ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1212/20 Номер провадження 11-кп/814/320/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів з секретарем з участю: прокурора захисника обвинуваченої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження № 0003569 від 19.10.2019, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука а від 27.10.2020 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Комунарська, Луганської області, громадянина України, освіта середня, заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

По справі вирішено долю речових доказів.
За вироком суду, 18.10.2019, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , зайшовши до салону маршрутного таксі № 10 м. Кременчука - автомобіля марки «Mersedes» моделі «Sprinter», держаний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , на зупинці громадського транспорту «Лашки», що розташована по вул. І.Сікорського в м. Кременчуці, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, розпочала сварку із ОСОБА_9 , в ході ОСОБА_8 почала наносити ОСОБА_9 удари ногами в область бедра правої ноги та удари руками, зжатими в кулаки, в область обличчя, після чого, схопивши та утримуючи лівою рукою за п`ятий палець правої руки останнього, здійснила обертальний рух рукою навколо осі, заподіявши при цьому ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основи середньої фаланги п`ятого пальця правої кісті зі зміщенням, яке, у відповідності до висновку експерта № 580 від 22.10.2019 відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду відносно ОСОБА_8 , оскільки остання не вчиняла інкримінованого кримінального правопорушення.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги показання свідка ОСОБА_10 , яка, на думку апелянта, не перебувала у маршрутному таксі під час конфлікту між обвинуваченою та потерпілим. Також, посилається на показання свідка ОСОБА_11 , яка зазначила, що у маршрутному таксі, окрім неї, потерпілого та обвинуваченої нікого не було, та що свідок не бачила, як обвинувачена наносила удари потерпілому.
Крім того, посилається на висновок судово-медичної експертизи №580 від 01.11.2019, відповідно до якого не виключається отримання тілесного ушкодження від удару об тупий предмет.
Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.
Заслухавши доповідача, обвинуваченої та її захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та постановив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Висновок суду про наявність у потерпілого ОСОБА_9 тілесних ушкоджень зазначених у судово-медичних експертизах у поданій апеляційній скарзі не оскаржується.

Вина ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції за участю сторін кримінального провадження.

Всупереч доводів апеляційної скарги, показання обвинуваченої щодо непричетності останньої до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , було перевірено судом першої інстанції та спростовуються доказами, наданими стороною обвинувачення.

Так, безпосередній учасник події свідок ОСОБА_12 повідомила, що 18.10.2019 року їхала в маршрутному таксі №10 та заснула. Прокинулась від криків. Побачила, як обвинувачена била водія по голові руками, після чого схватила його за палець та потягла за руку. Водій відштовхував її від себе.

Ці показання свідка були перевірені під час слідчого експерименту за її участю, а також висновком № 66 від 21.01.2020, відповідно до якого покази свідка ОСОБА_13 , надані нею в ході проведення слідчого експерименту по механізму, локалізації та кількості нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 можуть відповідати даним судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

При цьому свідок ОСОБА_10 попереджалась про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Апелянтом не надано доказів того, що даний свідок обмовив обвинувачену та притягнення свідка до кримінальної відповідальності у зв`язку з такими обставинами.

Свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що також бачила конфлікт між потерпілим та обвинуваченою, проте не бачила, як обвинувачена тримала потерпілого за палець, що, в цілому не суперечить показанням свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_14 .

Показання свідка ОСОБА_15 в частині відсутності у салоні автобусу свідка ОСОБА_10 під час конфлікту можуть свідчити про те, що свідок ОСОБА_15 не бачила ОСОБА_10 , так як автомобіль «Mersedes» моделі «Sprinter», держаний номерний знак НОМЕР_1 має 19 сидячих місць, тобто є значним за розміром, а тому цілком можливим є те, що свідок ОСОБА_15 не помітила інших пасажирів автомобіля.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції поза розумним сумнівом, визначив обвинувачену ОСОБА_8 , як особу, яка завдала тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 та правильно кваліфікував її дії за ч.1 ст.122 КК України.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_8 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука а від 27.10.2020 відносно ОСОБА_8 - без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4