Справа № 605/325/20
Справа № 1-кп/951/26/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 11 січня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та угоду про визнання винуватості від 26.06.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Надвірна Івано-Франківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, не судимого, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що незаконно придбав наркотичний засіб канабісу (марихуану), який в подальшому зберігав при собі (за місцем свого проживання) з метою збуту. 11 березня 2020 року близько 13 год. 47 хв. у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконний збут цього наркотичного засобу на території м.Підгайці Тернопільської області, перебуваючи біля закинутої будівлі гімназії, яка знаходиться позаду між будинками, що за адресою АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , зустрівся із ОСОБА_6 та збув останньому поліетиленовий пакет на застібку, обмотаний клейкою стрічкою синього кольору, у якому знадилась узгоджена кількість наркотичного засобу, отримавши попередньо від останнього грошові кошти в сумі 220 гривень, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у висушеному вигляді (в перерахунку на суху речовину) 0,64 грама.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування ч.2 ст.307 КК України, як у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів.
На підставі ст.472 КПК України, між сторонами кримінального провадження в присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні вказаного злочину.
За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та обставини вчинення цього злочину. Крім цього, обвинувачений погодився понести покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, з урахуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з конфіскацією майна. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Прокурор під час підготовчого судового засідання просила затвердити угоду про визнання винуватості від 26 червня 2020 року та призначити узгоджене сторонами покарання і пояснила, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим повністю, відмовився від здійснення прав, передбачених абз. 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в підготовчому судовому засідання просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 26 червня 2020 року.
На підставі повного визнання вини обвинуваченим, та матеріалів досудового слідства, об`єктиність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає доведеним факт скоєння злочину та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Як вбачається із матеріалів справи, 26.06.2020 року між прокурором Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з конфіскацією майна. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що на підставі ст.12 КК України, є злочином тяжким. Свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав беззастережно.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди, в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Суд також переконаний в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При укладенні угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст.470 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченим можуть бути реально виконані, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і ч.2 ст.307 КК України та іншим положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, роз`яснивши прокурору та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, заслухавши думку учасників кримінального провадження, в тому числі прокурора, захисника та обвинуваченого, які підтримали угоду, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження 26.06.2020 року та ухвалює обвинувальний вирок.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 червня 2020 року між прокурором Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000008 від 11 січня 2020 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з конфіскацією майна.
Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна, і встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази визнані такими постановою від 11.03.2020 старшого слідчого СВ Підгаєцького ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_7 :
поліетиленовий пакет на застібку обмотаний ізолентою синього кольору з речовиною зеленого кольору в середині та який був поміщений в сейф-пакет №7170975 та передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Підгаєцього відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області знищити;
мобільний телефон «ule Fone» чорного кольору, чохол до телефону, сім карткою та сейф-пакет №7170973 в опечатаному полімерному сейф-пакеті №7171070 повернути власнику ОСОБА_4 ;
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 942 грн. 06 коп..
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1