Справа № 308/6335/16-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

18.02.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 та його захисниці адвокатки ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, які подали захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 , та засуджений ОСОБА_6 про поновлення їм строку на апеляційне оскарження судового рішення,

ВСТАНОВИВ :

вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2019 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Поляна Свалявського району, фактично проживаючий АДРЕСА_1 , українець, гр. України, з вищою економічною освітою, випускник академії пожежної безпеки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючий начальником відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Управління Державної служби надзвичайних ситуацій України в Закарпатській області, на час розгляду справи перебуває на обліку в центрі зайнятості, раніше не судимий,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 3 ст. 368 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців із позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах та посади, пов`язані з виконанням функції представника влади на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_6 у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишено без змін.
У порядку ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, яке є складовою апеляційної скарги, подане до суду 21.05.2020, ОСОБА_6 обґрунтував тим, що судове провадження здійснювалося за його та інших учасників кримінального провадження участі, однак вирок був проголошений за його відсутності, внаслідок чого зміст вироку, порядок та строк його оскарження роз`яснені йому не були. Первісно апеляційну скаргу ним подано 05.12.2019 в межах 30 днів з дня отримання через захисника ОСОБА_7 повного тексту вироку, однак ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 12.12.2019 апеляційна скарга була повернута, оскільки ним пропущено строк на оскарження вироку і не подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку. Також були повернуті ухвалами цього ж суду від 27.01.2020, від 14.05.2020 повторні його апеляційні скарги з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження подані ним 17.12.2019 і 29.01.2020. Вважає, що строк на оскарження судового рішення ним пропущено з поважних причин: унаслідок несвоєчасного вручення йому копії вироку і надсилання його поштовим зв`язком; отримання ним вироку лише 30.12.2019 у зв`язку з чим строк апеляційного оскарження закінчувався 29.01.2020, так як повинен обчислюватися з моменту фактичного отримання, а не проголошення вироку суду.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, яке є складовою апеляційної скарги, подане також до суду 21.05.2020, захисник адвокат ОСОБА_8 посилається на ті ж самі доводи, що і засуджений ОСОБА_6 ..

Заслухавши доповідь судді про суть клопотання щодо поновлення строку апеляційного оскарження, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисниці адвокатки ОСОБА_7 , які підтримали клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення, прокурора ОСОБА_5 , який просив відмовити у поновленні строку, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення задоволенню не підлягають.
Згідно зі статтею 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
Так, пунктом 1 частини 2 статті 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів із дня їх проголошення.
Відповідно до частини 3 цієї статті для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Згідно із частиною 1 статті 117 КПК України поновленню за клопотанням заінтересованої особи підлягає лише той процесуальний строк, який був пропущений із поважних причин.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати скаргу чи інший документ.
Принцип рівності перед законом і судом, визначений у ст. 10 КПК України, означає, що привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, ні за будь-якими ознаками ні в будь-якого бути не може.
Як убачається з журналу судового засідання та технічного запису судового провадження від 17.10.2019 (т. 2, а. к. п. 65-66, 83), після останнього слова обвинуваченого, перед видаленням до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, а саме о 09:31:28, суд повідомив присутніх у залі судового засідання, у тому числі й обвинуваченого ОСОБА_6 , про час виходу з нарадчої кімнати та проголошення вироку. 21.10.2019 суд вийшов із нарадчої кімнати та з 09:06:23 до 09:55:13 оголосив вирок, роз`яснивши строк та порядок його оскарження.
Тому, зазначені засудженим ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_8 у клопотаннях доводи про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що засуджений належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, яким є і стадії проголошення вироку, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та не являються поважними причинами пропуску обвинуваченим строку на апеляційне оскарження. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд бере до уваги і те, що обвинувачений ОСОБА_6 не посилається на поважні причини свого неприбуття в судове засідання о 09:00 21.10.2019 на проголошення вироку та, відповідно, отримання його копії. Окрім того, засуджений ОСОБА_6 не посилався на причини, які перешкодили йому після відмови у судовому засіданні 17.10.2019 від захисника ОСОБА_7 , залучити іншого захисника для надання йому правової допомоги або клопотати про призначення захисника з Центру надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Разом із тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 21.10.2019 обвинуваченому ОСОБА_6 та захиснику адвокату ОСОБА_7 , направлені копії вироку (а. с. 81-82). Із супровідних листів про направлення копії вироків вбачається, що копії вироків надіслані за адресою АДРЕСА_1 , за адресами, на які вказали засуджений та адвокат ОСОБА_7 .. При цьому зі вступної частини вироку вбачається, що ОСОБА_6 фактично проживає у АДРЕСА_1 . Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що засуджений ОСОБА_6 подавав до суду першої інстанції заяви в яких би клопотав про надіслання йому копії вироку за іншою адресою його проживання чи місцезнаходження.
Під час розгляду справи апеляційним судом засуджений ОСОБА_6 вказував на те, що копія вироку йому не вручена, а також ним не було отримано копію вироку за адресою його фактичного проживання. Окрім того, засуджений ОСОБА_6 вказував на те, що копію вироку отримала його захисниця - адвокатка ОСОБА_7 07.11.2019, з якою він ознайомився (копія вироку) і за результатами ознайомлення з якою ним була вперше подана апеляційна скарга.
Між тим, в апеляційній скарзі, яка надійшла до суду 29 січня 2020 засуджений ОСОБА_6 посилався на те, що копія вироку ним отримана 30.12.2019. У цій апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказував на те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення фактично закінчується 29.01.2020.
Під час розгляду справи апеляційним судом засуджений ОСОБА_6 посилався і на те, що 18 жовтня 2019 року з`являвся до місцевого суду, однак будь-яких доказів у підтвердження цих пояснень апеляційному суду не надав.
Вище вказане свідчить про те, що пояснення засудженого ОСОБА_6 щодо часу отримання ним копії вироку є непослідовними, суперечливими, такими, що спрямовані на затягування розгляду справи.
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що засуджений ОСОБА_6 не перебував під вартою, що щодо нього було обрано запобіжний захід у виді застави.
Вищенаведене у сукупності свідчить про те, що відповідно до ст. ст. 115 та 395 КПК України останнім днем строку на апеляційне оскарження вироку від 21.10.2019 є 20.11.2019.
З матеріалів кримінального провадження також убачається, що апеляційну скаргу обвинувачений подав уперше 05.12.2019, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження, і при цьому, не заявив клопотання про поновлення цього строку, в зв`язку з чим, ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду від 12.12.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_6 повернуто.
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 27.01.2020 ОСОБА_6 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження й повернуто йому повторно подану апеляційну скаргу на вирок від 21.10.2019, визнавши факти проголошення вироку за відсутності обвинуваченого та отримання ним копії вироку 07.11.2019 не поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.
Зі змісту повторно поданих ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_8 клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження вбачається, що обвинувачений та адвокат посилаються на ті ж самі причини пропуску строку, що й у попередньому клопотанні. На будь-які інші причини, які б об`єктивно свідчили про поважність причин пропуску ОСОБА_6 та його адвокатом строку на апеляційне оскарження судового рішення, у клопотаннях не вказується.
За таких обставин, доводи клопотання, на які ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_8 посилаються як на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження (вирок проголошено без його участі, внаслідок чого, йому не було роз`яснено змісту вироку, порядку та строку його оскарження; первісно апеляційна скарга на вирок подана протягом 30 днів з моменту отримання його копії, однак ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 12.12.2019 апеляційну скаргу йому повернуто з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження та відсутності клопотання про його поновлення, а ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 27.01.2020 повторно подану ним апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження також йому повернуто; оскаржуваний вирок було виготовлено 21.10.2019, а надіслано йому 31.10.2019, і при цьому, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про отримання ним чи його захисником копії вказаного вироку), апеляційний суд не визнає поважними причинами пропуску строку, а твердження ОСОБА_6 про не отримання ним копії вироку та про поновлення строку, а також про те, що КПК України не передбачає обмеження прав обвинувачених чи підсудних у залежності від того, чи перебувають вони під вартою чи ні, а тому, строк апеляційного оскарження починається з моменту коли засуджена особа отримала повний текст вироку щодо неї, що узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини вважає, - такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону й не можуть слугувати підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
Приймаючи рішення про необхідність відмови адвокату ОСОБА_8 та засудженому ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження й особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, така повертається.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що пропущений строк на апеляційне оскарження є значним, причини його пропуску не визнає поважними, і в зв`язку відсутністю підстав для його поновлення, доходить висновку про відмову в поновленні строку та повернення засудженому ОСОБА_6 та адвокату ОСОБА_8 поданих ними апеляційних скарг разом з усіма доданими до них матеріалами.
Приймаючи рішення про повернення апеляційних скарг береться до уваги те, що саме неухильне дотримання вимог КПК України є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду, а необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення порушує принцип юридичної визначеності, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах.

Керуючись ст. ст. 376, 395, 399, 405, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити захиснику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_8 та засудженому ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Ужгородського міськрайонного суду від 21.10.2019.

Апеляційні скарги, які подали засуджений ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 , повернути ОСОБА_6 та адвокату ОСОБА_8 , як особам, що їх подали.

Копію ухвали разом з апеляційними скаргами та усіма доданими до них матеріалами надіслати ОСОБА_6 та адвокату ОСОБА_8 ..

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й на підставі ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: