Справа №766/2403/16-к
У Х В А Л А

про продовження строку дії запобіжного заходу

27.07.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6

ОСОБА_7

під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000354 від 26.01.2016 р., за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області (колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , відносно яких ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.01.2016 обрано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою», востаннє продовжений ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.06.2021 строком до 02.08.2021.

Прокурор під час судового розгляду звернулася до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжних заходів щодо обвинувачених, посилаючись на ту обставину, що ризики, визначені на момент їх обрання не зменшились, обвинувачені до затримання не мали законні джерела доходів, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, що може слугувати причиною для переховування від суду.

Відповідно до положень абз. 5 п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Враховуючи ту обставину, що суддя ОСОБА_8 не може бути присутньою під час розгляду клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , (розгляд якого також в стадії судового розгляду обумовлений і вимогами ст. 331 КПК України) до дати його спливу, суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора лише за участю головуючого.

Захисник ОСОБА_6 , заперечивши проти задоволення клопотання прокурора просила суд змінити щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, обґрунтовуючи тим, що останній є соціально адаптованою особою, жодних підстав впливати на свідків не має, крім того потерпілі в даному кримінальному провадженні відсутні. Обвинувачений ОСОБА_4 позицію захисника підтримав, вважав за можливе змінити раніше обраний йому запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_7 також звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , подавши документи, які на його переконання свідчать про наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, а також наявність місця проживання, за адресою якого можливо визначити домашній арешт. Обвинувачений ОСОБА_5 просив клопотання захисника задовольнити та змінити йому раніше обраний запобіжний захід.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання обвинувачених під вартою, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за санкцією яких можливе призначення покарання як у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, так і «довічне позбавлення волі». Інкриміновані обвинуваченим злочини, пов`язані не лише із заволодінням чужим майном, поєднаним з нападом, а й із заподіянням смерті потерпілому.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішення питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинувачених, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинувачених, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинувачених переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинувачених у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; відсутність беззаперечних відомостей про міцність соціальних зв`язків обвинувачених, зокрема постійного або зареєстрованого місця проживання в м. Херсоні, що у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який могло б забезпечити контроль за поведінкою обвинувачених з боку органів поліції; наявність постійного місця роботи, що є запорукою існування офіційних джерел доходів та запобіжником пошуку способів отримання законних доходів; ризик продовження чи повторення протиправної діяльності; судом також враховуються відомості, що характеризують особи обвинувачених; вік та стан здоров`я, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинувачених під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що їх здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особи обвинувачених, тяжкості злочинів, які їм інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам їх можливого впливу на свідків, з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду.

Обставини, на які посилаються захисники не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинувачених запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Надані ж захисником ОСОБА_7 документи не свідчать на думку суду про наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_5 та не є тими беззаперечними відомостями, які б давали можливість дійти висновку про наявність у останнього постійного місця проживання, а також перебування на його утриманні неповнолітньої дитини та дружини. З огляду на викладене підстав для задоволення заявленого клопотання сторони захисту не вбачається.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених, на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ними процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинувачених запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу щодо кожного строком на 60 діб (до 24 вересня 2021)

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 331, 369, 372, абз. 5 п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити. У задоволенні клопотання захисників про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» відносно ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чайкіне, Бериславського району, Херсонської області), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на 60 днів до «24» вересня 2021 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» відносно ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нова Каховка, Херсонської області), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на 60 днів до «24» вересня 2021 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Головуючий: ОСОБА_1