Справа № 336/4420/18
Провадження № 1-кп/333/169/20
УХВАЛА

05 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,
обвинувачених: ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_9 ОСОБА_17 ,
ОСОБА_10 ОСОБА_18 ,
ОСОБА_11 ОСОБА_19 ,
ОСОБА_13 ОСОБА_20 ,
ОСОБА_12 ОСОБА_21 ,
ОСОБА_15 ОСОБА_22 ,
ОСОБА_14 ОСОБА_23 ,
ОСОБА_16 ОСОБА_24 ,
перекладача ОСОБА_25 ,
розглянувши під час судового розгляду заяву обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

05.02.2021 року у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 усно заявив відвід колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_9 зазначив, що він отримав копію журналу судового засідання від 02.02.2021 року, в якому мається певні помилки, а саме: не зазначений перекладач ОСОБА_25 , а також незрозуміло, які пояснення надавали сторони провадження. Також, журналу судового засідання надрукований на українській мові, хоча він не повною мірою її розуміє і такими чином, порушується його право на захист. Вважає, що вказані дії колегії суддів ще раз підкреслюють їх упередженість у даному кримінальному провадженні.

Прокурор, потерпілі, представник потерпілого, захисник ОСОБА_24 та обвинувачений ОСОБА_16 заперечували проти задоволення заявленого відводу, пояснюючи, що відсутні жодні підстави для цього.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та захисники ОСОБА_18 , ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 підтримали заявлений відвід, зазначивши, що своїми діями колегія суддів порушує право обвинуваченого ОСОБА_9 на захист, тому маються сумніви в неупередженності суддів.

Розглянувши заяву обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід колегії суддів, заслухавши думки прокурора, потерпілих, представника потерпілого, обвинувачених та їх захисників, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу судді.

04.09.2019 року у підготовчому судовому засіданні колегія суддів задовольнила клопотання захисника ОСОБА_21 щодо залучення перекладача для перекладу процесуальних документів з української на російську мову обвинуваченим: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

03.10.2019 року ухвалою суду для перекладу процесуальних документів з української на російську мову було як перекладача залучено доцента кафедри слов`янської філології Запорізького національного університету ОСОБА_27 .

31.01.2020 року колегія суддів задовольнила клопотання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо залучення до участі у судових засіданнях перекладача з української на російську мову.

06.02.2020 року ухвалою суду для здійснення усного перекладу (у судових засіданнях) та для перекладу процесуальних документів з української на російську мову обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 було призначено перекладача з реєстру перекладачів магістра філології ОСОБА_25 .

У подальшому, ОСОБА_25 приймала участь у судових засіданнях та разом із ОСОБА_27 здійснювала переклади певних процесуальних документів.

За клопотанням обвинуваченого ОСОБА_9 суд видав останньому копію журналу судового засідання від 02.02.2021 року.

Згідно вимог ч.1 ст.29 КПК України журнал судового засідання складений на державній мові.

Зміст ухвали колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2019 року щодо призначення перекладача свідчить про те, що перекладач у даному кримінальному провадженні призначався для перекладу процесуальних документів, в яких викладені процесуальні рішення суду. Журнал судового засідання є процесуальним документом, який фактично фіксує процес кримінального провадження. Крім того, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , коли підтримували клопотання захисника ОСОБА_21 зазначали, що вони розуміють, але не у повному обсязі володіють українською мовою.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 108 КПК України журнал судового засідання ведеться та підписується секретарем судового засідання.

Аналіз змісту журналу судового засідання від 02.02.2021 року свідчить про те, що у ньому відображено процесуальні дії суду, також інша інформація згідно вимог ст.108 КПК України.

Водночас, секретарем судового засідання дійсно помилково не зазначено перекладача ОСОБА_25 , хоча остання приймала участь у судовому засіданні 02.02.2021 року. Вказана технічна помилка на цей час виправлена секретарем судового засідання.

Таким чином, право обвинувачених на захист, а також право, передбачене п.18 ч.3 ст.42 КПК України, судовою колегією не порушено.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань кримінального судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у кримінальних провадженнях є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, шо безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості є, наприклад, висловлювання судді по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу («Сандер проти Сполученого Королівства»); нереагування судді на расистські висловлювання присяжних («Ремлі проти Франції») тощо. З огляду на це ЄСПЛ наголосив на тому, що судді при виконанні ними службових обов`язків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства.

В даному випадку, на думку суду, обвинувачений ОСОБА_9 не навів жодних фактів та обставин, які свідчать про упередженість колегії суддів під час судового розгляду цього кримінального провадження. Його заява про відвід колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, передбачених ст.ст. 75,76 КПК України, та інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості колегії суддів, що передбачені КПК України. Аналіз доводів заяви про відвід колегії суддів ґрунтується лише на суб`єктивних переконаннях обвинуваченого та не містять підстав відводу, передбачених ст. ст. 75,76 КПК України.

За таких обставин заява про відвід колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 29, 42, 75, 76, 81, 108, 372, 395, КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10.02.2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3