Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/163/2021 Справа № 641/5194/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0001440 від 12.06.2019 р., за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-08.04.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1190 грн.;
-14.12.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. ст. 71,72 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Покарання у виді штрафу 1190 грн. виконувати самостійно. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 07.09.2016 року по 14.12.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Звільнений 02.01.2018 року з Первомайської ВК Харківської області (№ 117), на підставі ухвали Первомайського міського суду Харківської області від 22.12.2017 року на підставі ст. 81 КК України УДЗ на 5 років 9 днів,-
- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин. Так, 11.06.2019 року, близько об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , підійшов до огородженої парканом території домоволодіння АДРЕСА_2 , після чого, маючи умисел на заволодіння чужим майном і з цією метою, діючи умисно, таємно і протиправно, а також повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, де з подвір`я шляхом вільного доступу таємно намагався викрасти металеву балку заднього мосту від легкового автомобілю, металеву ресору та металеву палицю, які належать потерпілому ОСОБА_5 та вартість яких у якості лому чорного металу становить 210,00 грн. Однак, ОСОБА_3 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так його дії були виявлені та припинені потерпілим ОСОБА_5 , який викрив ОСОБА_3 , коли останній намагався через паркан покинути територію вказаного домоволодіння разом з викраденим майном.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 11.06.2019 року, близько об 11 годині 00 хвилин, підійшов до огородженої парканом території домоволодіння АДРЕСА_2 , переліз через паркан та з подвір`я намагався викрасти металеву балку заднього мосту від легкового автомобілю, металеву ресору та металеву палицю. Проте, не зміг викрасти речі, оскільки його помітив потерпілий, коли він намагався через паркан покинути територію подвір`я. В скоєному злочині розкаявся, свою провину визнав.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочина) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях (злочинах) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 скоїв незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у сховище, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях (злочинах).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також бере до уваги, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, зловживає наркотичним речовинами, підтримує зв`язки з особами раніше судимими, перебуває на обліку ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області як особа, яка формально підпадає під адміністративний нагляд, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Суд критично оцінює висновок органу пробації, згідно якого обвинувачений має середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, при цьому орган пробації враховує інформацію про характеризуючі дані обвинуваченого, історію правопорушень, й тому вважає що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, оскільки в мотивувальній його частині, зазначено, що висновок, складений за відсутності обвинуваченого, ставлення якого до правопорушень встановити неможливо, оскільки ОСОБА_3 за викликами до органу пробації для участі в складанні досудової доповіді не з`явився, умови життєдіяльності та розвитку в повній мірі дослідити не виявилось можливим із вказаної причини. Мотивацію до позитивних змін не виявлено, оскільки обвинувачений належним чином був викликаний до уповноваженого органу з питань пробації для участі у підготовці досудової доповіді, однак не з`явився, чим виявив небажання брати участь у підготовці досудової доповіді.
Таким чином, суд приходить до висновку, що уповноваженим органом пробації не в повній мірі з`ясовано питання про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк обвинуваченго.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим, при вирішенні питання про застосування положень ст. 71 КК України при призначенні покарання, суд виходить з наступного.
Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України Особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано, зокрема в строки два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Положеннями ч. 4 ст. 80 КК України встановлено, Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений 08.04.2016 року вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1190 грн., перебіг давності виконання обвинувального вироку якого перервано, у зв`язку з вчиненням нового злочину ОСОБА_3 , за який останнього засуджено 14.12.2016 року вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова, з призначенням з врахуванням вимог ст.ст. 71,72 КК України покарання, зокрема, у виді штрафу за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.04.2016 року в розмірі 1190 грн., який визначено виконувати самостійно. Також перебіг строку давності виконання обвинувального вироку від 08.04.2016 року Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України в частині виконання покарання у виді штрафу, починається з дня вчинення ним нового злочину, у даному кримінальному провадженні з 11.06.2019 року.
Таким чином, з огляду на те, що протягом двох років з 11.06.2019 року обвинувачений ОСОБА_3 не вчинив нового злочину, тому строк виконання покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2016 року в частині штрафу, закінчився 11.06.2021 року, у зв`язку з чим судом не застосовуються положення ст. 71 КК України при призначенні покарання у даному кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 174 КК України, підлягає скасуванню арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.06.2019, а саме предмет, вилучений на території домоволодіння яке належить потерпілому ОСОБА_5 в ході проведення огляду місця події від 11.06.2019 року, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме два фрагменти дерев`яної палиці зі слідами перелому, одна довжиною 50 см, друга довжиною 55 см.
Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз № 13621 від 24.06.2019 року в сумі 314 гривень 00 коп., згідно довідки експертної установи, підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь держави.
Цивільний позов - відсутній.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , у виді домашнього арешту не продовжувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ТРИ роки.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 13621 від 24.06.2019 року в сумі 314 (триста чотирнадцять) гривень 00 коп.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.06.2019, а саме предмет, вилучений на території домоволодіння яке належить потерпілому ОСОБА_5 в ході проведення огляду місця події від 11.06.2019 року, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме два фрагменти дерев`яної палиці зі слідами перелому, одна довжиною 50 см, друга довжиною 55 см.
Речові докази: металеву задню балку від легкового автомобіля, довжиною 147 см, ресору довжиною 74 см, металеву палицю довжиною 87 см та діаметром 5 см визначити, які знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_5 вважати повернутими останньому;
-два фрагменти дерев`яної палиці зі слідами перелому, одна довжиною 50 см, друга 55 см, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області , згідно квитанції № 01038 - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1