ЄУН №389/1664/21
Провадження №1-кс/389/352/21
У Х В А Л А
іменем України

01 липня 2021 року місто Знам`янка
Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 30.09.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2019 за №0000374,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах скаржника ОСОБА_3 , 23.06.2021 подав до суду скаргу на постанову слідчого СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 30.09.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2019 за №0000374.
В обґрунтування скарги зазначено, що 04.09.2019 на підставі поданої ОСОБА_3 заяви від 28.08.2019, органом досудового розслідування - Олександрійським відділенням поліції Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, було розпочате кримінальне провадження №0000374 про вчинення кримінального правопорушення, за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.366 КК України, за фактом підроблення державним виконавцем ОСОБА_6 підписів понятих у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника під час накладення арешту на земельну ділянку, площею 1,9962 га, кадастровий номер :02:000:5006, розташовану на території Красносільської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. ОСОБА_3 , 10.09.2019 у вказаному кримінальному провадженні визнано потерпілим.
30.09.2020 слідчим СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП Головної управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 винесено постанову, якою вказане кримінальне провадження закрито, на підставі абз.14 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку і закінченням строків досудового розслідування. При цьому, винесення зазначеної постанови мотивоване закінченням строку досудового розслідування, відповідно до ст.219 КПК України. Такі дії слідчого є неправомірними, порушують законні права та інтереси потерпілого ОСОБА_3 щодо досудово розслідування слідчим та проведенням ним слідчих (розшукових) дій, а вказані в повідомленні про злочин обставини, слідчим взагалі не перевірялися та не знайшли свого висновку при прийнятті вказаної постанови. Зокрема, слідчий не врахував усі наявні та встановлені факти справи, не з`ясував усю повноту доказів, не встановив причинно наслідковий зв`язок між діянням та наслідком. В постанові взагалі не вказано, які слідчі дії були проведені слідчим під час досудового розслідування, що було встановлено під час цих слідчих дій, що завадило встановити наявність чи відсутність вини посадової особи на яку вказав потерпілий у своєму повідомлені, чому неможливо продовжити строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні. З цього вбачається, що будь-які слідчі (розшукові) та процесуальні дії органом досудового розслідування взагалі не проводилися.

Крім того, з постанови вбачається, що слідчий помилився у підставах закриття, помилково послався на ст.12 КПК України, яка не має відношення до підстав закриття провадження вказавши: злочин вчинений за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, є не тяжким злочином, однак далі слідчий вказує, що строк досудового розслідування щодо тяжкого злочину, з моменту винесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру становить 12 місяців. Разом з тим, як вбачається з витягу з ЄРДР відомоті про кримінальне провадження №0000374 до ЄРДР внесені 04.09.2019. Тобто слідчим при закритті кримінального провадження не дотримано вимог ч.2 ст.9 КПК України, постанова є належним чином не вмотивованою, а також плутаною. Копія вказаної постанови отримана представником ОСОБА_3 лише 14.06.2021 року, а останнім взагалі не одержувалася.

Відтак, скаржник просить суд скасувати постанову слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Знам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 30.09.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000374, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2020, та продовжити проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Скаржник та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. У судовому засіданні, що відбулось за часом раніше, представник скаржника адвокат ОСОБА_5 підтримав скаргу та просив суд її задовольнити.
Слідчий у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив, будь-які заяви, клопотання від нього не надходили.
Згідно з ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
Разом з цим, з огляду на засаду диспозитивності в кримінальному провадженні, згідно з якою учасники кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що передбачені КПК, з метою дотримання загальних засад кримінального провадження, передбачених ч.1 ст.7 КПК України, зокрема дотримання розумності строків розгляду даної скарги, враховуючи, що скарга подана до сулу 23.06.2021, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та його представника. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги в силу положень ч.3 ст.306 КПК України.
З метою об`єктивного розгляду скарги, повного й всебічного з`ясування всіх обставин справи, слідчим суддею витребовувалися матеріали кримінального провадження №0000374 для огляду в судовому засіданні, але суду надані так і не були, а відтак суд приходить до висновку про розгляд скарги за наявними в ній матеріалами.
Судом встановлено, що 04.09.2019 на підставі поданої ОСОБА_3 заяви від 28.08.2019, орган досудового розслідування - Олександрійським відділенням поліції Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, розпочате кримінальне провадження №0000374 про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, пердьаченого ч.1 ст.366 КК України, за фактом підроблення державним виконавцем ОСОБА_6 підписів понятих в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника під час накладення арешту на земельну ділянку, площею 1,9962 га, кадастровий номер :02:000:5006, розташовану на території Красносілської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області.

ОСОБА_3 , 10.09.2019 у вказаному кримінальному провадженні визнано потерпілим. Інтереси ОСОБА_3 представляє адвокат ОСОБА_5 .
В межах даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_3 30.09.2019 було подано клопотання про: 1) вилучення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника в рамках кримінального провадження; 2) виклик і допит свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; призначення проведення почеркознавчої експертизи щодо постанови про опис та арешт майна (коштів) датованої 01.06.2018 номер ВП № 47769330, для вирішення питання про належність підпису і запису прізвищ ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у ній.

Відповідно до повідомлень-рішень СВ Олександрівського ВП від 02.10.2019 вказані клопотання задоволенні у повному обсязі. При цьому, які дії передбачені КПК вжиті слідчим за результатами розгляду вказаних клопотань, потерпілому не повідомлено.

У подальшому представником ОСОБА_3 до органу досудового розслідування внесено клопотання від 28.01.2021 про вчинення ряду слідчих дій, яке ігнороване слідчим. У зв`язку з чим ним на бездіяльність слідчого подано скаргу до слідчого судді та з ухвали слідчого судді від 11.02.2021 потерпілій стороні стало відомо, що дане кримінальне провадження постановою слідчого закрите у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2020, слідчий керуючись ст.110, абзацом 14 ч.1 ст.284 КПК України виніс постанову, якою закрив кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000374 від 04.09.2019, у зв`язку з закінченням строків проведення досудового розслідування. Своє рішення мотивував тим, що так як на даний момент за даним фактом протягом 12 місяців з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не повідомлено жодній особі про підозру про вчинення кримінального правопорушення, тому кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з тим, що строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Копія постанови про закриття кримінального провадження вручена представнику скаржника 14.06.2021 року, а скаржнику взагалі не направлялася і не вручалася. Дані про те, що ОСОБА_3 було ознайомлено з матеріалами кримінального провадження також відсутні.
Відповідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою, у строки, передбачені КПК України.
За змістом п.8 ч.2 ст.40 КПК України, слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбаченихстаттею 284 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.2, ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Аргументуючи висновок про закриття провадження, слідчий цитує положення ст.219 КПК України, вказуючи, що строк досудового розслідування кримінального провадження №0000374 закінчився, а також те, що у цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, у зв`язку з чим, на підставі абз.14 ч.1 ст.284 КПК України, дійшов висновку про закриття кримінального провадження.
Відповідно до приписів абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
При цьому, мотивувальна частина оскаржуваного рішення слідчого не містить жодних посилань на проведення будь-яких слідчих, процесуальних дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та які передували висновку про закриття кримінального провадження, що є суттєвим порушенням вимог КПК України.
Так, положенням частини 5 ст.110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Однак, слідчий обмежився лише викладом норм ст.219, абз. 14 ч. 1 ст.284 КПК України, разом з тим постанова слідчого не містить відповідей на усі поставлені заявником питання, оцінки доказам, отриманим під час досудового розслідування, а також будь-яких відомостей про обставини кримінального правопорушення, висновку чи обґрунтування, за яких слідчий не здійснив будь-яких дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також прийняття рішення про закриття кримінального провадження останнім у постанові не наведено, що є неприпустимим.
При цьому, закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження, а формальне закриття кримінального провадження з підстав закінчення строку досудового розслідування, без проведення всього обсягу слідчих, процесуальних дій є неприпустимим. Слідчий зобов`язаний вжити всі передбачені законом заходи, для забезпечення повного та ефективного розслідування кримінального провадження.
Згідно з п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч.1 ст.92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», п. 259 «Карабет та інші проти України», рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.,п.42 рішення від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України»).
Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
Отже, як встановлено слідчим суддею, після неодноразових задоволень клопотань про проведення слідчих дій потерпілої сторони, слідчим фактично такі слідчі дії не проводилися, строки досудового розслідування для проведення таких слідчих дій не продовжувалися, що є неповним, необ`єктивним та не всебічним розслідуванням кримінального провадження. Можливість причетності до кримінального правопорушення державного виконавця Олександрівського РВ ОСОБА_9 як на це вказує потерпілий не перевірялася, свідком вказану особу не допитано.
Частиною 2 ст.307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За наведених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу та скасувати постанову слідчого СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 30.09.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2019 за №0000374
При цьому, після скасування зазначеної постанови, слідчим необхідно провести усі слідчі дії за клопотаннями потерпілої сторони, які ним же задовольнялися, вирішивши питання щодо продовження строку досудового розслідування.
Керуючись ст.ст.284, 303-304, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 , задовольнити.
Скасувати постанову про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2019 за № 0000374, винесену 30.09.2019 слідчим СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 .
Продовжити проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000374.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1