ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/503/21 Номер провадження 11-сс/814/286/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Попівка, Миргородського району, Полтавської області, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, пенсіонера, паспорт НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 березня 2021 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого суді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 березня 2021 року частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 . Застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 діб терміном до 23 години 50 хвилин 01 квітня 2021 року. Визначено підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень. Визначено, що у разі внесення застави, на підозрюваного будуть покладені відповідні обов`язки.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та з урахуванням, особи підозрюваного, зокрема його вік та стан здоров`я, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 30 діб. Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявному ризику.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, захисником ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 04 березня 2021 змінити та застосувати до підозрюваного домашній арешт в нічний час доби.
З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд порушив вимоги всебічності, повноти, об`єктивності та справедливості розгляду справи по клопотанню слідчого, висновки суду в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинами справи.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що на її думку, обраний запобіжний захід є занадто суворим, підозра за кваліфікацією ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України є необґрунтованою, у підозрюваного не було умислу на спричинення смерті, ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені та не враховано всіх обставини передбачених ст. 178 КПК України. Відзначила, що судом не обґрунтовано неможливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу
Заслухавши доповідача, позицію учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СВ Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 березня 2021 року близько 16 години 00 хвилин (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 , правомірно перебуваючи в середині приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_10 . Після попереднього спільного вживання алкогольних напоїв, на побутовому ґрунті виникла сварка з останньою у зв`язку із чим ОСОБА_7 , тримаючи у свої руках невстановлений металевий предмет, наблизився до ОСОБА_10 , після чого, наніс їй невстановленим металевим предметом декілька ударів у життєво важливий орган - голову, заподіявшипотерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, вдавленого перелому тім`яної кістки зліва. Забій головного мозку, рубана рана потилиці, відповідно до довідки №756 від 03 березня 2021 виданою КНП «Миргородської ЦРЛ» Миргородської міської ради.
Після чого, ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі останнього.
Відповідно до підпунктів а, б, в, ч. п. 2.1.3. Наказу МОЗ України про «Правила судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень» №6 від 17.01.1995 , до ушкоджень, шо небезпечні для життя, належать: ті, шо проникають у черепну порожнину, у тому числі й без ушкодження мозку; відкриті й закриті переломи кісток склепіння та основи черепа, за винятком кісток лицевого скелета та ізольованої тріщини тільки зовнішньої пластинки склепіння черепа; забій головного мозку тяжкого ступеня як зі вдавленням, так і без вдавлення головного мозку; забій головного мозку середньої тяжкості за наявності симптомів ураження стовбурної ділянки.
Таким чином. ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості.
За вказаним фактом 04 березня 2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного злочину, на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню, в їх сукупності доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 03 березня 2021 року; протоколом затримання ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину від 04 березня 2021 року; довідкою №756 від 03 березня 2021 року з КНП «Миргородська ЦРЛ» Миргородської міської ради; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 04 березня 2021 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 03 березня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04 березня 2021 року.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри, на даному етапі розгляду справи, у вчиненні ОСОБА_7 злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У даному кримінальному провадженні сукупність доказів, свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що дає підстави для застосування щодо нього одного з найбільш суворого запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Перевіряючи доведеність ризиків зазначених в клопотанні у відповідності до ст. 177 КК України колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильних висновків про доведеність, лише ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілу та свідка. Оскількизнаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_7 матиме можливість шляхом умовлянь або погроз вплинути на показання потерпілої, свідків, які є особами жіночої статі, достовірно знаючи, шо через них буде доведена його вина у вчинені інкримінованого правопорушення. Вказане може призвести до подальшої зміни показань або відмови свідчити у кримінальному провадженні, що унеможливить безпосереднє та об`єктивне дослідження доказів та їх належну оцінку. Існування такого ризику підтверджується також тим, що ОСОБА_7 підозрівається у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства, який вчинений на побутовому ґрунті у стані алкогольного сп`яніння.
Також, слідчим суддею правильно зазначено, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду достатнім чином не обґрунтовано. Оскільки, підозрюваний є особою похилого віку, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання в смт. Комишня, має постійний дохід у вигляді соціальних виплат, має офіційну сім`ю та має хронічні захворювання.
Більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, неможливо застосувати у зв`язку з тим, шо ОСОБА_7 спільно проживає з донькою потерпілої ОСОБА_10 , а саме ОСОБА_12 , яка буде викликана та допитана як свідок у даному кримінальному провадженні, а отже ОСОБА_7 матиме можливість шляхом вмовлянь або погроз та неправомірного впливу сприяти на зміну показань ОСОБА_12 або відмови свідчити у кримінальному провадженні. Це, в свою чергу, унеможливить безпосереднє та об`єктивне дослідження доказів та їх належну оцінку.

Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вище вказаним вимогам, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, лише на 30 діб, оскільки лише він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрювано, на даному етапі розгляду справи. Крім, того з урахуванням всіх обставин справи, слідчим суддею вмотивовано визначено підозрюваному заставу, та вразі її внесення покладення на останнього відповідних обов`язків.
Наведені в апеляційній скарзі доводи для зміни запобіжного заходу підозрюваному не спростовують таке рішення слідчого судді, з урахуванням обставин вчинення злочину, які були враховані при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу та ризику передбаченого ст. 177 КПК України.
Твердження апелянта, що ризик належним чином не доведено, є безпідставними оскільки на даному етапі розгляду справи ризик зазначений в ухвалі слідчого судді є достатнім та належним чином обґрунтованим в клопотанні для застосування зазначеного запобіжного заходу.
Отже доводи захисника підозрюваного про те, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваного є необґрунтованими. Так само є необґрунтованою позиція захисту про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. Доводи апелянта про безпідставність обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають фактичним обставинам провадження.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 березня 2021 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4