Справа № 357/8204/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні, без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001245, яке внесене до ЄРДР 03 липня 2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Коростень Житомирської області, РНКОПП: НОМЕР_1 , непрацюючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 , установив таке.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Досудовим розслідуванням встановлено таке.

03 липня 2021 року, близько 09:30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кафе «Wirt», що розташоване за адресою: вул. Авіаторів, буд. 62, м. Узин, Білоцерківський район, Київська область, побачив на барній стійці мобільний телефон марки «Lenovo» K5 Plus, належний ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 підійшов до барної стійки та переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв мобільний телефон марки «Lenovo» K5 Plus, вартістю 1 133 грн. та поклав його до задньої кишені шортів, в які був одягнутий, після чого залишив приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1 133 грн.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 349 КПК України, допит обвинуваченого не здійснювався.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає: щире каяття.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, прокурором не заявлено, судом не установлено.

Мотиви призначення покарання.
Суд зазначає, що згідно із ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачене покарання у виді: штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Отже, зважаючи на ступінь тяжкості та обставини вчинення кримінального правопорушення, установлені дані про особу ОСОБА_3 , який, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий (а.с. 89), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 96), у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває (а.с. 93), обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без його ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарань у виді штрафу та виправних робіт не є можливим, оскільки він офіційно не працює, будь-якого іншого доходу не має, тоді як обмеження волі, з огляду на наявність обставин, які пом`якшують покарання буде надмірним для нього.

Отже, за викладених обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, у виді громадських робіт в мінімальному обсязі 80 годин.

Суд зазначає, що призначення більш суворого виду покарання не є необхідним.

Підстав, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, що перешкоджають призначенню ОСОБА_3 громадських робіт, судом не установлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0001245, висновок експерта від 09 липня 2021 року № СЕ-19/111-21/32403-ТВ, витрати на проведення експертизи становлять 514,86 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно із постановою про визнання речових доказів від 05 липня 2021 року, DVD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: вул. Авіаторів, буд. 62, м. Узин, за 03 липня 2021 року, визнаний речовим доказом.

Відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, його необхідно зберігати при матеріалах кримінального провадження, протягом усього часу їх зберігання.

Згідно із постановою про визнання речових доказів від 06 липня 2021 року, мобільний телефон марки «Lenovo» білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , визнаний речовим доказом.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, його слід вважати повернутим власнику, згідно із розпискою від 06 липня 2021 року.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України у виді вісімдесяти годин громадських робіт.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 514,86 грн.

Речові докази, а саме: DVD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: вул. Авіаторів, буд. 62, м. Узин, за 03 липня 2021 року, - зберігати при матеріалах кримінального провадження, протягом усього часу їх зберігання; мобільний телефон марки «Lenovo» білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , - слід вважати повернутим власнику, згідно із розпискою від 06 липня 2021 року.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 цього Кодексу

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1

Київської області