1Справа № 335/4396/21 1-кп/335/548/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4
ОСОБА_5
представника потерпілихОСОБА_6
обвинуваченоїОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000430 від 19.04.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красноармійськ Донецької області, громадянки України, офіційно працевлаштована КНП «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» на посаді лікаря інфекціоніста, здобула повну вищу освіту, незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до затвердженої посадової інструкції від 03.01.2013, з якою вона ознайомлена, виконувала обов`язки лікаря-інфекціоніста дитячого чергового (цілодобового посту) приймального відділення. Згідно з наказом головного лікаря КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради від 19.05 2017 № 57-о призначена тимчасово на посаду лікаря інфекціоніста дитячого відділення № 1 КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради зовнішнім сумісником на 0,5 ставки. Відповідно до посадової інструкції лікаря-інфекціоніста дитячого чергового (цілодобового) посту, затвердженої 03.01.2013 головним лікарем КУ «Обласної інфекційної клінічної лікарні» ОСОБА_9 , з якою ОСОБА_7 ознайомлена під підпис 01.01.2018, ОСОБА_7 зобов`язана:

-надавати консультаційно-діагностичну та лікувальну допомогу хворим згідно з клінічними протоколами ведення хворих, принципів доказової медицини, стандартів якості із залученням спеціалістів інших підрозділів лікарні або інших лікувально-профілактичних закладів, завідувача відділенням № 4;

-своєчасно здійснювати огляд хворих дітей у відділеннях № 4, № 7, ОАІТ та дітей віком до 1 року у відділеннях № 1- № 3, коригувати обстеження та лікувальні заходи;

-раціонально використовувати діагностичну і лікувальну апаратуру, інструментарій та інше медичне обладнання;

-обслуговувати хворих із застосуванням необхідних досліджень та методів лікування;

-раціонально застосовувати і використовувати в лікуванні хворих у відділенні нових сучасних медикаментозних заходів та лікувальних препаратів, затверджених МОЗ та УОЗ України.

Відповідно до вказаної посадової інструкції ОСОБА_7 несе відповідальність за неповне обстеження і лікування хворих; нераціональне застосування і недоцільне використання медикаментозних засобів і препаратів; правильність встановленого діагнозу.

05.04.2018 з 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи на чергуванні у приймальному відділенні в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, яка розташована за адресою м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 142, маючи достатній досвід та кваліфікацію, всі необхідні умови та засоби для надання медичної допомоги ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допустила злочинну недбалість у реалізації ряду заходів, направлених на встановлення дослідження об`єктивного стану хворого, в порушення вимог: наказу Міністерства охорони здоров`я України від 31.08.2004 № 437 «По затвердження клінічних протоколів надання медичної допомоги при невідкладних станах у дітей на шпитальному і до шпитальному етапах» (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства охорони здоров`я № 868 від 08.10.2013, № 276 від 17.04.2014, № 353 від 13.04.2016; Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я № 1269 від 05.06.2019) та Наказу МОЗ України від 19.07.2005 р. № 362, а саме протокол діагностики та лікування серцевого ритму у дітей. На етапі надання медичної допомоги в умовах стаціонару, вночі, згідно медичної документації, відсутній контроль за станом хворого, не скорегувала гіпертермію, недооцінила ступінь дихальної недостатності, не проводила контроль введеної та виведеної рідини, що призвело до погіршення загального стану. Згідно висновку ХОБ СМЕ № 08-303/18/пп на час госпіталізації ОСОБА_10 відсутність проведення ЕКГ, змиви з носоглотки для вірусологічного дослідження.

Відповідно до медичної документації, висновку експерту МОЗ України, функціональних обов`язків ОСОБА_7 , остання не зазначає дані огляду стану ОСОБА_10 протягом ночі, погіршення стану і некеровану температуру тіла станом на ранок 06 квітня 2018 року, що унеможливлює надання якісної медичної допомоги і вчасного переведення дитини до відділення анестезіології та інтенсивної терапії чи огляду черговим анестезіологом, згідно протоколів та стандартів надання медичної допомоги зазначених вище, а також не виконання норм ст. 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», якою передбачено, що обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта.
Між наданням неадекватної медичної допомоги і смертю ОСОБА_10 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. За надання медичної допомоги несе відповідальність лікуючий лікар та завідувач відділенням. Згідно висновків МОЗ України, ЗОБ СМЕ №305/к, ХОБ СМЕ № 08-303/18/пп встановлено неадекватна діагностика, відсутність додаткових методів дослідження, неадекватна тактика медичного лікування, недооцінка стану ОСОБА_10 , всі можливі засоби діагностики та лікування не були застосовані ОСОБА_7 , що призвели в результаті до смерті ОСОБА_10 і у виявлені експертами посмертно двох діагнозів, які не були встановлені при перебуванні ОСОБА_10 в лікарні. Саме це і є причинно-наслідковим зв`язком між неналежно наданою медичною допомогою і наслідками, які призвели смерть ОСОБА_10 . Відповідно до висновку експерта № 031-144-2020 від 11.03.2021 дефекти в наданні медичної допомоги призвели до неправильного встановлення діагнозу та відповідно неправильного лікування.
Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КК України, а саме неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 16.04. 2021 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_7 , яка містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікація дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 140 Кримінального кодексу України, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що становить 112000 грн. 00 коп., порядок та строк її відшкодування. Так, пунктом 2 угоди передбачено, що обвинувачена зобов`язалась відшкодувати шкоду протягом п`яти років (60 місяців), але у будь-якому разі не пізніше 16.04.2026, щомісяця рівними часками по 1866 грн. 66 коп. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок потерпілого ОСОБА_5 , про що не заперечує потерпіла ОСОБА_11 . Сторони угоди узгодили, що обвинувачена має право виконати зобов`язання з відшкодування шкоди достроково, у будь-який час, а саме до 16.04.2026.
Крім того, угода про примирення містить узгоджене сторонами покарання та згоду сторін на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до положень ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до приписів ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Обвинувачена ОСОБА_7 , її захисник адвокат ОСОБА_8 , потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представник адвокат ОСОБА_6 кожен окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченій узгоджене ними покарання, при цьому обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Заслухавши пояснень сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, наслідки її укладення та затвердження судом, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про примирення, укладеної між обвинуваченою ОСОБА_7 , потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати в кримінальному проваджені відсутні.
Питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 469, 471, 473-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення, укладену 16.04.2021 між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим від 16.04.2021покарання за ч. 2 ст.140 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, з позбавленням права займатися лікарською діяльністю строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи.

Речові докази:
-документи, вилучені в ході тимчасового доступу 09.10.2020 в Департаменті охорони здоров`я у Запорізькій області, залишити в матеріалах кримінального провадження;
-документи, вилучені в ході тимчасового доступу 09.03.2020 в комунальній установі «Запорізька інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, залишити в матеріалах кримінального провадження;
-документи, вилучені в ході тимчасового доступу 09.07.2018 в комунальній установі «Запорізька інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, залишити в матеріалах кримінального провадження;
-документи, вилучені в ході тимчасового доступу 06.07.2018 в комунальній установі «Запорізька інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, залишити в матеріалах кримінального провадження;
-документи, вилучені в ході тимчасового доступу 03.10.2019 в комунальній установі «Запорізька інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, залишити в матеріалах кримінального провадження;
-документи, вилучені в ході тимчасового доступу 03.07.2018 в комунальній установі «Запорізька інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6-7 ст. 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1