СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/410/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2021 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003176 від 29.06.2020р., відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Авдіївка Донецької обл., громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники: потерпілий ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 в середині травня 2020 року познайомився з ОСОБА_5 , який дозволив йому тимчасово мешкати у власному буд. АДРЕСА_3 .

06.06.2020, приблизно о 13.50 год. ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , звернув увагу на належний ОСОБА_5 гаманець чорного кольору, який лежав на полиці біля ліжка в одній з кімнат. Перевіривши вміст даного гаманця, ОСОБА_3 виявив в ньому гроші в сумі 18000 грн., які належали ОСОБА_5 .

Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_3 вирішив таємно викрасти вказане чуже майно з метою його подальшого обернення на свою користь та особистого збагачення.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом крадіжки, ОСОБА_3 , приблизно о 14 годині, 06.06.2020, скориставшись відсутністю у буд. АДРЕСА_3 , інших осіб, а також пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з вищевказаного гаманця належні ОСОБА_5 гроші в сумі 18000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 майнову шкоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. При цьому суду показав, що винаймав кімнату у будинку ОСОБА_5 та також проводив там ремонтні роботи. Після виконаних робіт потерпілий не розрахувався із ним, а тому він побачивши у кімнаті гроші у сумі 18000 грн., забрав їх в рахунок виконаної роботи. В той же день зібрав свої речі та виїхав із помешкання, а гроші витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, викрадені гроші зобов`язується повернути потерілому.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.1 ст.185 КК України вірна, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії кримінальних проступків, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття у вчиненому, обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

Враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття обвинуваченого, який критично ставиться до своїх дій та правдиво розказав про обставини вчиненого, те, що шкода потерпілому не відшкодована, обвинувачений ухилився від суду та перебував у розшуку, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі. При цьому, суд вважає можливим застосувати ст.75 КК України, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів. Призначаючи покарання у виді обмеження волі, суд враховує, що таке покарання в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-У111 від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020 року є таким, що поліпшує становище особи.

Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, які свідчать про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд приходить до висновку про необхідність до набрання вироку законної сили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_3 , змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1