом по 0,5л, вартістю 621,00 грн без урахування ПДВ. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , сховавши вищевказаний продукт до власного пакету, умисно оминула касову зону та, не оплативши за товар, залишила місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 , ТОВ «Омега» завдано матеріальну шкоду на суму 621,00 грн.
Заслухавши доповідь судді;

прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і наполягав на скасуванні вироку суду першої інстанції та ухваленні нового вироку з урахуванням вимог апеляційної скарги;
обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_8 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора;
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону в цілому дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаних кримінальних правопорушень при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченої.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.ч.1,2 ст.185 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до переконання, що при призначенні ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.65 КК України та положення п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7, де зазначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , умови її життя, її соціальне та матеріальне становище. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням характеру та фактичних обставин вчиненого правопорушення, а також відомостей про особу обвинуваченої, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення останній покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.
Також суд обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Проте, висновки суду в частині визначеного виду покарання судом не вмотивовано.
Окрім того, звільняючи ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст.75, 76 КК України, суд не навів достатніх підстав для такого звільнення, та не в достатній мірі врахував те, що ОСОБА_6 хоча і не судима в силу ст.89 КК України, проте ніде не працює, законного джерела доходу не має, вчинила 4 епізоди кримінальних правопорушень, шкода нею не відшкодована. Отже, колегія суддів дійшла висновку, що така обставина, як щире каяття, не знайшла свого підтвердження.
Враховуючи викладене, оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню на підставі ст.ст.413, 420 КПК України, з ухваленням в цій частині нового вироку.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, колегія суддів враховує вищевказані відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , ступінь тяжкості, характер та кількість епізодів вчинених правопорушень, а також те, що шкода не відшкодована.
Обставинами, що пом`якшують покарання, колегією суддів враховується визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та встановлення істини у провадженні. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, і діючи в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 1 місяць; за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту на строк 1 місяць; за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 3 місяці. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді арешту на строк 3 місяці, тобто покарання, яке підлягає реальному відбуванню.
Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів
ЗАСУДИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 червня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.ч.1,2 ст.185 КК України, та засуджено, скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_6 покарання:
за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 1 місяць;
за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту на строк 1 місяць;
за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 3 місяці.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді арешту на строк 3 місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його оголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії даного вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4