Справа № 466/8589/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК № 30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

в с т а н о в и в :

25 березня 2010 року Апеляційним судом Львівської області ОСОБА_5 засуджений за п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70, ч.2 ст.71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 18 січня 2011 року строк кримінального покарання пом`якшено до 16 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 05 грудня 2008 року по 18 січня 2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07.05.2019 року, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зарахування засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 22 грудня 2004 року відмовлено. Вказана ухвала залишена без змін Львівським апеляційним судом 22.10.2019 року.

Початок терміну покарання 05 грудня 2008 року. Кінець терміну покарання 23 жовтня 2022 року.

В даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі «Личаківська виправна колонія (№30)».

Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з заявою про застосування до нього ст. 72 КК України та зарахування у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки вказує, що з 2011 року по 2015 рік він неодноразово знаходився в слідчому ізоляторі (як попереднє ув`язнення), куди його було етаповано для проведення слідчих дій та участі у судових засіданнях.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подану ним заяву підтримав та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву ОСОБА_5 підтримала, посилаючись на письмові доповнення до заяви, які долучені до матеріалів справи та просила заяву задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви та просив відмовити у її задоволенні.

Представник Личаківської виправної колонії № 30 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення даної заяви та просила відмовити у її задоволенні.

Перевіривши подані матеріали, оглянувши матеріали особової справи, заслухавши пояснення засудженого, захисника, представника Личаківської виправної колонії №30, висновок прокурора, який просив відмовити у задоволенні заяви, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прикінцевими положеннями Закону України №838-VIII передбачено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю та він застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.

Згідно Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Так, 21 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення", яким скасовується положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII), яким зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі № 440/853/17 у випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, відповідно до ст. 5 ч. 2 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи.

Крім того, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо дії Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року про кримінальну відповідальність у часі та застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п.105 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Згідно п.2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок.

Закон України від 26.11.2015 №838-VIII поліпшує становище особи, а тому ч.5 ст.72 КК України в редакції цього Закону має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання, згідно з ч.1 ст.5 КК України.

Відповідно до вимог абз.4 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20 червня 2017 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього увязнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Виходячи з аналізу ч.5 ст.72 КК України слідує , що зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 був засуджений 25 березня 2010 року Апеляційним судом Львівської області за п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70, ч.2 ст.71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 18 січня 2011 року строк кримінального покарання пом`якшено до 16 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 05 грудня 2008 року по 18 січня 2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, зарахування строку попереднього ув`язнення, під час якого ОСОБА_5 утримувався під вартою по іншому кримінальному провадженню буде суперечити положенням ч.5 ст.72 КК України.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 слід відмовити, так як такому строк попереднього ув`язнення один день за два дні позбавлення волі судом був зарахований, а інших доказів на підтвердження заяви засудженим не надано.

Керуючись ч.1 ст.5, ч.5 ст. 72 КК України ст. ст. 369 372, 537, 539 КПК України, суд

постановив :

у задоволенні заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1