ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7782/21
провадження № 1-кс/753/1544/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0004641 від 29 жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:
19 квітня 2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить:
- скасувати рішення слідчого ВРЗСТ слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 у формі постанови від 13.04.2021 про часткову відмову у задоволенні клопотання від 13.04.2021 № 25вих-04 в частині відмови щодо проведення слідчих дій (проведення допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) за участю підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника;
- зобов`язати слідчого ВРЗСТ слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 провести слідчі дії допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за участю підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника.
В обґрунтування доводів скарги захисник посилається на те, що слідчим відділом Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Дарницької окружної прокуратури м. Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004641 від 29.10.2020, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 30.03.2021 року ОСОБА_4 слідчим вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке нібито скоєне 05.09.2020.
13 квітня 2021 року слідчому ВРЗСТ слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 в порядку ст. 42, 46, 93, 220 КПК України подано клопотання від 13.04.2021 № 25 вих-04 про виконання процесуальних та слідчих дій, у тому числі з участю підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника (захисників).
14 квітня 2021 року на електронну адресу отримано рішення слідчого у формі постанови від 13.04.2021 про часткову відмову в задоволенні заявленого клопотання, з мотивів нібито його (клопотання) необґрунтованості, базуванні на внутрішніх переконаннях сторони захисту, затягування досудового слідства та перешкоджанні встановленню істини у справі.
Скаржник вважає, що зазначене рішення слідчого є необґрунтованим та не відповідає положенням КПК України, а тому підлягає скасуванню як наслідок його незаконності та необґрунтованості із зобов`язанням слідчого вчинити дії перелічені в клопотанні.
Згідно із протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 19 квітня 2021 року скаргу передано для розгляду судді ОСОБА_1 .
Ухвалою слідчого судді від 19 квітня 2021 року вказана скарга прийнята до розгляду, призначено розгляд скарги на 26 квітня 2021 року.
Ухвалою слідчого судді від 26 квітня 2021 року розгляд скарги відкладено на 19 травня 2021 року.
Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримав посилаючись на викладені в ній доводи, просив скаргу задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що оскаржувана постанова, щодо відмови в задоволенні клопотання суперечить закону.
Слідчий Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, проти задоволення скарги заперечував та просив залишити скаргу без розгляду. Крім того, додав копію повістки на підтвердження того, що у іншого слідчого судді розглядається скарга з такими самими вимогами.
Також 05.05.2021 року слідчим подано до суду додаткові матеріали, зокрема, повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.
Матеріали кримінального провадження № 0004641 від 29.10.2020 слідчим до суду не направленні, а тому слідчий суддя вважає за можливим розглядати скаргу за наявними у матеріалах скарги документами.
Вивчивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Згідно з положеннями ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено, окрема, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Згідно з ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.3 ст.93 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Судовом встановлено, що слідчим Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004641 від 29.10.2020 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуваннями встановлено, що 5 вересня 2020 року о 18:54 год. за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, неподалік житлового будинку №154 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Grandis», д.н.з. НОМЕР_1 здійснював рух тротуаром заднім ходом, який в свою чергу розташований поруч із дорогою прибудинкової території, неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 . В результаті своїх дій останній скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який отримав тілесні ушкодження.
30 березня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні здійснюється прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва.
13 квітня 2021 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 в порядку ст. 220 КПК України з клопотанням про виконання ряду процесуальних та слідчих дій, у тому числі з участю підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника (захисників), а саме:
- допитати як свідка власника транспортного засобу матки «Міцубіші Грандіс» ОСОБА_6 щодо відомих йому обставин, які мали місце 05.90.2020 року з участю ОСОБА_4 ;
- допитати як свідка ОСОБА_9 , про якого йдеться у поясненнях ОСОБА_6 , як особу, яка забирала 05.09.2020 року зазначений автомобіль, про обставини, час забирання автомобіля та місце його знаходження, з інших питань, з питань обставин проведення огляду, проведених замірів та наявності на місці події транспортного засобу та з інших питань.
Також просив зазначені слідчі дії провести з участю підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника (захисників).
- забезпечити проведення органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004641 від 29.10.2020 його розслідування виключно у відповідності та з дотриманням положень КПК України.
Постановою слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 13.04.2021 частково відмовлено в задоволенні клопотання від 13 квітня 2021 року.
При дослідженні матеріалів провадження та клопотання сторони захисту, за результатами якого слідчим прийнято рішення про часткову відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст. 220 КПК України.
Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб, та з додержанням строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Зі змісту постанови вбачається, що в обґрунтування часткової відмови в задоволенні клопотання слідчий вказав на те, що клопотання не підлягає частковому задоволенню в частині проведення допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за участю підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, так як клопотання є необґрунтованим та базується на внутрішніх переконаннях сторони захисту, спрямоване на затягування досудового слідства та перешкоджання встановленню істини у справі.
Як зазначено в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Також реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст. 220 КПК, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй. Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.
Необхідно зауважити, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.
Згідно з розділом 6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема встановленими ст. 40 КПК.
Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Відповідно до положень ст. 223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
З аналізу положень норм ст.ст. 9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст. 22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню.
Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони провадження визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч. 2 ст. 223 КПК України).
Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.
За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя погоджується з доводами, викладеними в оскаржуваній постанові, та вважає, що вона винесена з дотриманням вимог ч. 2 ст. 9 КПК України та ч. 5 ст. 110 КПК України, так як містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх достатнє обґрунтування, а вимоги клопотання захисника ОСОБА_3 не підлягають задоволенню, оскільки процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що 27.04.2021 року відповідно до вимог ст.290 КПК України процесуальним прокурором ОСОБА_10 надано доручення слідчому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0004641 від 29.10.2020 року фза підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повідомити підозрюваного та захисника про завершення досудового розслідування та в подальшому відкрити матеріали кримінального провадження з дотриманням вимог ст. 290 КПК України.
27 квітня 2021 року матеріали досудового розслідування відкрито.
На виконання вимог ст. 290 КПК України слідчим ОСОБА_5 захиснику ОСОБА_3 двічі повідомлено про завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та роз`яснено право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та запропоновано з`явитися для ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, однак останні на визначений час та день не з`явились до слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , про що слідчим складено рапорт.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Закінчення досудового розслідування - це заключний етап стадії досудового розслідування, в рамках якого проводяться підсумки роботи слідчого, і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуючи всі зібрані докази, завершуються проведення процесуальних дій слідчими органами, учасникам процесу надається можливість реалізувати своє право на ознайомлення зі справою, приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового слідства.
Згідно п. 3.ч. 2 ст. 283 КПК України, однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.
З параграфу 3 глави 24 КПК України вбачається, що останній регулює питання, що є зверненням до суду з обвинувальним актом, зокрема до даної стадії включаються дії передбачені ст. 290 КПК України.
Частиною 1 статті 290 КПК України передбачено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування..
З вище наведених норм кримінально-процесуального закону вбачається, що станом на день розгляду скарги на рішення слідчого у кримінальному провадженні №0004641 від 29.10.2020 року має місце завершення досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.
З аналізу зазначених норм кримінально-процесуального законодавства вбачається, що скарга на рішення слідчого розглядається слідчим суддею лише під час досудового розслідування.
Зважаючи, що на час розгляду скарги, відповідно до наданих слідчим відомостей, досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено, матеріали кримінального провадження відкриті захиснику та підозрюваному для ознайомлення, слідчий суддя вважає, що досудове розслідування завершене, що унеможливлює вчинення слідчим процесуальних дій, окрім виконання вимог параграфу №3 глави 24 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були несені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного дійшов висновку, що адвокатом не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави слідчому судді підстави для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.
Разом з тим, вимога скарги у частині зобов`язання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 провести зазначені в клопотанні від 13.04.2021 процесуальні та слідчі дії не підлягає задоволенню, оскільки слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, у кримінальному провадженні №0004641 від 29 жовтня 2020 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1