Справа № 161/8055/21
Провадження № 1-кп/161/764/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000837 від 07 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, одруженого, працює інженером СП ТОВ "Модерн-Експо", не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 06 грудня 2019 року, близько 20 год. 12 хв., керуючи автомобілем марки "FORD PROBE 2.2.", р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Президента Грушевського м. Луцьк, поблизу буд. № 11, в напрямку до вул.Стрілецької, що в м. Луцьку, проявив безпечність, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не зреагував на її зміну, перевищив дозволену в населених пунктах швидкість руху транспортних засобів, в момент виникнення небезпеки для руху, а саме, пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину дороги зліва на право відносно напрямку руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу, і якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 .. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експерта № 551 від 29 січня 2020 року Волинського обласного бюро судово-медичних експертиз отримав наступні тілесні ушкодження: закрита хребетно-спинномозкова травма у вигляді розриву між хребцевими ділянками в грудному відділі хребта з повним розривом спинного мозку; закрита черепно-мозкова травма: крововиливами під оболонки головного мозку, крововилив на внутрішні поверхні м`яких тканин голови; множинні злами ребер з обох сторін більше зліва із пошкодженням парієтальної плеври, гемоторакс (кров у грудній порожнині), крововиливи в середостіння, крововиливи та надриви в ділянці коренів легень; крововиливи по великому сальнику; масивний забій лівої легені; травматичний черезкапсулярний розрив печінки та селезінки, гемоперитонеум (кров у черевній порожнині), крововиливи в жирову капсулу обох нирок; закритий злам лівої плечової кістки; неповна травматична ампутація обох гомілок; множинні садна, різані та рвані рани тіла, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілого. Причиною смерті ОСОБА_9 є поєднана тупа травма тіла, що супроводжувалася численними зламами кісток скелету, забоями та розривами внутрішніх органів, що призвело до розвитку травматичного шоку. В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.1.5, п 1.10 (в частині значення термінів "небезпека для руху"), п. 2.3 б), д), п. 12.3, п. 12.4, п. 12.9 та п. 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), а саме: п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 1.10 - в частині значення термінів: небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися, п. 2.3 б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.3 д) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год; п. 12.9 б) водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил; п. 18.1 - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні необережних дій, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, та дані його дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та наслідків, що настали, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 06 грудня 2019 року, у вечірню пору доби, керуючи автомобілем та рухаючись по пр. Президента Грушевського м. Луцьк, поблизу будинку № 11, в напрямку до вул. Стрілецької, що в м. Луцьку, не пропустив пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину дороги зліва на право по нерегульованому пішохідному переходу, не справився із керуванням авто, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода, після чого, останній помер. Щиро розкаювався у вчиненому, просив вибачення у потерпілих та суворо його не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, грубість порушень вимог Правил дорожнього руху, що потягло за собою тяжкі наслідки у вигляді загибелі людини, інформацію про стан його здоров`я, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та за допомогою до них не звертався, його молодий вік, відомості про те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивні характеристики по місцю проживання та роботи, факт добровільного відшкодування шкоди, думки самих потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили факт відшкодування обвинуваченим шкоди та просили не суворо покарати обвинуваченого, при цьому, у вирішенні призначення покарання покладались на розсуд суду.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, при цьому, на підставі ст. 75 КК України, звільняє його від відбування призначеного основного покарання із випробуванням, встановивши йому дворічний іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення семи судових експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавленням волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правовопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази: автомобіль марки "FORD PROBE 2.2.", р.н.з. НОМЕР_1 , відеореєстратор марки "70 MAI FC EAC" моделі MIDRIVE D01 з картою пам`яті повернути за належністю ОСОБА_3 ; три диски СD-R Verbatim залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2019 року, а саме, на автомобіль марки "FORD PROBE 2.2.", р.н.з. НОМЕР_1 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи в сумі 2355 (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) грн. 15 коп., чотирьох судових інженерно-транспортних експертиз в сумі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн. 16 коп., 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн. 80 коп., 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 04 коп., 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп., відповідно, комплексної судово-медичної та інженерно-транспортної експертизи в сумі 3268 (три тисячі двісті шістдесят вісім) грн. 80 коп., комплексної комісійної експертизи відео, звукозапису та інженерно-транспортної експертизи в сумі 6864 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 64 коп., а всього на загальну суму 23173 (двадцять три тисячі сто сімдесят три) грн. 09 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1