Єдиний унікальний номер справи 201/2105/21
Номер провадження 1-кс/201/712/2021
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року

слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого відділення № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , поданого у рамках кримінального провадження № 0000026, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

встановив:

Старший слідчий відділення № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Дніпровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000026, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2021 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, відділенням № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000026 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Подане клопотання вмотивоване тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він спільно з ОСОБА_8 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, прибули за адресою АДРЕСА_3 , тобто до закладу громадського харчування - ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », достовірно усвідомлюючи, що це є громадським місцем, де

реалізуючи свій злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку, діючи умисно, групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, що виразились у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності в громадських місцях, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та прагнучі самовиразитись таким чином у зухвальстві та неповазі до суспільства, почали безпричинно та грубо виражатися нецензурною лайкою в бік відвідувачів цього закладу.

Далі, продовжуючи свої умисні хуліганські дії, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, не припиняючи нецензурної лайки, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, провокуючи конфлікт з особами серед яких був ОСОБА_9 , не реагуючи на усні зауваження та попередження останнього про недопустимість такої поведінки в громадському місці, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , тримаючи в руках предмети, які зовні схожі на пістолет НОМЕР_1 та пістолет «Форт 14», котрі є предметами, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, направили їх в бік потерпілого ОСОБА_9 та здійснили декілька пострілів, не менше трьох, в напрямку останнього, котрий, сприймаючи вказані дії ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , як реальну загрозу для життя та здоров`я, пригнувся до низу та ухилився від пострілів.

Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи, покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

За цим фатом розпочато досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2021 року за № 0000026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

28 лютого 2021 року о 04 годині 22 хвилин підозрюваного ОСОБА_5 органами досудового розслідування було затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол від 28 лютого 2021 року.

28 лютого 2021 року слідчим слідчого відділу відділення № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На думку слідчого відносно підозрюваного ОСОБА_5 має бути застосований саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Так, підозрюваному на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, а тому існують ризики можливих спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий зазначив, що під час досудового розслідування підозрюваному стали відомі анкетні данні та місце проживання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 , а тому ОСОБА_5 може незаконно впливати на вказаних осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Також у своєму клопотанні слідчий зазначає, що на даний час, не встановлено анкетні дані та місцезнаходження інших осіб, які діючи за попередньою змовою з останнім, вчинили хуліганські дії, а тому виникають достатні підстави вважати, що при обранні підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, останній, будучи ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, за допомогою вказівок, порад може сприяти переховуванню та уникненню від кримінальної відповідальності інших осіб, які є причетними до вчинення злочину, таким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наведених у ньому мотивів та просив його задовольнити.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років, а тому існують передбачені п. п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України заявлені у клопотанні ризики, які, на його переконання, є повністю доведеними.

Додав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 є недоцільним, оскільки не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З приводу повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України зазначив, що вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнає та пояснив, що 28 лютого 2021 року приблизно о 01 годині йому зателефонував його брат та повідомив, що у ресторані «Тиниця» відбувся конфлікт, під час якого невідомі особи образили його матір. Після чого, він, хвилюючись за матір, приїхав до ресторану «Тиниця» за адресою м. Дніпро, вул. Високовольтна, буд. 8 А, зайшов у приміщення та став запитувати хто є власником автомобілю Мерседес Гелендваген, на що потерпілий ОСОБА_9 вказав, що це він. При цьому, він був у схвильованому стані та тримав в руках травматичний пістолет, який носить з собою у сумці. Далі він підійшов до потерпілого, між ними став його товариш ОСОБА_8 , далі з`ясувалося, що потерпілий є не тим чоловіком, який образив його матір та якої на той час в ресторані вже не було. Оскільки конфлікт був вичерпаний, він почав ховати зброю у сумку та в цей момент випадково здійснився один постріл у напрямку полу. Після чого, він зі своїм товаришем покинули заклад. Додав, що переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню не буде, а тому просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність заявлених у клопотанні ризиків.

В обґрунтування своїх доводів зазначила, що її підзахисний не переховувався після подій, що відбулися у ресторані «Тиниця» і на момент затримання знаходився за місцем свого мешкання. На даний час жодних конфліктів між її підзахисним та потерпілим ОСОБА_9 не має, а непорозуміння, що сталося в той день улагоджено, потерпілий не має жодних претензій до ОСОБА_5 , а тому підстави вважати, що її підзахисний якимось чином може впливати на потерпілого або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином відсутні. Крім того, вказала, що її підзахисний є законослухняним громадянином, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, сусідами за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, має дипломи та свідоцтва про проходження навчання з напрямку управління ресторанним бізнесом, бухгалтерського та податкового обліку, раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, що є тими обставинами, які свідчать, що останній не буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду. На підтвердження своїх доводів надала відповідні документи. За наведених підстав просила у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Представник потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що дійсно 28 лютого 2021 року у ресторані «Тиниця» за адресою: м. Дніпро, вул. Високовольтна, буд. 8 А, між ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_5 відбувся словесний конфлікт та невелика штовханина, під час якого з`ясувалося, що потерпілий не має жодного відношення до конфлікту з матір`ю підозрюваного. Також вказала, що потерпілий не бачив, як ОСОБА_5 цілився у його бік та здійснив постріл, але почув, що десь біля підозрюваного пролунав один постріл. Вказала, що ОСОБА_5 вибачився перед потерпілим за це непорозуміння, ОСОБА_9 не має жодних претензій до останнього та не хвилюється за своє життя та здоров`я. Вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишила на розсуд суду.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту та представника потерпілого, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 4 цієї статті визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 лютого 2021 року за № 0000026 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

28 лютого 2021 року слідчим слідчого відділу відділення № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_9 від 28 лютого 2021 року, у протоколах огляду місця події від 28 лютого 2021 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 28.02.2021 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 28.02.2021 року, у протоколах обшуків від 28.02.2021 року, у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 від. 28.02.2021 року, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 від 28.02.2021 року, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 від 28.02.2021 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 28.02.2021 року, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 від 28.02.2021 року, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 від 28.02.2021 року.
Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, визначення «обґрунтованості» підозри досить змістовно викладено у рішенні «Кавала проти Туреччини» від 10 грудня 2019 року, № 28749/18, § 128, 136.

Так, термін "обґрунтованість" означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

На даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Виходячи із наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у тій мірі, яка обумовлює подальше досудове розслідування, яке не обов`язково має закінчитись висуненням останньому обвинувачення.

Вирішуючи питання щодо доведеності наявності існування заявлених прокурором ризиків, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності наведених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики можливих спроб підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування/суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, а тому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Водночас, слідчим суддею враховуються і дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, що може свідчити про можливість останнього покинути місто, де він мешкає або країну.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризику можливих спроб ОСОБА_5 переховуватись від органу досудового розслідування або суду, ступень якого є досить високим.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик можливих спроб підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на підтвердження наявності якого вказує той факт, що на даний час органом досудового розслідування не встановлені анкетні дані та місцезнаходження інших осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину, а тому є підстави вважати, що підозрюваний може шляхом своїх активних дій, у томі числі, порад і вказівок, перешкоджати органу досудового розслідування встановити цих осіб.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленим прокурором ризиком, передбаченим п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих та свідків з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування, особливо ураховуючи і позицію представника потерпілого ОСОБА_4 , яка у судовому засіданні зазначила, що підозрюваний ОСОБА_5 приніс свої вибачення ОСОБА_9 і той не має жодних претензій до підозрюваного і не хвилюється за себе.

Окрім того, прокурором не доведені відповідними належними доказами обставини, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою і, у свою чергу, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання можливим ризикам, в той час, коли сукупність інших обставин, таких, як наявність у підозрюваного ОСОБА_5 зареєстрованого місця проживання, відсутність судимостей та фактів притягнення останнього до кримінальної відповідальності, позиція представника потерпілого, яка підтвердила, що підозрюваний ОСОБА_5 вибачився за свої дії перед потерпілим ОСОБА_9 і не наполягала на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є тими аргументами, які свідчать не на користь застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні через недоведеність прокурором неможливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Водночас, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років та наявність ризиків можливих спроб підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування/суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також, оцінивши, сукупність встановлених обставин, наведених вище, приходжу до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на переконання слідчого судді, здатний запобігти існуючим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у цілодобовій забороні підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за адресом: АДРЕСА_1 , де останній зареєстрований, а також є доцільним покласти на підозрюваного передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу органу досудового розслідування, прокурора або суду, прибувати за кожною вимогою до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

При цьому, вважаю за необхідне роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Датою закінчення дії цієї ухвали про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу слід вважати 28 квітня 2021 року.

Відповідно до вимог ч. 3 п. 1 ст. 202 КПК України ОСОБА_5 підлягає негайному доставленню до його місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де має бути звільнений з-під варти.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України виконання ухвали про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України на відділення поліції № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити до відділення поліції № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для контролю за поведінкою ОСОБА_5 , про постановку на облік останнього повідомити слідчого СВ № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 .

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 890183-184, 193-194, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділення № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , поданого у рамках кримінального провадження № 0000026, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 28 квітня 2021 року.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло за адресом: АДРЕСА_1 , де останній зареєстрований.

Зобов`язати ОСОБА_5 не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу органу досудового розслідування, прокурора або суду, прибувати за кожною вимогою до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, є 28 квітня 2021 року.

Відповідно до вимог ч. 3 п. 1 ст. 202 КПК України негайно доставити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Виконання ухвали про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України на відділення поліції № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити до відділення поліції № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для контролю за поведінкою ОСОБА_5 про постановку на облік останнього повідомити слідчого СВ № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 15 годині 30 хвилин 04 березня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1