печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду кримінального провадження №0002458 від 27.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
10.09.2020 року до Печерського районного суду м. Києва від прокурора Київської місцевої прокуратури №6 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002458 від 27.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Цього ж дня вказане провадження призначено до підготовчого судового розгляду.
В підготовчому судововому засіданні адвокат ОСОБА_7 заявив відвід судді ОСОБА_1 від розгляду кримінального провадження №0002458 від 27.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Заява вмотивована тим, що суддя ОСОБА_1 приймав рішення як слідчий суддя у кримінальному провадженні №00000035, з якого в окреме провадження було виділено матеріали досудового розслідування №0002458 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаного відводу.
Представник потерпілого підтримала позицію прокурора.
Обвинувачена підтримала позицію захисника.
Вивчивши заяву колегія суддів приходить до наступних висновків.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст. 1, 8, 9 КПК України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді справи.
В Україні, цей принцип реалізується в тому числі за допомогою встановлення у галузі процесуального права інституту відводу судді від участі у розгляді справи, оскільки відвід - це заява про недовіру складу суду, що розглядає справу, з підстав, зокрема, наявності сумнівів у його неупередженості та об`єктивності.
Регламентуючи нормами права цей процесуально-правовий інститут, необхідно керуватися єдністю принципів здійснення судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, а вони однакові для усіх видів судочинства. Саме відвід є законодавчо передбаченою процедурою, яка б гарантувала сторонам незалежність, неупередженість та об`єктивність судді у ставленні до кожного з них, а відтак, була б гарантією реалізації цих принципів.
Так ст. 76 КПК України передбачено, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
За змістом вказаної процесуальної норми принцип недопустимості повторної участі судді у кримінальному провадженні полягає в тому, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні і приймав рішення, вже має власну думку (позицію), а тому його повторна участь може призвести до необ`єктивного рішення. Адже у результаті проведених у судовому засіданні процесуальних дій у судді складається внутрішнє переконання щодо обставин кримінального провадження. Цей стан переконаності, впевненості судді у законності та обгрунтованості прийнятого рішення при повторному вирішенні тих же самих питань стає перешкодою до їх об`єктивного пізнання і оцінки.
Разом з тим, заявником - адвокатом ОСОБА_7 , вказано, що підставою для відводу є та обставина, що суддя ОСОБА_1 приймав рішення як слідчий суддя у кримінальному провадженні №00000035, а предметом розгляду колегії суддів наразі є обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002458 від 27.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

За практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Положеннями частини 1 статті 21 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Згідно до частини 1, 2-3 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

З огляду на вищевикладене судом встановлено, що з метою уникнення в подальшому будь-яких сумнівів у неупередженості головуючого судді ОСОБА_1 , з метою виключення ймовірності виникнення припущень щодо зацікавленості судді ОСОБА_1 при розгляді кримінального провадження №0002458 від 27.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відводу головуючого судді ОСОБА_1 , з урахуванням того, що останнім, як слідчим суддею, ухвалою від 19 грудня 2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 та надано тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та можливість їх вилучення, що перебувають у володінні оператора телекомунікацій рухомого (мобільного) зв`язку ПрАТ «Київстар», а саме до телефоних розмов, зокрема, ОСОБА_8 .

Врахувуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що головуючий суддя - ОСОБА_1 підлягає відводу.

Керуючись ст. ст.77,80, 81 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_1 відмовити.

Заяву головуючого судді ОСОБА_1 про самовідвід - задовольнити.

Відвести головуючого суддю ОСОБА_1 , від участі у розгляді кримінального провадження № 757/38807/20-к за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3