Справа № 344/1481/21
Провадження № 1-кс/344/627/21
У Х В А Л А
09 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22/01/2021 у кримінальному провадженні №0000021, накладено арешт на транспортний засіб автобус марки VANHOOL T-815, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 25/01/2021 проведено авто технічну експертизу автобуса, відповідно відпала потреба в збереженні речового доказу.

Заявник в судовому засіданні надав пояснення, що 19/01/2021 в нічний час відбулась дорожньо-транспортна пригода, автобус здійснював маршрут з заводу ВО «Карпати» до м. Бурштин, зі сторони лісосмуги на дорогу вибіг чоловік, не вдалось уникнути зіткнення; автобус вилучено, в кримінальному провадженні проведено експертизи; транспортний засіб використовується заявником для здійснення підприємницької діяльності, оскільки транспортний засіб вилучено заявник не може виконувати договірні зобов`язання з перевезення працівників заводу, несе матеріальні збитки, заявник був присутній при огляді транспортного засобу, на автобус встановлено нові колеса, машина в справному стані, водій не перевищував швидкісний режим, сестра потерпілого повідомила, що претензій немає. Заявник вказав, що не був водієм, він є фізичною особою підприємцем, власником транспортного засобу, після оголошеної перерви в судове засідання не з`явився.

Представник заявника в судовому засіданні клопотання підтримав, долучив до матеріалів клопотання копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу,копію тимчасового реєстраційного талону, копію ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20/01/2021.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вказав, що проти скасування арешту не заперечує.

22/01/2021 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду з метою забезпечення збереження майна, як речового доказу, накладено арешт з забороною на користування, розпоряджання та володіння автобусом марки VANHOOL T-815, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким під час ДТП керував водій ОСОБА_5 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так суб`єкт клопотання не оспорював і не заперечив правових підстав накладення відповідного арешту. В його клопотанні вказано, що на його думку на даний час відпала потреба арешту автомобіля.

Отже судом раніше встановлено, що арешт на спірний автомобіль накладено обґрунтовано; автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

До завершення розгляду кримінального провадження по його суті все ще зберігається необхідність здійснити процесуальні дії з відповідним речовим доказом.

Сторони не надали суду актуального витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, не надано достовірних відомостей щодо стадії кримінального провадження в рамках якого накладено арешт, заявником та його представником не надано відомостей щодо закриття кримінального провадження.

Таким чином перед судом не доведено тієї обставини, що арешт відповідного автомобіля здійснено без правових підстав, не доведено, що необхідність в збереженні речового доказу відпала.

При цьому арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

Крім цього в КПК України передбачено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок, спосіб зберігання вилученого майна визначено в наказі Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125.

Отже законом визначено відповідальних осіб за збереження вилученого майна, порядок його зберігання.

Також важливо відзначити, що відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності до завершення кримінального провадження підлягає вирішенню прокурором.

Отже для вирішення питання повернення речового доказу скаржник зобов`язаний був звернутися до уповноваженого кримінальним процесуальним законом суб`єкта, якому належить право на підтримання обвинувачення за опосередкуванням відповідних доказів, яким є прокурор, а не слідчий.

Крім цього до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідження речового доказу судом. Таким чином потреба, з якою було встановлено арешт речового доказу все ще не відпала. Отже потреба в арешті речового доказу на даний час не відпала.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту речового доказу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1