ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/890/21
Категорія: про продовження примусового
заходу медичного характеру
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

особи, до якої застосовані

примусові заходи

медичного характеру ОСОБА_8 ,

законного представника особи,

до якої застосовано примусові

заходи медичного характеру ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові, в режимі відеоконференції, судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2020 року щодо ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою продовжено примусові заходи медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду на строк 6 місяців щодо ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження. Зазначив, що суд не в повному обсязі врахував результати попереднього лікування, а також думку ОСОБА_8 та його матері про те, що амбулаторне лікування в колі сім`ї, сприятиме лікуванню ОСОБА_8 . Указав, що протягом восьми років мати ОСОБА_8 як законний представник не була запрошена на консиліум лікарів, де вирішувалося питання продовження примусовго лікування. Просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою перевести ОСОБА_8 на амбулаторне лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, особу до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, законного представника особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характер, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Статтею 95 КК України, продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного законодавства.

Суд першої інстанції належним чином дослідив наявні в матеріалах провадження докази та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення зави Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» про продовження застосування відносно ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичним типом нагляду на строк 6 місяців.

Як вбачається з матеріалів провадження та встановлено під час апеляційного розгляду постановою Київського районного суду м. Харкова від 26.03.2009 року відносно ОСОБА_8 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим типом нагляду.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровського області від 16.03.2016 року ОСОБА_8 змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в психіатричній лікарні з суворим наглядом на лікування в психіатричній лікарні з посиленим наглядом.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 12.04.2017 ОСОБА_8 змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в психіатричній лікарні з посиленим наглядом на лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

Примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_8 продовжено ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2020 року.

З акту комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 75/11 від 04.09.2020 рокувбачається, що ОСОБА_8 в теперішний час представляє соціальну небезпеку для оточуючих. Потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду. Враховуючи психічний стан хворого необхідно відмітити, що викладена в акті психіатричного огляду інформація медичного характеру у випадку отримання її пацієнтом може призвести до безпосередньої небезпеки для інших осіб (медичних працівників, співробітників суду, правоохоронних органів), необхідно обмежувати вищевикладене для пацієнта у відповідності ст. 26 Закону України «Про психіатричну допомогу».
Акт комісії лікарів-психіатрів є належним та вмотивованим, підстав ставити під сумнів правильність цього висновку не має, у зв`язку з чим, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 не потребує застосування до нього вказаних примусових заходів медичного характеру, суперечать наявним в матеріалах провадження даним.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом не прийнято до уваги думку ОСОБА_8 та його матері про можливість його лікування амбулаторноє безпідставними та такими, що не відповідають матеріалам справи, оскільки спростовуються викладеними у належній формі висновками спеціалістів у галузі психіатрії та відповідно до п. 27 акту № 75/11 від 04.09.2020 року, незважаючи на проведену довгострокову активну терапію, захворювання носить безремісійній характер, зберігається маячна симптоматика, імпульсивність, суїцидальні думки, агресивні форми поведінки, грубі структурно-логічні порушення мислення характерні для активного шизофренічного процесу, виражені емоційно-вольові порушення, відсутня критика до хвороби та скоєного правопорушення, виражена соціально-трудова дезадаптація.
Крім того, відповідно до п.п.24, 25 цього ж акту, який описує динаміку перебігу стану особи, ОСОБА_8 обговорює з матір`ю, які міри фізичного впливу треба застосовувати до лікарів щоб його виписали з лікарні, свариться з матір`ю, не критичний до вчиненого правопорушення, а саме вважає що батько заслуговує на це, періодично висловлює жалість з приводу того, що не вбив свою мати, яка на його думку не сприяє його звільненню.

Посилання захисника на те, що мати ОСОБА_8 , яка є його законним представником, жодного разу не викликалася до психіатричного закладу для участі в розгляді питання продовження примусових заходів, як на підставі скасування ухвали суду є безпідставними, оскільки Закон України «Про психіатричну допомогу» не передбачає участь законного представника в комісії лікарів психіатрів.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження примусового заходу медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду на строк 6 місяців щодо ОСОБА_8 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: