В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за №0000337, внесеному до ЄРДР 24.01.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

24.01.2020 року, приблизно о 12 годині 25 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку №80 за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Некрасова на землі, біля сміттєвих баків незаконно придбав-знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходилася таблетка білого кольору «бупрен», чотири ампули «димедролу» та поліетиленовий пакунок із застібкою з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору схожу на психотропну речовину- амфетамін.

Маючи досвід вживання психотропних речовини ОСОБА_3 , за зовнішнім виглядом визначив, що вказані речовини є психотропними речовинами, після чого поклав їх до лівої зовнішньої кишені куртки, в яку був одягнений та залишив незаконно зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, приблизно о 12 годині 30 хвилин, біля супермаркету «Велмарт», що по вул. Грибоєдова, 10 а в м. Біла Церква, Київської області, ОСОБА_3 був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Під час проведення працівниками поліції, в присутності понятих, особистого обшуку у ОСОБА_3 з лівої зовнішньої кишені куртки, в яку він був одягнений, було вилучено поліетиленовий пакунок із застібкою, з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого у речовині становить 0, 273 г, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав собі для власного вживання без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати. Пояснив, що 24.01.2020 року, приблизно в денний час, в м. Біла Церква по вул. Некрасова, 80, біля сміттєвих баків побачив поліетиленовий пакет з таблетками, ампулами та порошком. Оскільки він є наркозалежною особою та вживає наркотичні речовини, то відразу ж визначив, що в цьому пакеті знаходяться наркотики. Він їх взяв для власного вживання. Спочатку вказаний пакетик він тримав в руках та роздивлявся, а потім поклав до кишені, потім знову дістав та роздивлявся, що в ньому є. Приблизно через 5-10 хв., біля супермаркету «Велмарт», його зупинили працівники поліції, запитали чи є в нього наркотичні речовини і він повідомив, що є. Після чого, в присутності двох понятих, в нього вилучили вказаний пакетик з наркотиками. Повідомив, що він намагається не вживати наркотики, та проходить реабілітацію за власним бажанням в громадській організації «Наш Еверест».

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України згідно із якою особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше судимий за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не став, через півтора місяці після встановлення йому іспитового строку за попереднім вироком, знову вчинив кримінальне правопорушення, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з приводу вживання наркотичних засобів зі шкідливими наслідками, не одружений, не працює, суспільно-корисною працею не займається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не вбачається.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Оскільки, Законом України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, фактично посилено кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинено до 01 липня 2020 року, застосуванню підлягає закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення злочину.

Враховуючи вказані обставини справи, дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді арешту, в межах санкції статті обвинувачення.

Призначення іншого виду покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру вчиненого злочину, його суспільній небезпеці, та особі ОСОБА_3 , не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших правопорушень.

На думку суду, призначене покарання у виді арешту, передбаченого санкцією статті обвинувачення, буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів, воно буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого правопорушення і особою винного та не буде становити особистий надмірний тягар для особи.

Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у даному кримінальному провадженні вчинене ОСОБА_3 після постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2019 року, в період іспитового строку, визначеного судом, суд вважає необхідним остаточне покарання обвинуваченому призначити за сукупністю вироків, відповідно до вимог ст. 71 КК України, а саме до покарання призначеного за цим вирокомчастково приєднати невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2019 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 1884, 12 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15 квітня 2008 року), та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України 6 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання 1 рік 2 місяці позбавлення волі.

Речові докази наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, загальною масою 0,002 г., порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить психотропну речовину, оббіг якої обмежено «амфетамін», загальною масою 0,273 г., безбарвну рідину, що знаходиться в чотирьох ампулах, містить дифенгідрамін (димедрол)у рідкій формі, який до сильнодіючих лікарських засобів не відноситься, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області знищити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, після вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1