Справа № 296/5258/21
УХВАЛА
Іменем України

10 червня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Житомира клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні 0000083 від 13.05.2017 у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Київ, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітня дитина, з середньою спеціальною освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 13 травня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України (далі - КК України).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 у грудні 2020 року, переслідуючи мету незаконного збагачення, вирішив організувати злочинну групу з метою вчинення корисливих, особливо тяжких злочинів, а саме розбійних нападів на осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, у тому числі у сфері обміну валюти та які проживають на території Житомирської та Київської областей України.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_7 запропонував своїм раніше знайомим мешканцям м. Києва та Київської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , вступити до злочинного об`єднання, на що останні погодились.

Організована ОСОБА_7 група характеризувалася наявністю організатора злочинної групи, розробленим ним планом вчинення кожного злочину, відомого всім учасникам групи, стійкими зв`язками і розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, розподілом між учасниками групи грошових коштів, здобутих злочинним шляхом.

Члени злочинного угрупування мали єдиний намір на вчинення розбійних нападів на підприємців та фізичних осіб з метою заволодіння чужим майном та грошовими коштами у особливо великих розмірах, із застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілих.

Для полегшення вчинення злочинів та подолання можливого опору зі сторони потерпілих, члени організованої групи, використовували завчасно підшукані газові балончики зі сльозогінною сумішшю, ножі, предмети схожі на коротко ствольну вогнепальну зброю. З метою легкого досягнення злочинної мети, члени групи мали у користуванні одяг схожий на форменний з написом «поліція».

Також, з метою уникнення ідентифікації особи, члени групи використовували матерчаті рукавиці, балаклави на обличчя

Мобільність організованої ОСОБА_7 злочинної групи при вчиненні злочинів, забезпечувалась використанням ряду транспортних засобів, зокрема автомобілів марки: «КІА», сріблястого кольору, з номером іноземної реєстрації НОМЕР_1 ,«Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 та інші невстановлені слідством автомобілі, які використовувались для переміщення учасників групи та перевезення отриманих злочинним шляхом речей та коштів.

Для досягнення злочинної мети членами організованої злочинної групи заздалегідь був розроблений план злочинної діяльності, згідно якого розподілялись ролі кожного учасника групи.

Так, ОСОБА_7 виступив організатором групи створеної на вчинення розбійних нападів поєднаних із застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілих. Водночас, як організатор ОСОБА_7 , планував вчинення злочинів та розподіляв функції між часниками групи спрямовані на досягнення розробленого ним плану відомого всім учасникам групи; підшуковував та визначав конкретні об`єкти злочинних посягань; особисто встановлював та вів спостереження за місцями роботи та проживання потерпілих, вивчав маршрути їх руху, визначав час та місця нападу, шляхи прибуття до місць вчинення злочинів та відходу учасників групи після вчинення нападів, особисто відповідав за розподіл коштів отриманих від розбійних нападів серед учасників групи.

ОСОБА_5 згідно розробленого та доведеного всім учасникам організованої групи спільного плану вчинення злочинів, виступив активним виконавцем злочинів, а саме розбійних нападів. Так, діючи за вказівками організатора, вів спостереження за місцями роботи та проживання потерпілих, вивчав маршрути їх руху, за вказівкою організатора, спільно з іншими учасниками групи, безпосередньо вчиняв напади застосовуючи фізичну силу до потерпілих, використовуючи заздалегідь підшуканий газовий балончик зі сльозогінною газовою сумішшю, застосовував таким чином насильство.

17.12.2020 о 19 год. 00 хв. члени організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , поблизу будинку АДРЕСА_2 , були затримані працівниками правоохоронних органів безпосередньо після вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11

17.12.2020 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення у порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 .

18.12.20120 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

19.12.2020 Корольовським районним судом м. Житомира підозрюваному ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави терміном 60 днів, тобто до 13.02.2021, без можливості внесення застави.

10.02.2021 Корольовським районним судом м. Житомира продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 13 квітня 2021 року.

08.04.2021 Корольовським районним судом м. Житомира строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 17.06.2021.

08.04.2021 Корольовським районним судом м. Житомира продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 13 червня 2021 року.

Матеріали кримінального провадження відкрито стороні захисту у порядку ст.290 КПК України 09.06.2021.

Необхідність продовження строку тримання під вартою орган досудового розслідування обґрунтовує тим, що приписи ст. 290 КПК України наразі не виконано у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, кількістю та поведінкою сторін процесу, що робить процес ознайомлення з матеріалами тривалим у часі, а ризики, які обумовлювали необхідність застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують мати місце. Окрім того, після ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження існує необхідність виконати вимоги ст.ст. 291-293 КПК України: скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити вказані процесуальні документи стороні захисту та направити до суду. Не виключено, що сторона захисту може вчиняти спроби затягування (ухилення) від отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, штучно створюючи умови для завершення строку тримання під вартою підозрюваного.

При цьому, метою продовження строку застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування зазначає необхідність запобіганню наявних ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зникли та не зменшились:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить той факт, що останній після вчинення останнього злочину намагався втекти, однак був затриманий працівниками поліції;

- п.2 ч.1 ст.177 КПК України: орган досудового розслідування не виключає можливості того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на даний час не були встановлені;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України: орган досудового розслідування не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків, потерпілого та інших підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій;

- п.5 ч.1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому є підстави вважати, що при обранні менш суворого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою він продовжить вчиняти злочини.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Вказував, що: відсутні докази причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину; матеріали справи не містять доказів, що потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження і такі тілесні ушкодження є небезпечними для життя чи здоров`я, а отже кваліфікація злочину є невірною; відсутні ризики, наведені прокурором, оскільки є недоведеними, а досудове розслідування закінчено. Просив також врахувати, що підозрюваний брав участь в АТО, раніше не судимий, має позитивну репутацію, хворіє на вертеброгенну правобічну люмбоішалгію з больовим синдромом.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У відповідності до ч.5 цієї ж статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обгрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 17.12.2020; показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який повідомив про обставини вчинення на нього розбійного нападу від 17.12.2020; довідкою травмпункту щодо ОСОБА_11 , показаннями свідка ОСОБА_12 від 18.12.2020, який повідомив про обставини вчинення розбійного нападу відносно ОСОБА_11 ; протоколом обшуку автомобіля «КІА» польської реєстрації н/з НОМЕР_3 в результаті якого вилучено грошові кошти в особливо великих розмірах, які належать потерпілому ОСОБА_11 , документи на його ім`я, предмет оливкового кольору ззовні схожий на ручну гранату «Ф-1», предмет ззовні схожий на пістолет, налипка з надписом «поліція»; протоколом огляду місця події від 17.12.2020; протоколами НСРД.

Щодо наявності ризиків, які не зменшились, слідчий суддя зазначає наступне.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, які не зменшилися, слідчий суддя зауважує, що доводи сторони обвинувачення про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, є необгрунтованими з огляду на наступне: підозрюваний перебуває під вартою понад п`ять місяців та на момент розгляду клопотання матеріали кримінального провадження відкрито стороні захисту, всі докази зібрані, свідки і потерпілий у кримінальному провадженні допитані; ОСОБА_5 брав участь в АТО з 24.08.2016 по 31.01.2017, щодо нього відсутня негативна характеристика та він, згідно наданих медичних документів, потребує лікування у зв`язку із діагнозом «вертеброгенна правобічна люмбоішалгія з больовим синдромом».

Оцінюючи в сукупності встановлені судом обставини щодо ризиків, які істотно зменшились з плином часу з моменту затримання ОСОБА_5 , тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного з врахуванням завершення досудового розслідування 09.06.2021 та необхідності виконання вимог ст.290 КПК України.

Щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя зазначає наступне.

Частиною першою статті 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке інкримінується ОСОБА_5 , передбачає основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слід відмовити та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 09.07.2021.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1. Заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4. Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

5. Носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали та обов`язків до 09.07.2021.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що згідно ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1