Номер провадження: 11-кп/813/895/21
Номер справи місцевого суду: 495/6900/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 03.12.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000279 від 07.02.2019 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 03.12.2020 рокубув продовжний строк тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, до 31.01.2021 року, оскільки суд прийшов до висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, встановлені в попередніх судових рішеннях якими відносно обвинуваченого був застосований та продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, є необхідність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Зміст вимог апеляційних скарг.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як матеріали провадження не містять доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, жодний ризик прокурором не підтверджений. Одна лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження йому строку тримання під вартою. Судом порушені розумні строки розгляду кримінального провадження, так як судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочався.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
До апеляційного суду надійшла заява прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , в якій він просить апеляційну скаргу ОСОБА_7 розглядати без його участі та залишити без задоволення апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ч.3 ст. 392 КПК України, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, в суді першої інстанції триває судовий розгляд обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187КК України, а тому встановлення вини останнього у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення відноситься до виключної компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187КК України, апеляційним судом при розгляді апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу не перевіряється, в зв`язку з чим не приймає до уваги доводи сторони захисту на непричетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого правопорушення.
Оскаржуваною ухвалою був продовжний строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки суд дійшов висновку про те, що прокурором доведені обставини, передбачені п.1 ч.3 ст.199 КПК України, зокрема доведено, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені в попередніх судових рішеннях, не зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Так, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187КК України, за яке, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
Крім того, враховуючи, що потерпілі та свідки під час судового розгляду кримінального провадження не допитані, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, ймовірно може вчинити, в разі перебування на волі, інше кримінальне правопорушення.
На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені в попередніх судових рішеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не перевірив можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу та необґрунтовано відхилив можливість застосування альтернативного запобіжного заходу, який забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, також є голослівними та надуманими, оскільки спростовуються змістом судового рішення, в якому містяться обґрунтовані висновки за цими обставинами.

При розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, суд врахував дані про особу обвинуваченого, зокрема, його вік та стан здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків та місця проживання.

При цьому, апеляційний суд вважає, що зазначені обставини суттєво не зменшують встановлені ризики та не спростовують висновок суду про те, що запобіжний захід обвинуваченому має бути продовжений.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо недотримання судом першої інстанції розумних строків розгляду кримінального провадження, оскільки, в даному випадку, позбавлений можливості надавати оцінку обставинам судового розгляду кримінального провадження з цих питань.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що тривалість судового розгляду може впливати на зменшення ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, якщо при судовому розгляді кримінального провадження вже допитані потерпілі та свідки.

Однак, під час розгляду апеляційного провадження встановлено, що судові засідання призначаються судом у розумні строки, при судовому розгляді кримінального провадження був встановлений порядок дослідження доказів, потерпілі та свідки наразі не допитані.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини, встановлення яких є обов`язковим при продовженні тримання особи під вартою, відповідно до приписів ст.ст. ст. 199, 331, 422-1 КПК України, а також врахував дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, так як більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання наявним ризикам та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
При таких обставинах, відповідно до положень ст. 422-1 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого підтвердження не знайшли, передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000279 від 07.02.2019 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено 15.02.2021 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань №10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3