ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3293/19 Провадження 1-і/636/10/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2021

Чугуївський міський суд Харківської області у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Чугуєві клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в :
В провадженні суду перебувають обвинувальні акти по кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, які об`єднані в одне провадження.

В ході досудового слідства обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується.

Прокурором заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки є достатньо підстав та ризиків, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у провадженні, вчинити нові злочини. Прокурор вважав необхідним продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід, що забезпечить його явку до суду, і запобігає вчиненню іншого кримінального правопорушення і вважав, що інші більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Оскільки на території України встановлено карантин, головуючий у справі суддя ОСОБА_6 перебуває на лікарняному, беручи до уваги, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 10 квітня 2021 року, суд дійшов висновку про необхідність розгляду поданого клопотання.

Заслухавши прокурора, який заявлене клопотання підтримав, обвинуваченого, який проти задоволення клопотання прокурора заперечував просив змінити стосовно нього запобіжні заходи з тримання під вартою на домашній арешт, про що подав письмове клопотання, думку захисника адвоката ОСОБА_4 , який підтримав думку свого підзахисного, зазначивши що обвинувачений тривалий час утримується під вартою, та має міцні соціальні зв`язки, неофіційно працював, має постійне місце проживання та просив обрати обвинуваченому запобіжний захід в вигляді домашнього арешту в нічний час, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 2 ст. 177 КПК України слідує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Так, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд, дослідивши клопотання прокурора та вислухавши думку учасників процесу, вважає, що на момент розгляду питання щодо продовження дії обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує обґрунтована підозра та ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих у провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання судом враховуються вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; відсутність доказів існування у ОСОБА_5 певних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимості.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Суд погоджується із доводами сторони захисту про те, що сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження дії обраного раніше запобіжного заходу, але при цьому, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що йдеться в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент розгляду клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1, 3, 5 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

При цьому судом враховується та обставина, що стороною захисту під час розгляду клопотання не доведено, що ризики, на які посилався в своїй ухвалі слідчий суддя - при обранні стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та суд в ухвалах про продовження запобіжного заходу - на теперішній час зменшились або перестали існувати. Крім того, наявність ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України, було предметом дослідження як слідчого судді, так і суду при вирішенні питання продовження строку запобіжного заходу, прийняті слідчим суддею та судом рішення з цього приводу обвинуваченим та його захисником в апеляційному порядку не оскаржувались.

Таким чином, заслухавши думку прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думки захисника та обвинуваченого, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на теперішній час не зменшились та продовжують існувати, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 60 діб.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин, вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених діючим КПК України. Сума розміру застави визначена ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2019, а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 38 420,00 грн.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 198, 331, 350, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження строку обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів до 05 червня 2021 року включно.
Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1