ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 766/2181/21
Провадження №11-сс/819/151/21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Підозрюваної - ОСОБА_7

Адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження №0000336 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19.02.2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Херсон, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2021 року відносно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у період часу з 19:00 години до 07:00 години, з покладенням на неї певних обов`язків. Встановлено строк дії ухвали до 16.04.2021 року включно.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що вона вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, а саме: виготовлення, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що дана ухвала підлягає скасуванню, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 буде мати можливість ухилитися від органів досудового слідства та суду, буде перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному проваджені, незаконно впливати на свідків кримінального провадження, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вчинить інше кримінальне правопорушення. Підтвердженням даних ризиків є те, що ОСОБА_7 займалася виготовленням, зберіганням психотропних речовин за місцем свого проживання, де проживає спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за попередньою змовою з якими вчиняла злочини. ОСОБА_7 не працевлаштована, не має постійного заробітку, що свідчить про те, що підозрювана може продовжити свою злочинну діяльність. Наявність малолітніх дітей ніяким чином не заважала останній вчиняти злочини. Тому, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є занадто м`яким та не дасть можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної. Просить скасувати ухвалу слідчого судді щодо підозрюваної ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у максимальному розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 181 600 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи є наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та достатньо підстав вважати про існування ризиків, на які вказує слідчий, прокурор, та має право постановити ухвалу про застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з таких ризиків, передбачений ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею досліджено матеріали кримінального провадження і зроблено висновок, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, крім того, вона має родину: матір, трьох малолітніх дітей, один з яких шестимісячна, ще двоє ходять в школу і підозрювана відвозить і забирає їх кожного дня із занять, щодо впливу на свідків, то ОСОБА_7 не може на них впливати, оскільки анкетні дані свідка - закупника ОСОБА_11 змінені, а відповідно підозрюваній про нього нічого не відомо, щодо свідків - понятих Березанського та ОСОБА_14 прокурором не було спростовано доводи захисника, що вказані поняті неодноразово приймали участь у слідчих діях як поняті у різних кримінальних провадженнях, а відповідно перебувають під контролем правоохоронних органів, отже, єдиним доводом для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної є тяжкість злочину та суворість покарання, передбаченого ч.2 ст.307КПК України, за якою підозрюється, проте тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а тому, у зв`язку з недоведеністю слідчим та прокурором наявності інших ризиків, передбачених ст.177 КПК, слідчим суддею ухвалено обґрунтоване рішення про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке відповідає вимогам КПК України, а також практиці ЄСПЛ, яка підлягає застосуванню у кримінальному процесуальному законодавстві України відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваній у вигляді тримання під вартою, слушно послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, не виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою, і дійшов обґрунтованого висновку, що більш м`який запобіжний захід в повній мірі зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, тому твердження апелянта про доведеність наявності обставин, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою, є безпідставними.

Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги прокурора, колегія суддів також враховує вимоги ч.1 ст.183 КПК України, якою визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а сама тяжкість злочину не є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Інші доводи апеляційної скарги також є необґрунтованими.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що обраний слідчим суддею відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, а тому ухвала суду є законною та скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2021 року щодо підозрюваної ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на неї певних обов`язків без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4