У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2368/18

№ 1-кп/183/409/21

13 квітня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000050, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине, Новомосковського р-ну Дніпропетровської обл., громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, приватного підприємця, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив :

13 лютого 2018 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_3 , проїжджаючи на автомобілі ГАЗ2705, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вздовж лісополоси поблизу автодороги М-18 Новомосковськ-Перещепине, де біля м. Перещепине, Новомосковського району Дніпропетровської області, у лісосмузі, розташованій поблизу поля №48, побачив спиляні дерева ясена, розпиляні на дрова, і в цей момент у нього виник з злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаних дров ясена, реалізуючи який, в цей же день приблизно о 17.00 год., ОСОБА_3 діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, склав до кузова автомобіля ГАЗ2705, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дрова ясена в кількості 3,9 м. куб., тим самим здійснивши їх крадіжку. Після чого, ОСОБА_3 , присвоївши викрадене майно, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши державі в особі Новомосковської районної Державної адміністрації матеріальну шкоду на загальну суму 2281 грн. 50 коп.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , заявив клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України та закриття щодо нього кримінального провадження, так як з дня вчинення подій, пройшло три роки.

Прокурор ОСОБА_4 висказався за задоволення клопотання обвинуваченого, так як з моменту вчинення злочину пройшов строк давності притягнення до відповідальності, тому є всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого Новомосковської районної адміністрації Дніпропетровської районної адміністрації ОСОБА_5 не має заперечень по заявленому клопотанню.

Вислухавши клопотання обвинуваченого, думку учасників процесу, дослідивши підстави, щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню. ОСОБА_3 обвинувачуються в скоєнні кримінального правопорушення початок якого відбувся 13 лютого2018 р. і на сьогоднішній день з моменту вчинення злочину пройшло більше трьох років.

Оскільки ніхто з учасників судового розгляду не надав суду будь яких доказів, документів, які б давали суду підстави встановити переривання перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 , то суд вважає, що відповідно до вимого ст. 44, ст. 49 КК України суд, зобов`язаний прийняти процесуальне рішення виходячи з доводів сторін та наданих ними доказів, які суд може безпосередньо дослідити під час судового розгляду.

При цьому суд виходить з необхідності дотримання загальних засад кримінального провадження, зокрема вимог ч. 1 ст. 22 КПК України відповідно до якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Ч. 6 вказаної статті вимагає, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Ч. 3 вимагає, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином суд позбавлений законного права та обов`язку виходити за межі розгляду заявленого стороною клопотання, яке він підтверджує або спростовує наявними доказами, виходячи зі своєї правової позиції та наявних повноважень у учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим , або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення якихособа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної силиминули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкою чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадку, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбачений ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції КК України станом на день вчинення злочину) відносяться до категорії нетяжких злочинів, та передбачає покарання штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за більш тяжкий злочин, встановлено ч. 1 ст. 49 КК України -три роки, який на сьогоднішній день закінчився, так як час вчинення злочину13 лютого 2018 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що на момент винесення ухвали минули передбачені вищезазначеним законом строки, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. При цьому, суд вважає, що процесуально-правовою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення і воно є обов`язковим, за винятком випадків, спеціально передбачених у законі. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

При цьому відповідно до ст. 288 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття провадження у справі. Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження з цієї підстави.

Таким чином судом встановлено законні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст. ст. 284, 376 КПК України, суд, -

постановив:

звільнити обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , за ч.1 ст. 185 КК України закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази : автомобіль ГАЗ2705 реєстраційний номер НОМЕР_1 передати за належністю власнику ОСОБА_3 , 3,9 м. куб. деревини ясень передати за належністю власнику Новомосковській районній державній адміністрації Дніпропетровської області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1