Справа № 127/8237/21
Провадження №11-кп/801/632/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Четвертинівка, Тростянецького району, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою,
непрацюючого, раніше судимого:

- 06.04.2006 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч.3, 297, 70, 104, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
- 28.02.2007 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч. 3, 70, 104 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 25.05.2007 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 09.07.2009 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 162 ч.1, 185 ч.3, 263 ч.3, 70, 71 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 04.10.2012 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 5 днів;
- 19.11.2012року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 70, 71 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 11.02.2013 року Тростянецьким районним судом за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 08.09.2016 року по відбуттю строку покарання;
- 12.12.2017 року Ладижинським міським судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.3, 317 ч.1, 263 ч.1 309 ч.1, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 02.02.2018 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі.
по даній справі засуджений вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 04.04.2018 за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі, в строк покарання зараховано частково строк відбуття покарання за вироком від 12.12.2017, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за вказаним вироком з 25.04.2017 року по 11.05.2017 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України,

за участі сторін провадження:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
засуджений: ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2021 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 04.04.2018 більш м`яким на підставі ст. 82 КК України відмовлено.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2021 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш мяким задоволити.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення, немає жодного стягнення про, що вказано в документах наданих ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» та про що пояснював при допиті представник установи, має міцні соціальні звязки, забезпечений житлом.
Комісія ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» , яка розглядала клопотання ОСОБА_7 прийшла до висновку про відмову у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення і це рішення недостатньо мотивоване.
Одним з мотивів відмови комісії в задоволенні клопотання засудженого є те, що матеріальна шкода засудженим не погашена, але в умовах ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» де немає роботи шкода не може бути погашена, а знаходячись на волі засуджений ОСОБА_7 може бути працевлаштованим і зможе погашати матеріальну шкоду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області є законною та обгрунтованою, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 , який просив скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш мяким задоволити, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів провадження по даній справі ОСОБА_7 засуджений вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 04.04.2018 за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі, в строк покарання зараховано частково строк відбуття покарання за вироком від 12.12.2017, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за вказаним вироком з 25.04.2017 року по 11.05.2017 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 26.11.2017 року, кінець строку: 25.07.2022 року.

Згідно вимог ч.1,ч.3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які викладено у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливо замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
Згідно п.2 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;
Суд першої інстанції в дотримання ст.82 КК України, врахувавши формально - юридичні та оціночні підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, прийняв законне та обґрунтоване рішення.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення, вважає висновки суду першої інстанції належним чином умотивованими та обгрунтованими.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , що наявні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є безпідставними, суперечать встановленим судом обставинам.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 є особою раніше неодноразово судимою.
Станом на час звернення до суду відбув більше 2/3 строку покарання.
Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 1/2 частини строку призначеного покарання 09.03.2020 року.
Під дію статті 81 КК України підпадав по відбуттю 2/3 строку призначеного покарання 25.12.2020 року.
Перевіряючи оціночні підстави для умовно-дострокового звільнення суд врахував те, що 18.03.2020 року ОСОБА_7 відмовлено рішенням комісії ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» в заміні невідбутої частини покарання більш мяким, як особі яка не стала на шлях виправлення, 05.01.2021 року відмовлено рішенням комісії ДУ «Вінницька виправна колонія № 86»у клопотанні про умовно-дострокове звільнення , так як засуджений не довів своє виправлення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності лише формально-юридичних підстав, щодо відсутності оціночних підстав.
Також судом перевірені належним чином інші обставини.
Згідно характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_10 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_11 від 25.11.2020 року засуджений ОСОБА_7 прибув у ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» 09.07.2018 року із ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1», де режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією не заохочувався, у виробничій майстерні та господарській обслузі установи не працевлаштований з власних переконань. За період відбування покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» характеризується посередньо, режиму відбування покарання дотримується під наглядом адміністрації, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, один раз заохочувався адміністрацією установи. У відносинах з іншими засудженими неконфліктний, до персоналу колонії відноситься не завжди доброзичливо. Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Згідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі від 25.11.2020 року засуджений ОСОБА_7 дисциплінарних стягнень немає, наказом № 213/ОД-2019 від 05.07.2019 року має заохочення за виконання покладених обовязків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за 2-й квартал 2019 року оголошено подяку.
Виходячи з положень ст. 82 КК України, розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", суд прийняв рішення, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, тому на даний час неможливо замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Наявність лише одного заохочення за весь час відбування покарання не свідчить про сталість виправлення та сумлінну поведінку засудженого ОСОБА_7 під час всього строку відбування покарання.
Той факт, що засуджений не має стягнень за весь період відбування покарання в сукупності з іншими обставинами не дають підстави для можливості застосування відносно нього ст. 82 КК України.
Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_7 підтримує соціальні зв`язки, на виробництві установи не працевлаштований не є достатньою підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки враховуються дані про поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання.
Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування ст. 82 КК України залишити без змін
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3