Справа № 466/7510/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2021року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000973 від 10.11.2016 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження №0000973 від 10.11.2016 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки.

А саме в тому, що він, будучи медичним працівником, лікарем - хірургом для надання ургентної допомоги Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, володіючи вищою категорією, надаючи медичну допомогу хворому, який поступив після дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час перебування на зміні у приміщенні 1-го хірургічного відділення КМКЛШМД на вул. Миколайчука, 9 з м. Львові, в період з 09.00 год. до 21.00 год. 12 жовтня 2016 року, неналежно виконував свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого до них ставлення, а саме: не проводив належний догляд та надання медичної хірургічної допомоги пацієнту ОСОБА_9 , який знаходився під його наглядом, не забезпечив належного рівня лікування хворого на протязі усього чергування, не призначив та не провів додаткових обстежень, які передбачені чинним законодавством про охорону здоров`я для надання допомоги хворим з травмою живота та гострим перитонітом, а саме: рентгенографію органів черевної порожнини, за результатами якої можна було б виявити вільний газ у черевній порожнині, який свідчить про перфорацію порожнистого органу (травматичний розрив тонкої кишки); ультразвукову діагностику органів черевної порожнини (паренхіматозних органів), за результатами якої можна було б побачити пошкодження печінки та вільну рідину у черевній порожнині, як реактивне запалення черевної порожнини; лапароцентез шляхом проколювання черевної стінки пацієнта з встановленням дренажної трубки чи голки з метою виявлення внутрішньо черевної кровотечі, або розриву порожнистих органів; лапароскопію, якою можна було б виявити наявність вмісту калу, крові, реактивної рідини у черевній порожнині пацієнта, перфорацію внутрішніх органів, кровотечу. Не проведено також біохімічний аналіз крові хворого, за результатами якого можна було б діагностувати погіршення стану хворого ОСОБА_9 .

Лише після поступлення 12.10.2016 о 18.00 год. скарги хворого ОСОБА_9 з приводу погіршення стану здоров`я, появи нудоти, один раз оглянув хворого ОСОБА_9 , про що зробив відповідний запис в медичній карті стаціонарного хворого. При цьому, лікар хірург для надання ургентної допомоги ОСОБА_4 не проаналізував можливе походження нудоти через отримані травми внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а призначив медичний препарат «Осетрон», який зменшує нудоту, як один з проявів реактивної фази перитоніту, знімає проблему нудоти, але не вирішує її походження в цілому та жодним чином не сприяє лікуванню наявних у ОСОБА_9 ушкоджень та захворювань.

Не призначення та не проведення черговим лікарем ОСОБА_4 , додаткового обстеження пацієнту ОСОБА_9 , не встановлення вчасно вірного діагнозу, невірна тактика лікування хворого та відтермінування оперативного втручання на ранніх стадіях патологічного процесу призвели до того, що вже 13.10.2016 о 08.10 год. стан хворого ОСОБА_9 значно погіршився та після проведення необхідних обстежень о 08.55 год., пацієнту о 14:45 год. проведено оперативне втручання у вигляді ентерографії, санації і дренування черевної порожнини. Відповідно до протоколу операції №924 медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 за №25870, останньому виставлено діагноз: тупа травма живота, травматичний розрив тонкої кишки, надрив серозної оболонки сліпої кишки, дифузійний гнійний перитоніт.

Водночас, після проведення оперативного втручання стан хворого ОСОБА_9 залишався вкрай важкий та 14.10.2016 о 00.10 год. наступила зупинка серця.

ОСОБА_5 обвинувачується в неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки.

А саме в тому, що він, будучи медичним працівником, лікарем - хірургом для надання ургентної допомоги Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, володіючи вищою категорією, надаючи медичну допомогу хворому, який поступив після дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підчас перебування на зміні у приміщенні 1-го хірургічного відділення КМКЛШМД на вул. Миколайчука, 9 в м. Львові, в період з 21.00 год. 12 жовтня 2016 року до 09.00 год. 13 жовтня 2016 року, неналежно виконував свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого до них ставлення, а саме: не проводив належний догляд та надання медичної хірургічної допомоги пацієнту ОСОБА_9 , який знаходився під його наглядом, не забезпечив залежного рівня лікування хворого на протязі усього чергування, не призначив та не провів додаткових обстежень, які передбачені чинним законодавством про охорону здоров`я для надання допомоги хворим з травмою живота та гострим перитонітом, а саме: рентгенографію органів черевної порожнини, за результатами якої можна було б виявити вільний газ у черевній порожнині, який свідчить про перфорацію порожнистого органу (травматичний розрив тонкої кишки); ультразвукову діагностику органів черевної порожнини (паренхіматозних органів), за результатами якої можна було б побачити пошкодження печінки та вільну рідину у черевній порожнині, як реактивне запалення черевної порожнини; лапароцентез шляхом проколювання черевної стінки пацієнта з встановленням дренажної трубки чи голки з метою виявлення внутрішньо черевної кровотечі, або розриву порожнистих органів; лапароскопію, якою можна було б виявити наявність вмісту калу, крові, реактивної рідини у черевній порожнині пацієнта, перфорацію внутрішніх органів, кровотечу. Не проведено також біохімічний аналіз крові хворого, за результатами якого можна було б діагностувати 1 погіршення стану хворого ОСОБА_9 .

Водночас, о 21:30 год. та о 24.00год. 12 жовтня 2016 року лікар хірург для надання ургентної допомоги ОСОБА_10 провів огляд хворого ОСОБА_9 за результатами якого відмітив у медичній карті стаціонарного хворого №25870 зменшення нудоти після введення препарату «Осетрон», помірно піддутий живіт, мляву перистальтику, а також болі в обох кінцівках, відтак вирішив продовжити консервативне лікування та призначив хворому анальгетики, які не сприяли лікуванню наявних у ОСОБА_9 ушкоджень та захворювань.

Наступний огляд пацієнта, згідно вищевказаної медичної карти стаціонарного хворого, лікар ОСОБА_11 провів о 08.10 год. 13жовтня 2016 року та замітив значне погіршення стану на протязі останніх півтора годин. Окрім цього, в медичній карті стаціонарного хворого вказано на «голово-кружіння, слабість, нудоту, болі в обох ногах, дихання часте, поверхневе, живіт м`який, дещо піддутий» - розпочато інфузійну терапію.

Несвоєчасне призначення черговим лікарем ОСОБА_12 та не проведення додаткового обстеження пацієнту ОСОБА_9 , не встановлення вчасно вірного діагнозу, невірна тактика лікування хворого та відтермінування оперативного втручання на ранніх стадіях патологічного процесу призвели до того, що вже 13.10.2016 о 08.55 год. стан хворого ОСОБА_9 став критичний (виявлена поліорганна недостатність, пацієнт дезорієнтований, шкірні покриви ціанотичні, мармуровість шкірних покривів, дихання ослаблене у нижніх відділах, живіт піддутий) та о 09.00 год. 13.10.2016 його було переведено в реанімаційне відділення КМК ЛШМД.

Через 1 год. 20 хв. після огляду хірургом та констатації значного погіршення стану хворого ОСОБА_9 , тобто о 09.30 год. 13.10.2016, останньому проведено ультразвукове дослідження, в ході якого виявлено вільну рідину у плевральній порожнині та цього ж дня, після проведення необхідних обстежень, о 14:45 год. проведено оперативне втручання у вигляді ентерографії, санації і дренування черевної порожнини. Відповідно до протоколу операції №924 медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 за №25870, останньому заставлено діагноз: тупа травма живота, травматичний розрив тонкої кишки, надрив серозної оболонки сліпої кишки, дифузійний гнійний перитоніт.

Водночас, після проведення оперативного втручання стан хворого ОСОБА_9 залишався вкрай важкий та 14.10.2016 о 00.10 год. наступила зупинка серця. Проведені реанімаційні заходи були безуспішні та о 01.00 год. констатовано смерть пацієнта.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили клопотання, в яких просять звільнити їх від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції згідно із законами №245-VII від 16.05.2013, №11-83-VII від 08.04.2014) та закрити кримінальне провадження відносно них.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлені клопотання підтримали та просили їх задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження у справі не заперечила.

В судове засідання захисники обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не з`явились, на адресу суду скерували клопотання про слухання справи у їх відсутності, обвинувачені не заперечували слухати справу у відсутності захисників.

Потерпілі та представник потерпілих при вирішенні клопотання поклались на розсуд суду.

Ознайомившись з поданими клопотаннями, оглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , думку прокурора, потерпілих та представника потерпілих, суд приходить до висновку про задоволення клопотань з таких підстав.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, про, що передбачено у ч.2 ст.5 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011).

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.1 ч.2 цієї статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

У відповідності до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі (в редакції згідно із Законами № 245-VII від 16.05.2013, № 1183-VII від 08.04.2014).

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, а саме смерть потерпілого ОСОБА_15 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відомості про злочин в ЄРДР за №0000973 за ч.1 ст.140 КК України внесені 10.11.2016.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 140 КК України.

Це кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості відповідно до ч.2 ст.12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011), санкція статті якого передбачає найбільш суворий вид покарання позбавлення волі на строк до двох років.

З моменту смерті потерпілого і станом на день звернення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в суд з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності минуло понад 3 роки.

Обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 роз`яснено суть звинувачення, наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а також їх право заперечувати проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку. Дані обставини обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зрозумілі, вони підтримали заявлене ними клопотання.

За таких обставин, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.140 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження за ч.1 ст.140 КК України відносно обвинувачених підлягає закриттю.

Речові докази, які відповідно до постанови ст.слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_16 від 27.04.2017, долучені до матеріалів кримінального провадженняза №0000973 від 10.11.2016 та зберігаються у Львівській обласній прокуратурі, а саме: медичні документи- зокрема оригінал медичної карти стаціонарного хворого № 25870, розпочатої 11.10.2016 року, на ім"я ОСОБА_9 , 1975 р.н., дошпитальний протокол № 14855 від 11.10.2016 на ім"я ОСОБА_9 ,1975р.н.,- повернути у КМК ЛШМД (м.Львів,вул.Миколайчука,9)

Керуючись п.1 ч.2,ч.8 ст.284 КПК України,ст.ст.285,286,288,376 КПК України, ч.2 ст.5 КК України, ч.2 ст.12 КК України в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011), ст.44 КК України, п.2 ч.1 ст.49 КК(в редакції згідно із Законами № 245-VII від 16.05.2013, № 1183-VII від 08.04.2014), суд,-

постановив:

Клопотання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.140 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.140 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.140 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000973 від 10.11.2016 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України закрити.

Кримінальне провадження №0000973 від 10.11.2016 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази, які відповідно до постанови ст.слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_16 від 27.04.2017, долучені до матеріалів кримінального провадженняза №0000973 від 10.11.2016 та зберігаються у Львівській обласній прокуратурі, а саме: медичні документи- зокрема оригінал медичної карти стаціонарного хворого № 25870, розпочатої 11.10.2016 року, на ім"я ОСОБА_9 , 1975 р.н., дошпитальний протокол № 14855 від 11.10.2016 на ім"я ОСОБА_9 ,1975р.н.,- повернути у КМК ЛШМД (м.Львів,вул.Миколайчука,9)

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1