Справа № 342/1243/20
Провадження № 1-кп/342/99/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7
потерпілий ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в житло.
Кримінальне правопорушення (злочин) вчинено при наступних обставинах:
30.09.2020, близько 18:00 год. ОСОБА_6 , переслідуючи корисливу мету на викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення прийшов до господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому останній не проживає, а проживає в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, де шляхом застосування фізичної сили пошкодив дерев`яне вікно, через яке незаконно проник до приміщення будинку. Перебуваючи у будинку, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись вигідною для себе обстановкою, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення таємно, викрав з кімнати будинку раніше бувшу у використанні касетну магнітолу марки «TOSHIBA» модель RT-130S вартістю 565,00 грн. З викраденим магнітофоном ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд. Злочинними діями ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду на загальну суму 565,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, заслухав потерпілого, дослідив дані, які характеризують особу ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив суду вищенаведені обставини. Пояснив суду, що справді в 30.09.2020, ближче до вечора, прийшов до господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 . Знаючи, що в даному будинку ніхто не проживає із застосування фізичної сили пошкодив дерев`яне вікно, через яке проник до приміщення будинку. Звідки викрав бувшу у використанні касетну магнітолу марки «TOSHIBA». Після чого, з викраденим магнітофоном, покинув будинок та розпорядився магнітофоном на власний розсуд. Також суду пояснив, що шкоду відшкодував потерпілому повністю.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що йому на праві власності належить будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . В даному будинку ніхто не проживає. В кінці вересня, уже точної дати не пам`ятає, прийшов до вказаного будинку, де побачив пошкоджене дерев`яне вікно. Пізніше з`ясував, що з кімнати будинку пропала бувша у використанні касетна магнітола марки «TOSHIBA». Ствердив, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю відшкодував йому завдану шкоду. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 немає. Просив суворого його не карати.
На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в житло.
Вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію прокурора та думку потерпілого.

При призначенні покарання суд виходить з положень ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, бере до уваги положення ст.50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зокрема, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті КНП «Городенківська ЦРЛ» не знаходиться, знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті КНП «Городенківська ЦРЛ» Д/з: органічний розлад особистості на ґрунті епілепсії, проте згідно Висновку судово-психіатричного експерта ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №574 обвинувачений ОСОБА_6 за своїм психічним станом на даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом на даний час, ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, обвинувачений має місце реєстрації, а також місце проживання, сім`ю, посередню характеристику, повністю відшкодував шкоду потерпілому.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого та обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення і призначити йому покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілий, у судовому засіданні, просив не призначати обвинуваченому суворе покарання. Просив призначити йому покарання без позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді органу пробації складеної відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб. Соціально-виховні заходи, що необхідні для впливу на поведінку особи, з метою виправлення і запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можуть бути спрямовані на сприяння в зменшення вживанні алкогольних напоїв та сприянні в офіційному працевлаштуванні.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відношення винного до скоєного, що виразилось у його щирому каятті та засуджені своєї протиправної поведінки, пом`якшуючі покарання обставини, так як обтяжуючої не встановлено, позицію прокурора щодо міри покарання, думку потерпілого, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, так як іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Витрати на експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі, відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Речовий доказ касетну магнітолу марки «TOSHIBA» модель RT-130S, яка передана на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 (на даний час Коломийського району) Івано-Франківської області залишити як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1