Кримінальне провадження 1-кп/760/886/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до ЄРДР за № 0005253 від 13.05.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, дітей немає, офіційно не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 07 жовтня 2019 р. вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи притягнутим до кримінальної відповідальності Голосіївським УП ГУНП України в м. Києві за ч. 2 ст. 186 КК України та Шевченківським УП ГУНП України в м. Києві за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності на території Солом`янського району м. Києва за наступних обставин.

Так він, 13.05.2018 року приблизно о 16 годині 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгівельної зали магазину «МЕГАМАРКЕТ», що розташований в торговому центрі «Космополіт» за адресою: м. Київ, вулиця Вадима Гетьмана, 6-Б, вирішив таємно викрасти з нього чуже майно .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_4 , перебуваючи у м`ясному відділі торгівельної зали вище зазначеного магазину, взяв свинячий ошийок, вагою 2 кілограми 742 грам, який помістив у власну сумку, яку мав при собі та направився з викраденим до виходу з приміщення вказаного магазину. Пройшовши касову зону, він за викрадений товар не розрахувався через відсутність коштів однак, не довів свій злочинний умисел до кінця і не зміг розпорядитись викраденим на власний розсуд з причин, що не залежали від його волі оскільки був затриманий працівниками охорони магазину «МЕГАМАРКЕТ» з викраденим товаром, який в подальшому було вилучено в нього.

Усього ОСОБА_4 повторно намагався таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Левайс» на суму 399 гривень 84 копійки без урахування ПДВ або 479 гривень 81 копійку з ПДВ.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та вказав, що дійсно в час та в місці, зазначеному в обвинувальному акті, викрав в магазині свинячий ошийок для власного вживання. Зазначив, що більше він таким не займається, крадіжок не вчиняє, у вчиненому щиро розкаюється та став на шлях виправлення.

Підтвердив і всі інші обставини, що зазначені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні крадіжки доведеною.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено ним з причин, які не залежали від його волі, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше неодноразово судимого за корисливі злочини, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обвинувачений являється раніше неодноразово судимою особою за корисливі злочини, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив та вкотре вчинив корисливий злочин, спрямований на заволодіння чужим майном. Тому, з урахуванням зазначених обставин провадження, віку, стану здоров`я, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений представляє суспільну небезпеку для оточуючих.

Однак, враховуючи щире каяття обвинуваченого та з огляду не невелику вартість викраденого, суд не вбачає підстав для застосування покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та вважає що покарання у виді арешту буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доля речових доказів віршується відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді шести місяців арешту.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого для виконання покарання.

Речовий доказ: свинячий ошийок залишити у власності потерпілого ТОВ «Левайс»

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1