БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
31.03.2021
Єдиний унікальний номер 497/216/2021
Провадження № 1-кп/497/28/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2021 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000005 від 12.01.2021 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Криничне Болградського району Одеської області, за національністю болгарина, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інвалідом не являється, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 30.09.2014 року Болградським РВ ГУДМС України в Одеській області, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 08.01.2021 року о 05:00 годині знаходячись біля будівлі «Будинок Культури», розташованого за адресою: вул. Інзовська, буд. 148-А, с. Криничне, Болградський район Одеська область, в ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 , маючи умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, наніс один удар кулаком по голові ОСОБА_6 , в результаті чого останній впав на землю та втратив свідомість. В подальшому, ОСОБА_4 наніс лежачому на землі ОСОБА_6 кулаками обох рук не менше десяти ударів в область обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі в ділянці нижнього віка правого ока, трьох саден на слизовій оболонці нижньої губи по центру, поверхневої рани на слизовій оболонці носа ліворуч, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
По твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.
Вину свою у вчиненні вище викладених дій обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, та суду підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.
Пояснив, що 08 січня 2021 року приблизно біля 04:00 години ранку він йшов з дискотеки в с.Криничне разом з двома дівчатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проводжаючи їх до дому. Позаду йшла компанія хлопців: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . В цей час хтось із хлопців висказав на їх адресу образливі слова з приводу його ходи, яка має бути більш простою, при цьому він, ОСОБА_4 озирнувся в їх бік, але нічого не промовив.
Після того, як він ОСОБА_4 відвіз дівчат до дому, поїхав знову в центр села до «Будинку культури», де перебувала та ж компанія хлопців. Він підійшов до них, та намагався з`ясувати чому вони його словесно образили, однак ніхто нічого не пояснив. Тому він різко наніс один удар рукою в область голови стоячого найближче з боку ОСОБА_12 , який від його удару впав на землю, і він також впав. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 намагалися його, ОСОБА_15 відтягнути від ОСОБА_16 , при цьому з нього злетіли кросівки і був стягнутий светр, та надалі вони наносили удари один одному. Потім коли ОСОБА_9 розбороняв його з хлопцями, він наніс йому хаотично ще ряд ударів по обличчю та тілу, але не рахував скільки саме. Коли їх розборонили, то всі розійшлися по домам.
Підтвердив, що раніше знав ОСОБА_12 , оскільки в минулому році пошкодив його автомобіль, та повністю не розрахувався за спричинену шкоду, але не приязнених відносин не має.
Щодо цивільного позову потерпілого, то визнав його частково, повністю згоден відшкодувати завдану матеріальну шкоду в розмірі 3 000.00 гривень, а моральну визнає частково в розмірі 1 (однієї) тисячі гривень.
Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Зазначив, що щиро кається, вину повністю визнає, вибачається перед потерпілим, відповідні висновки для себе зробив, запевнив суд, що більше не допустить жодних правопорушень.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується:
Протоколом прийняття заяви від 11.01.2021 року про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , про те, що о 05:00 годині 08.01.2021 року в с. Криничне Болградського району, Одеської області йому було спричинено тілесні ушкодження (а.с.30).
За даним фактом 12.01.2021 року були внесені відомості в ЄРДР за № 0000005 та розпочато досудове слідство (а.с.29).
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив про те, що 08 січня 2021 року приблизно о 05:00 годині ранку він перебував біля «Будинку культури» в с.Криничне Болградського району Одеської області спільно з друзями: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .. Раптово йому був нанесений один удар в ліве вухо, від якого він впав на землю та на короткий проміжок часу втратив свідомість. Хто саме наніс удар він не бачив, так як людина була позаду нього. Отямившись, він ОСОБА_6 побачив як ОСОБА_19 наносить удари його друзям, він почав його відтягувати від них. Надалі ОСОБА_20 наніс йому біля десяти ударів руками по його обличчю та голові, особливо в нижню щелепу.
На запитання прокурора ОСОБА_21 підтвердив, що були в гарних відносинах до цієї події, навіть не зважаючи на те, що в минулому році ОСОБА_20 пошкодив його транспортний засіб та не відшкодував завдану шкоду у повному обсязі. В цей вечір вживав спритні напої, 100 гр. коньяку. За годину до цієї події бачив обвинуваченого біля дискотеки коли він проводжав дівчат додому. Дійсно, хтось із його товаришів сказав на адресу обвинуваченого, що «Його хода має бути простішою». В цій сутичці його друзі також отримали тілесні ушкодження від неправомірних дій ОСОБА_15 , але заяви до поліції не подавали.
Просив призначити обвинуваченому покарання згідно вимог інкримінованої йому статті, та повністю задовольнити його позовні вимоги.
В обґрунтування вимог пояснив, що після 08.01.2021 року за наслідкам нанесених йому ОСОБА_22 ударів по обличчю вимушений був звертатися до лікаря-стоматолога лікувати зуби, на що було витрачено не менше трьох тисяч гривень, проте квитанцій у нього на підтвердження не має.
Крім того, в результаті нанесених ударів обвинуваченим у нього на обличчі були синці та садна, він не міг приймати їжу, так як відчував жахливий біль, в роті були рани, та були проблеми з зубами. Оскільки працює за наймом водієм, та в наслідок погіршення стану здоров`я міг ходити на роботу, заробляти кошти на відновлення здоров`я та на своє утримання, вимушений був брати кошти в борг, що в свою чергу спричинило ряд незручностей. Протягом тривалого часу він страждав від нестерпного болю голови, нижньої щелепи, душевно страждав від того, що був змушений тривалий час лікуватися, неодноразово їздити до м.Болград до лікаря, в зв`язку з чим порушилися його звичні життєві зв`язки, відбулись зміни способу та ритму життя.
В зв`язку з необхідністю підготовки і подачі цивільного позову змушений був звертатися до адвоката за наданням правової допомоги.
Всі ці обставини були спричинені саме неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_23 .

Згідно висновку експерта № 1 від 04.02.2021 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: садно на обличчі в ділянці нижнього віка правого ока, три садна на слизовій оболонці нижньої губи по центру, поверхнева рана на слизовій оболонці носа ліворуч. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, групові і індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились, вони могли утворитися при нанесені ударів кулаками. Враховуючи наявність набряку, сукровичних виділень з рани при огляді ОСОБА_6 ЛОР-лікарем 12.01.2021 року, наявності набряку і білястого наліту в ділянці саден на слизовій оболонці нижньої губи, стан кірки садна на нижньому віці правого ока (кірка коричневого кольору, знаходиться вище рівня навколишньої шкіри без ознак відшарування по периферії) за терміном давності дані тілесні ушкодження могли утворитися 08.01.2021 року.
Дані тілесні ушкодження мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів і за цією ознакою, відповідно до п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ МОЗ № 6 від 17.01.1995 року), відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Діагноз «Посттравматический артрит ВНЧС слева» не обґрунтований і не підтверджується об`єктивними даними. Діагноз «ЗЧМТ. Сотрясение головного мозга легкой степени тяжести» відповідно до методичних рекомендацій судово-медичної експертизи черепно-мозкової травми такий діагноз не існує. Тому дані діагнози відповідно п. 4.6. «Правил судово-медичного визначення до відома при визначені ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у громадянина ОСОБА_6 і не підлягають судово-медичній оцінці, передбаченій п. 4.9 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 рік.) (а.с31-32).
12.02.2021 року органом досудового розслідування було проведено слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника у присутності понятих, який детально розповів та з використанням манекену показав про обставини вчинення кримінального проступку, що не суперечить іншим дослідженим доказам (а.с.34-37).

Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.ст.125 ч.1 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.125 ч.1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно (а.с.40), на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідом не являється, постійного місця роботи не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.39).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому в силу ст. 67 КК України не встановлено.
Щодо перебування обвинуваченого на час цієї події в стані алкогольного сп`яніння, суд до уваги не приймає, оскільки на підтвердження цього не надано жодного доказу.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 проступку, та наслідків, до яких привели неправомірні дії обвинуваченого, даних про його особу, поведінку обвинуваченого під час судового слідства та судового розгляду, враховуючи позицію прокурора і потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у вигляді громадських робіт, що буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
При цьому суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного.

Речові докази відсутні.
Процесуальних витрат по справі не має.
Міра запобіжного заходу до ОСОБА_4 - не застосовувалася.

Щодо цивільного позову.
Цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3000,00 гривень, та в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 7 000.00 гривень задовольнити частково.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3 000.00 гривень, моральної шкоди 1 000.00 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок … суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
З огляду на викладене, суд виходить з обсягу пред`явленого обвинувачення та доведеності вини обвинуваченого.
Положеннями ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України).
Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.
Позовні вимоги потерпілого цивільного позивача ОСОБА_6 щодо відшкодування на його користь матеріальної шкоди в розмірі 3000,00 гривень підлягають задоволенню з урахуванням визнання позову в цій частині відповідачем.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до вимоги чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року із послідуючими змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного життя. Суд при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди повинен врахувати стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.
Однак, розмір моральної шкоди, про який просить стягнути потерпілий ОСОБА_6 є надто завищений, не відповідає реально спричиненій шкоді та наслідкам, що настали, а також ні в якому разі не може бути засобом збагачення за рахунок обвинуваченого.
Внаслідок одержаних легких тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_6 переніс, як фізичну біль, так і психологічні страждання в зв`язку з тимчасовою втратою здоров`я, звичного нормального способу життя, як слідує зі слів потерпілого він зазнав незручностей при спілкування з друзями, та при харчуванні, змушений був брати кошти в борг для лікування, змінювати свій звичний спосіб життя, тощо.
Суд розцінює критично доводи потерпілого ОСОБА_6 , що в зв`язку з заподіяними йому тілесними ушкодженнями він втратив працездатність на тривалий час, що позначилося на його матеріальному становищі, оскільки такі твердження потерпілого жодних чином не доведені належними і допустимими доказами.
Тому, враховуючи конкретні обставини цього кримінального провадження, характер та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 , їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок отриманих легких тілесних ушкоджень, суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково, та з урахуванням вимог розумності і справедливості розмір відшкодування моральної шкоди визначити у розмірі 3 000.00 гривень, при цьому суд виходить з наступних критеріїв: тягаря скоєного, об`єму душевних страждань, понесених потерпілим і вважає, що дана сума відшкодування моральної шкоди відповідає принципам розумності та справедливої сатисфакції, закріплених у ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також сталій практиці Європейського Суду з прав людини.
Керуючись ст.ст.128, 129, 369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 200 (двісті годин).
Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 не застосовувати.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Криничне, Болградського району Одеської області, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Болградським РС ГУДМС України в Одеській області від 30.09.2014 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , матеріальну шкоду в розмірі 3 000,00 гривень (три тисячі гривень), та в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000.00 гривень (три тисячі гривень).
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1