Справа № 470/30/20 Провадження № 1-кп/478/15/2021
У Х В А Л А
В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, оскільки строк дії попередньої ухвали суду про тримання під вартою обвинуваченого закінчується 10 липня 2021 року.
Подане клопотання прокурором обґрунтовується наявністю ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу та які не змінились, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Обвинувачений проти клопотання прокурора заперечував з підстав відсутності обґрунтованості заявлених них ризиків та доказів на підтвердження позиції прокурора.
Захисник, просила відмовити в продовженні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на ту обставину, що не вбачається ніяких належних та допустимих доказів вини обвинуваченого. При цьому, обвинувачений за місцем свого проживання характеризується з позитивного боку, має постійне місце проживання.
Потерпіла і представник потерпілої в судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, надали до суду заяву про проведення судового засідання без їх участі.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до такого висновку.
У відповідності до Закону України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Оскільки судове засідання у кримінальному провадженні було призначено на 11 годину 30 хвилин 05.07.2021 року, але з урахуванням того, що головуюча суддя ОСОБА_6 та суддя ОСОБА_7 перебувають у відпустці, є підстави для проведення розгляду клопотання прокурора стосовно продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як суддею зі складу колегії суддів по справі.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Також, згідно з п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначених частиною першою вказаної статті.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 199 КПК України суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
При вирішені питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що обставини у справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились.
В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого, а також, враховуючи характер та ступінь тяжкості обвинувачення, суд вважає, що існують достатні підстави, відповідно до ст. 331 КПК України, вважати необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 по теперішній час обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, вчиненого в період непогашеної судимості.
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем мешкання проживає один, міцних соціальних зв`язків та соціальної прихильності до будь-якої особи не має, стабільне джерело прибутку відсутнє, що вказує на ризик того, що залишаючись на волі та усвідомлюючи ступінь тяжкості злочину, у якому він обвинувачується, та можливу невідворотність покарання, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення обвинувачений може переховуватися від суду.
Крім того, наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 неодноразових випадків притягнення до кримінальної відповідальності може свідчити про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, що вказує про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим в разі перебуванні на волі.
На теперішній час судовий розгляд даного кримінального провадження триває, а тому з метою уникнення ризиків переховуватися від суду, можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе.
Що стосується доводів сторони захисту, то вони же є оціненими судом, та обґрунтовані у змісті попередніх ухвал слідчого судді та суду, за результатами розгляду клопотань щодо обрання, продовження та можливої зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом на даному етапі судом не встановлено та стороною захисту не доведено.
З огляду на викладене, враховуючи, що на даний час запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду чи вчинити новий злочин, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись в місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 331 КПК України, суд,
П о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 - продовжити до 02вересня 2021 року включно.
Відкласти судове засідання на 30.07.2021 року об 11 год. 30 хв., у зв`язку з перебуванням головуючої судді ОСОБА_6 та судді ОСОБА_7 у щорічній відпустці.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали до 02.09.2021 року.
Ухвала щодо продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня вручення її копії.

Суддя: