справа №176/1671/20
провадження №1-кп/176/71/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою (11 класів), не одруженого, дітей не маючого, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2020 року за № 0000523,

з участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , його представника адвоката ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2020 року приблизно о 21 год.30 хв. ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння побачив біля торгівельного кіоску, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 раніше знайому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою у ОСОБА_3 склалися неприязні відносини.

В ході розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 розпочалась сварка. Після чого ОСОБА_8 пішла пішохідною доріжкою у напрямку будинку 43 по вулиці 8-го Березня в м. Жовті Води Дніпропетровської області, поряд з якою йшов ОСОБА_3 , який продовжував сварку ображаючи останню.

04 серпня 2020 року близько о 21 год. 40 хв., між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, продовжувалася сварка, в ході якої останні зайшли до під`їзду №2 жилого будинку АДРЕСА_3 та почали підніматись по сходах, що ведуть з першого на другий поверх.

Перебуваючи на вказаних сходах, між першим і другим поверхами, ОСОБА_3 перебуваючи двома сходами вище ОСОБА_8 , в положенні стоячи обличчям до потерпілої, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи необережно внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання смерті потерпілої, хоча повинен був і міг передбачити такі наслідки, на ґрунті виниклого неприязного ставлення до останньої, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, але не маючи наміру на вбивство, лівою ногою штовхнув ОСОБА_8 в область передньої частини правого стегна, від чого остання не втримавши рівновагу впала зі сходів, на бетонну підлогу майданчику першого поверху, при цьому вдарилась задньою лівою частиною голови об бетонну поверхню. Після цього, усвідомивши скоєне, ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_8 отримала, згідно висновку експерта №142 від 03.09.2020 року, тілесні ушкодження у вигляді закрита тупа черепно-мозкова травма, крововиливи в м`яких тканинах в лівій тім`яно-скроневій області та по центру тім`яно-потилочної частини голови, закритий перелом кісток склепіння, розповсюджений субдуральний (під тверду мозкову оболонку) та множинні субарахноїдальні (під м`яку мозкову оболонку) крововиливи, множинні розриви твердої та м`якої мозкових оболонок, розтрощення речовини лівої скроневої частки та переднього полюсу лівої лобної частки головного мозку. Ці травматичні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 о 21 год. 30 хв. у відділенні інтенсивної терапії та анестезіології КНП «Жовтоводська міська лікарня».

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченого ч.1 ст.119 КК України визнав повністю, та посилаючись на ст.63 Конституції України відмовився давати показання. При цьому зазначив, що перебував в алкогольному сп`янінні тому не пам`ятає деталі кримінального правопорушення. Також просив врахувати суд те, що потерпіла ОСОБА_9 постійно його провокувала, постійно ображала його матір та його. Просив суворо не карати. Насиання негативних наслідків не бажав та умислу на вбивства не мав.

Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 суду дав показання про те, що обвинувачений ОСОБА_3 та його племінник ОСОБА_10 мали дружні відносини з дитинства. Його мати - ОСОБА_9 опікувалася своїми онуками: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , так як їх мати померла. Вона забороняла ОСОБА_11 товаришувати з ОСОБА_13 , адже вважала, що останній має на нього негативний вплив (разом вживали алкогольні напої, палили). Неодноразово чув від матері, що ОСОБА_11 повертався до дому від ОСОБА_13 в нетверезому стані. При цьому зазначив, що конфлікти між ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 почалися 4 роки тому, коли вона почала забороняти ОСОБА_11 товаришувати з ОСОБА_13 . Останні три роки ОСОБА_11 навчався в м. Дніпрі, але на вихідні дні приїздив до бабусі в м. Жовті Води, де і зустрічався з ОСОБА_14 . 04 серпня 2020 року йому зателефонувала сестра ОСОБА_15 і повідомила, що їх мати ОСОБА_8 знаходиться в лікарні в тяжкому стані, пояснивши, що її штовхнув ОСОБА_16 , від чого вона впала зі сходів. ІНФОРМАЦІЯ_3 його мати ОСОБА_9 померла. Також зазначив, що Коли племінник ОСОБА_11 знаходився на навчанні в м. Дніпрі - його поведінка була задовільною. На вихідні ОСОБА_11 приїздив до бабусі та проживав у неї. Зараз він є повнолітнім, винаймає житло і проживає окремо.

Щодо цивільного позову потерпілий просив суд задовольнити його у повному обсязі. Вимоги обґрунтував тим, що у зв`язку із смертю матері ОСОБА_8 він поніс затрати на її поховання на загальну суму 4276 гривень 20 копійок, які просить компенсувати йому за рахунок обвинуваченого ОСОБА_3 . На підтвердження зазначених витрат цивільним позивачем надано суду відповідні письмові документи: договір-замовлення на організацію та проведення поховання від 10.08.2020 року на суму 1619,20 грн., заказ на поминальний обід на суму 2657 грн.
Разом з тим вважає, що відповідач повинен оплатити родині вартість проїзду з м. Жовті Води до м. Дніпро після похорон у сумі 480 грн., оскільки проживають у м. Дніпро.
Також, зазначає, що з 04.08.2020 року по 07.08.2020 року до дня смерті ОСОБА_8 знаходилась на лікуванні у КП «Жовтоводська міська лікарня» в зв`язку із чим потерпілим були придбані медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення на суму 3223,68 грн., які просить також стягнути з ОСОБА_3 . На підтвердження зазначених витрат надано суду відповідні письмові документи: копії фіксальних чеків на придбання медикаментів, копії списків призначених медикаментів пацієнту ОСОБА_8 .
Окрім того, після смерті матері поніс моральні переживання та душевний біль. Завдану моральну шкоду оцінює в 1000000 (один мільйон) гривень, а тому просить вказану суму стягнути на його користь із обвинуваченого ОСОБА_3 .
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , суду пояснила, що вона працює в кіоску «Алмаз-Вікторія», що знаходиться за адресою: м. Жовті Води вул. Бульвар Свободи, 52 чи 56, точної адреси не пам`ятає. В кіоску також працювала ОСОБА_9 помічницею. Остання розповідала, що ОСОБА_16 їй погрожував. В кінці робочого дня, точної дати не пам`ятає на початку серпня 2020 року вона, разом зі свої чоловіком ОСОБА_18 пішли проводжати додому ОСОБА_19 . Коли вони йшли ОСОБА_16 почав їх переслідувати погрожуючи ОСОБА_20 . Він знаходився в алкогольному сп`янінні. Біля під`їзду ОСОБА_21 присіла на лавочку, а ОСОБА_3 почав сварку з іншою жінкою, яка зробила йому зауваження за нецензурну лайку. Згодом він підійшов до ОСОБА_20 і схопив її за волосся, вона втратила рівновагу і впала. Коли ОСОБА_21 зайшла до під"їзду він рушив за нею, схопив її за волосся і почав кричати, потім штовхнув ногою в стегно, від чого остання не втримавши рівновагу впала зі сходів. Після цього викликали швидку допомогу та поліцію. Після того як потерпіла впала, обвинувачений не наносив їй удари. Онук ОСОБА_20 ОСОБА_11 вийшов з квартири, коли ОСОБА_21 вже впала і була непритомна.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , суду показав, що точної дати не пам`ятає, близько о 21 години в теплу пору року, він разом зі своєю дружиною ОСОБА_17 проводжали додому ОСОБА_19 . Весь шлях їх переслідував ОСОБА_16 і погрожував ОСОБА_22 , а саме словами " Ти додому не дійдеш". Останній був в стані алкогольного сп`яніння. Коли ОСОБА_21 присіла на лавочку біля під`їзду ОСОБА_23 хапав її за шию. Згодом ОСОБА_21 зайшла до під`їзду, ОСОБА_16 почав наздоганяти її, але він, щоб той незашкодив останній - схопив його за руки , але ОСОБА_13 штовхнув її ногою, від чого вона не втримавши рівновагу впала зі сходів на підлогу першого поверху. На галас вийшла сусідка та онук ОСОБА_24 . Також зазначив, що ОСОБА_9 також нецензурно лаялася в сторону ОСОБА_3 , чим провокувала його.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , суду показав, що мешкає в м. Дніпрі, навчається в архітектурно-будівельному коледжі на 1 курсі, а також працює на меблевій фабриці «Матралюкс» в м. Дніпро. Живе у гуртожитку по вул. Столярова, 8 в м. Дніпро. ЗОСОБА_14 має дружні стосунки з самого дитинства. Але за п`ять днів до 04.08.2020 року, коли він приїхав з Дніпра до м. Жовті Води між ними виник конфлікт, із-за того, що ОСОБА_16 погрозив, що якщо його бабуся йому щось погане ще раз щось скаже то він за свої дії не відповідає. 04 серпня 2020 року він чекав бабусю вдома, почувши галас приблизно о 21:30 год. у під`їзді, вийшов з квартири і побачив, що бабуся лежить на підлозі, а ОСОБА_13 тримає чоловік на ім`я ОСОБА_25 . Він викликав швидку допомогу та поліцію. ОСОБА_3 був обурений і кидався на нього. Коли приїхали працівники поліції на ОСОБА_3 одягли кайданки, ОСОБА_13 кричав, що вона у тебе живуча(бабуся) я її доб`ю і мені за це нічого не буде. При цьому кричав, дослівно «подзвоніть ОСОБА_26 він мене відмаже». Також зазначив, що між бабусею і ОСОБА_3 були неприязні відносини, оскільки я дружив з ОСОБА_13 випивав з ним вживав наркотики і бабусі це не подобалось, вона вважала, що він погано впливає на нього. Також, не однократно казав ОСОБА_13 щоб він не заходив до нього додому, що він сам буде до нього приходити. 04 серпня 2020 року він не бачився з ОСОБА_13 , цілий день перебував вдома. Момент штовханиння не бачив, вибіг на галас. Бабуся вже лежала на підлозі на першому поверсі. ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, а може і в наркотичному. Питання з похованням вирішувала сестра. При цьому також зазначив, що після події з бабусею, ОСОБА_16 посилав до нього додому неповнолітніх, щоб перевірити чи вдома він.

Свідок ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , суду пояснила, що навчається в м. Дніпрі. Померла ОСОБА_9 є її рідною бабусею. Обвинуваченого ОСОБА_3 знає з дитинства так як жили в одному дворі та навчалися в одній школі. 04 серпня 2020 року її брат ОСОБА_10 написав смс з таким змістом: «бабусю забрала швидка, її побив ОСОБА_16 ». Прибігши додому, побачила ОСОБА_3 в кайданках, він був агресивний та в стані алкогольного сп`яніння. Коли приїхала до бабусі в лікарню, там знов бачила ОСОБА_13 на медичному обстеженні. Він нецензурно лаявся в її бік та бік її брата. Коли вона приїхала до поліції, там вона теж зустрілась з ОСОБА_14 , він знову їй погрожував. В поліції вона написала заяву про те, що скоєно злочин, але потерпілим визнали її дядю. На слідуючий день вона дізналася, що бабуся в комі і що ОСОБА_3 відпустили додому. Сусіди говорили, що ОСОБА_3 їм розповідав, що бабуся впала сама, що він не винний. Через декілька днів він прислав двох невідомих неповнолітніх, щоб дізнатися чи вдома ми з братом. Потім приходив ОСОБА_28 до її брата. ОСОБА_28 написав їй смс, що знав, що ОСОБА_3 збирається вбити бабусю. Взагалі бабусю навідувала 2-3 рази на місяць, так як навчається в іншому місці, але 1 серпня приїхала до неї погостювати. З бабусею були гарні відносини. Бабусі не подобалось спілкування ОСОБА_11 з ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешкаючий по АДРЕСА_4 , пенсіонер, суду показав, що ОСОБА_10 і ОСОБА_16 дружили та виросли у нього на очах в одному дворі, адже він є їх сусідом. У вечірній час завжди вигулює собаку. Був свідком того, як після 21 години не пам`ятає дати, сусідка ОСОБА_30 йшла с пакунками в напрямку додому з лоточку в якому підробляє, та який знаходиться від будинку метрів 60-70. До неї підійшов ОСОБА_13 , у них зав`язалася сварка. Вони знаходились один від одного на відстані 2-3 метри. Останній пред`являв претензії ОСОБА_31 про те, за що та кляне його маму. Звинувачення звучали з двох сторін, обидва виражалися нецензурною лайкою. ОСОБА_13 запитував у ОСОБА_32 :"За що та проклинає його маму?" Потім він пішов з собакою додому на 4 поверх. Коли він дійшов до другого поверху зустрів ОСОБА_11 і сказав йому, що у бабусі проблеми, на що ОСОБА_11 розвернувся і зайшов до квартири і закрився. Через 15-20 хвилин коли він був в квартирі почув галас. Кирил кричав, що бабусю вбили. Коли він вийшов - побачив, що ОСОБА_33 вкладали на носилки, ОСОБА_34 сидів в кайданках та сварився з поліцією. ОСОБА_13 сказав, що він її не чіпав. Через деякий час обвинуваченого забрали в поліцію. Обвинувачений і ОСОБА_30 сварилися між собою однаково нецензурною лайкою. Хто заходив до під`їзду він не бачив, адже він зайшов туди першим. Також зазначив, що потерпіла ОСОБА_35 була конфліктною людиною. Чи був обвинувачений в стані алкогольного сп`яніння не знає, запаху алкоголю не чув. Серед нецензурних слів ОСОБА_3 в сторону ОСОБА_31 погроз не висловлював. В цей час інших сусідів на вулиці не знаходилось. В той день його опитував працівник поліції, але він не пам`ятає його прізвища.

Свідок ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , мешкає по АДРЕСА_5 , суду показала, що влітку 2020 року вони, точної дати не пам`ятає, разом із молодшою сестрою і дитиною, поверталися з прогулянки додому, побачили сусідів, які сварилися, а саме - ОСОБА_37 з бабою ОСОБА_38 . З цього приводу вона зробила йому зауваження. ОСОБА_13 переключився на неї. В цей час ОСОБА_39 зайшла до під`їзду, а ОСОБА_16 пішов слідом за нею. ОСОБА_39 почала підніматися сходами на другий поверх, між ОСОБА_11 і ОСОБА_13 також виник конфлікт. ОСОБА_39 стояла на сходах нижче за ОСОБА_40 . ОСОБА_13 наніс удар ногою через що ОСОБА_39 впала на спину на бетонну підлогу, а ОСОБА_11 стояв за ОСОБА_13 . Після того як ОСОБА_41 впала, вона викликала швидку допомогу та поліцію. ОСОБА_16 не тікав від працівнків поліції. Під час конфлікту ОСОБА_13 кричав, що ОСОБА_39 завжди ображає його матір та його сімю. Вважає, що у конфлікті винен і ОСОБА_11 також. На вулиці ОСОБА_13 також наносив удари ОСОБА_22 в район тулубу. Вона особисто бачила, як ОСОБА_42 штовхнув ногою ОСОБА_43 . Поряд стояв онук ОСОБА_44 , і нічого не робив, щоб захистити свою бабусю. Кирил не намагався підняти бабусю. ОСОБА_26 ОСОБА_13 перебував в стані хвилювання. Від нього був запах алкоголю. Потерпіла лежала в непритомному стані до приїзду швидкої допомоги 15 хв. Конфлікт біля під`їзду відбувався близько 20 хв. В той день вона бачила, як ОСОБА_11 і ОСОБА_13 разом несли алкогольні напої. Коли ОСОБА_39 впала ОСОБА_16 сказав, що їй так і треба.

Свідок ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , інвалід ІІІ групи, суду показала, що ввечері влітку 2020 року, точної дати не пам`ятає, знаходилась вдома по АДРЕСА_6 . На галас в під`їзді відчинила двері і побачила, що на підлозі в непритомному стані лежить її сусідка ОСОБА_39 , а ОСОБА_16 знаходиться поряд. Сусідку ОСОБА_33 вона знала близько 10 років. Вона була дуже сварлива та конфліктна людина. З її квартири завжди чулись сварки. ОСОБА_39 завжди зачіпала словесно її і її родичів (чоловіка і сина). В квартирі ОСОБА_46 постійно були сварки, бійки. ОСОБА_11 внук ОСОБА_31 почав вживати алкогольні напої з 10 років. Коли приїхала поліція ОСОБА_16 пояснюв, що ОСОБА_39 його спровокувала, адже ображала його та його матір. ОСОБА_39 лежала на першому поверсі за її дверима. Вона лежала на спині, голова була обперта об стіну. Кирило знаходився між першим і другим поверхом. В під`їзді бачила інших людей: серед них була і ОСОБА_47 . ОСОБА_16 на лежачу ОСОБА_43 замахнувся ногою но не вдарив і пішов. Вона неодноразово чула, як ОСОБА_39 проклинала нецензурною лайкою матір обвинуваченого ОСОБА_40 .

Свідок ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , пояснив, що влітку 2020 року в серпні, точної дати не пам`ятає, приблизно о 21 годині біля магазину "Алмаз Вікторія" в м. Жовті Води він був свідком словесного конфлікту між ОСОБА_48 і ОСОБА_49 , адже він прогулювався разом із ОСОБА_13 і двома подругами. Після того, як вони поспілкувалися, він з подругами рушив в сторону магазину № НОМЕР_1 , а ОСОБА_16 до себе додому. ОСОБА_39 ображала ОСОБА_13 , називала його наркоманом. Його також називала наркоманом та неодноразово телефонувала його мамі і сварилася на нього, просила щоб він не підходив на подвір`я її будинку. Наступного дня ОСОБА_16 йому нічого не розповідав. Більш нічого не бачив і не чув.

В ході судового розгляду кримінального провадження сторона обвинувачення - прокурор відмовився від заявленого раніше клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_50 . Прокурор свою відмову мотивував тим, що даний свідок не має значення для розгляду даного кримінального провадження, його виклик та допит не є необхідним. Судом приймалися відповідні заходи по виклику зазначеного свідка.

Керуючись вимогами ст.22 КПК України, норми якої визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, з огляду на те, що суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення та захисту, а також враховуючи те, що прокурор відмовився від допиту свідка, суд не здійснював допит вище вказаного свідка.
За клопотанням сторони обвинувачення на підтвердження наявності в діях ОСОБА_3 ознак вищезазначеного кримінального правопорушення досліджені у судовому засіданні наступні письмові докази:
- рапорт ЖЄО №6871 від 04.08.2020 року складений помічником чергового СРПП №2 Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_51 , про те, що 04.08.2020 року о 21:30 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою АДРЕСА_7 , заявниця ОСОБА_9 просить швидше приїхати, бо вона йде до дому, а чоловік на прізвище ОСОБА_26 , задирається до неї та хоче її побити /а.к.п. 191 Том1/;
- протокол прийняття заяви ОСОБА_27 від 05 серпня 2020 року про нанесення тілесних ушкоджень 04.08.2020 року приблизно о 21:30 год. у під`їзді №2 в будинку АДРЕСА_3 бабусі заявниці ОСОБА_52 . Ушкодження наніс ОСОБА_16 /а.к.п. 192 Том 1/;
- протокол огляду місця події від 04 серпня 2020 року /а.к.п. 193-194 Том 1/;

- протокол проведення слідчого експерименту від 07 серпня 2020 року, за участю свідка ОСОБА_18 . Під час проведення зазначеного слідчого експерименту застосовано відеозапис. Флеш-карта з відеозаписом слідчого експерименту додана до протоколу /а.к.п. 195-201 Том 1/;
- протокол проведення слідчого експерименту від 07 серпня 2020 року, за участю свідка ОСОБА_17 . Під час проведення зазначеного слідчого експерименту застосовано фотокамеру та відеозапис. Фотокартки та Флеш-карта з відеозаписом слідчого експерименту додані до протоколу /а.к.п. 202-212 Том 1/;
- висновк експерта №142, за результатами проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розпочата 08 серпня 2020 року та закінчена 03 вересня 2020 року. Експертизою встановлено, що причиною смерті ОСОБА_8 є розтрощення речовини головного мозку і дислокація стовбурових структур мозку, які виникли як наслідки та ускладнення закритій тупій черепно-мозковій травмі: закритому переломі кісток склепіння черепу. При дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження: закрита тупа черепно-мозкова травма, крововиливи в м`яких тканинах в лівій тімяно-скроневій області та по центру тімяно-потиличної частини голови, закритий перелом кісток склепіння,розповсюджений субдуральний (під тверду мозкову оболонку) та множинні субарахноїдальні (під м`яку мозкову оболонку) крововиливи, множинні розриви твердої та мякої мозкових оболонок, розтрощення речовини лівої скроневої частки та переднього полюсу лівої лобної частки головного мозку. Ці травматичні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. За життя вона хворіла на жовчно-камяну хворобу: камені жовчного міхура, нефросклероз, хронічний гастрит та на жирову дистрофію печінки ці ушкодження не перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті /а.к.п. 213-219 Том 1/;
- лікарське свідоцтво про смерть №142 від 08 серпня 2020 року, видане Жовтоводським відділенням СМЕ, із якого вбачається, що смерть ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у стаціонарі реанімаційного відділення КНП «ЖМЛ» внаслідок нападу з метою убивства чи нанесення ушкодження. Причина смерті: розтрощення речовини мозку, субдуральний та субарахноїдальний крововиливи, перелом кісток склепіння черепу /а.к.п. 220 Том 1/;
- протокол огляду трупа ОСОБА_8 від 07 серпня 2020 року /а.к.п. 221 Том 1/;

- посмертна виписка із медичної карти стаціонарного хворого № У-1989 хірургічного відділення ОСОБА_52 , з якої вбачається, що смерть настала о 21 год. 30 хв. 07 серпня 2020 року у стаціонарі /а.к.п. 222 Том 1/;

- висновок експерта №76 «Е» Д, за результатами проведеної судово-медичної експертизи за участю свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка розпочата 10.08.2020 року та закінчена 12.08.2020 року. За підсумками експертизи та даних, отриманих при проведенні судово-медичної експертизи (висновок експерта №142 «Е») від 03.09.2020 року, не можна виключити, що всі ці тілесні ушкодження, які були виявлені у гр.-ки ОСОБА_8 , могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказала свідок ОСОБА_17 під час проведення слідчого експерименту за його участі 07.08.2020 року, тобто при непрямому падінні із завданим прискоренням (поштовх ногою) на сходах з положення стоячи на тверду підлеглу поверхню/а.к.п. 223 -224 Том 1/;
- висновок експерта №75 «Е» Д, за результатами проведеної судово-медичної експертизи за участю свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка розпочата 10.08.2020 року та закінчена 12.08.2020 року. За підсумками експертизи та даних, отриманих при проведенні судово-медичної експертизи (висновок експерта №142 «Е») від 03.09.2020 року, не можна виключити, що всі ці тілесні ушкодження, які були виявлені у гр.-ки ОСОБА_8 , могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказав свідок ОСОБА_18 під час проведення слідчого експерименту за його участі 07.08.2020 року, тобто при непрямому падінні із завданим прискоренням (поштовх у зазначеному напрямку) на сходах з положення стоячи на тверду підлеглу поверхню/а.к.п. 225 -227 Том 1/;
- постанова про зміну кваліфікації складу кримінального правопорушення від 10 серпня 2020 року з ст.128 КК на ч.1 ст.119 КК України /а.к.п. 228 Том 1/;
- копія паспорта ІD ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 /а.к.п. 229-230 Том 1/.
- вимога, згідно якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , є особою раніше не судимою /а.к.п. 231 Том 1/;
- протокол проведення слідчого експерименту від 27.08.2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 . Під час проведення зазначеного слідчого експерименту застосовано відеозапис. Флеш-карта з відеозаписом слідчого експерименту додана до протоколу /а.к.п. 238-241 Том 1/;
- висновок експерта №80 «Е» Д, за результатами проведеної судово-медичної експертизи за участю підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , яка розпочата та закінчена 03.09.2020 року. За підсумками експертизи та даних, отриманих при проведенні судово-медичної експертизи (висновок експерта №142 «Е») від 03.09.2020 року, не можна виключити, що всі ці тілесні ушкодження, які були виявлені у гр.-ки ОСОБА_8 , могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказав підозрюваний ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту за його участі 27.08.2020 року, тобто при непрямому падінні із завданим прискоренням (поштовх у зазначеному напрямку) на сходах з положення стоячи на тверду підлеглу поверхню/а.к.п. 242 -243 Том 1/;
- Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №74 від 04.08.2020 року, згідно якого громадянин ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому долі проміля в даному висновку не зазначені /а.к.п. 245 Том 1/;
- Протокол про адміністративне правопорушення від 04.08.2020 року №284486 складеного стосовно гр.-на ОСОБА_3 , за правопорушення передбачене ч. 1 ст.178 КУпАП /а.к.п. 246 Том.1/;
- Постанова ГАА №069384 від 05.08.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності гр.-на ОСОБА_3 , за правопорушення передбачене ч. 1 ст.178 КУпАП, накладено штраф у розмірі 51 грн. /а.к.п. 247 Том.1/;
Судом були відтворені та досліджені в судовому засіданні флеш-карти із відеозаписами слідчих експериментів зміст яких відповідає протоколам цих слідчих дій.
Одночасно, суд звертає увагу на те, що під час досудового розслідування ні обвинувачений ні потерпілий не звертались із скаргами на будь-які неправомірні дії працівників поліції.
Зазначені докази, надані стороною обвинувачення, на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, суд вважає належними та допустимими.
За вказаних обставин, суд вважає, що у судовому засіданні знайшла своє підтвердження і є повністю доведеною винність ОСОБА_3 у вчиненні висунутого йому обвинувачення. У зв`язку з чим суд, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство через необережність.
А незгода потерпілого ОСОБА_6 , з кваліфікацією правопорушення вчиненого ОСОБА_3 , яку він висловив в судових дебатах та просив перекваліфікувати ст.119 ч.1 на ст.121 ч.2 КК України суд до уваги не бире, оскільки спростовуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами та практикою Верховного Суду (постанова від 16 квітня 2019 року провадження № 51-7506км18).
Так, судом поза розумним сумнівом, встановлено, що ОСОБА_3 завдав ОСОБА_8 лише одного удару (поштовху ногою в передню частину правого стегна) і цим не заподіяв тілесних ушкоджень, а також, що тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_8 були отримані внаслідок подальшого падіння.
Окрім того, даний висновок суду не суперечить усталеній практиці й орієнтирам, викладеними у рішеннях Верховного Суду України. Отже, доводи потерпілого про протилежне й про те, що, завдаючи удар ногою (поштовху) потерпілій, обвинувачений діяв із прямим умислом і вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК, є неприйнятними.
Верховний Суд України у своїх рішеннях (провадження № 5-21кс12, № 5-22кс12, № 5-8кс13, № 5-4кс15, № 5-306кс15) неодноразово висловлював правову позицію про те, що умисне тяжке тілесне ушкодження є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини - умислом (прямим/непрямим) щодо заподіяння такого ушкодження та необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного. Суб`єктивна сторона вбивства через необережність характеризується лише необережною формою вини у вигляді злочинної самовпевненості чи злочинної недбалості.
Розмежування цих складів злочинів здебільшого здійснюється за їх суб`єктивною стороною, виходячи з фактичних підстав кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння, зокрема способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень, а також усвідомлення особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбачення його негативних наслідків та ставлення до них.
Відображені у наведених показаннях відомості про завданий обвинуваченим удар (поштовх) потерпілій також підтверджуються даними, що містяться у протоколах проведення слідчих експериментів та судово-медичними дослідженнями.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Частиною 1 ст. 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який за місцем свого мешкання характеризується посередньо, з боку сусідів та рідних відносно нього до Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області скарги та заяви не надходили.

Згідно характеристики наданої начальником СП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_53 , громадянин ОСОБА_3 спиртними напоями не зловживає, допускає немедичне вживання наркотичних засобів, підтримує стосунки з особами раніше судимими. По облікам Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , значиться, як особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності.

На обліку у Жовтоводському міському центрі зайнятості як безробітній не перебуває, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Жовтоводська міська лікарня» не перебуває, строкову війскову службу та службу за контрактом не проходив/а.к.п. 232,233,234,235,236,237 Т.1/.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тавчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної старшим інспектором П`ятихатського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_54 від 09.10.2020 року, виправлення ОСОБА_3 неможливе без позбавлення волі та становить небезпеку для суспільства /а.к.п.65-67 Т.1/.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статей кримінального закону, за якими його дії кваліфіковані, з призначенням покарання у виді позбавлення волі. При цьому, можливостей застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Вказаний вид покарання за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідатиме цілям покарання.
Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2020 року, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки та звільнено від його відбування з іспитовим строком два роки слід виконувати самостійно.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за ухвалою суду від 24 грудня 2020 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з 24 грудня 2020 року, тобто з моменту взяття під варту/затримання.

Судові витрати на залучення експертів відсутні.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину підлягає частковому задоволенню з наступник підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкоди, завдана неправомірними діями майну фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 цього ж Кодексу, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права, має право на їх повне відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, які особи зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У своїй позовній заяві ОСОБА_6 вказує на те, що він поніс матеріальні збитки пов`язані із лікуванням та похованням матері ОСОБА_52 у загальному розмірі 7979 гривень 88 копійок, які просить стягнути із ОСОБА_3 на свою користь. На підтвердження зазначених витрат цивільним позивачем надано суду відповідні письмові документи: договір-замовлення на організацію та проведення поховання від 10.08.2020 року на суму 1619,20 грн., заказ на поминальний обід на суму 2657 грн., копії фіксальних чеків на придбання медикаментів, копії списків призначених медикаментів пацієнту ОСОБА_8 на суму 3223,68 грн., а також квитки на проїзд до м. Дніпро у розмірі 480 грн. /а.с.п. 38-43 Том 1/.
Із наданих ОСОБА_6 документів суд вбачає, що заказ на суму 2657 гривень передбачають витрати на поминальні обіди.
Водночас, у відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року, під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній в постанові від 19.03.2018 р. у справі № 554/1793/15-ц, витрати на поминальні обіди не входять до витрат на поховання.
Аналізуючи зазначене суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення витрат на проведення поминальних обідів на загальну суму 2657,00 гривень, які проводяться після поховання померлої особи, слід відмовити, оскільки дані витрати не пов`язані із заходами самого поховання, передбаченого нормами закону.

Разом з тим, суд вважає, що надані цивільним позивачем договір-замовлення на організацію та проведення поховання від 10.08.2020 року на суму 1619,20 грн., в повному обсязі підпадають під витрати на поховання.
Також підлягають задоволенню витрати потерпілого на лікування ОСОБА_8 за період з 04.08.2020 року по 07.08.2020 року до дня її смерті, яка знаходилась на лікуванні у КП «Жовтоводська міська лікарня» в зв`язку із чим потерпілим були придбані медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення на суму 3223,68 грн.

Щодо витрат на проїзд з міста Жовті Води до м. Дніпро у сумі 480 грн. то такі витрати задоволенню не підлягають, оскільки поховання ОСОБА_8 відбулися 10.08.2020 року, а квитки датовані 14.08.2020 року.

За викладених обставин із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 слід стягнути матеріальні збитки на суму 4842 гривень 88 копійок (3223,68 гривень + 1619,20 гривень).

Щодо заявлених ОСОБА_6 вимог про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 1000 000 гривень, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Згідно роз`яснень, що містяться в п. 3, п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ. Моральна шкода може полягати зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя; порушенні стосунків з оточуючими людьми; при настанні інших негативних наслідків. При визначенні моральної шкоди суд з`ясовує чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, чи знаходяться дії відповідача в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Приймаючи до уваги, що дії ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з тим, що ОСОБА_6 спричинено душевні страждання у зв`язку із смертю матері ОСОБА_8 , що створило дискомфорт у житті, він змушений звертатись до правоохоронних органів та суду за захистом своїх прав, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого на його користь слід стягнути моральну шкоду. Водночас, з урахуванням розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування моральної шкоди суми в розмірі 50 000 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 128, 368, 371, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з 24 грудня 2020 року, тобто з моменту взяття під варту/затримання.

Судові витрати на залучення експертів відсутні.
Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2020 року, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки та звільнено від його відбування з іспитовим строком два роки слід виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину задовольни частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ІНН НОМЕР_2 ,зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_8 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4842 (чотири тисячі вісімсот сорок дві) гривні 88 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Повний текст вироку проголошено 13 липня 2021 року.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1