єдиний унікальний номер справи 948/1128/20
номер провадження 1-кп/531/59/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м.Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000112 від 18.12.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Теребовля Тернопільської області, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, не депутата, раніше судимого:

- 11.08.2020 року Машівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт. 27.10.2020 року знятий з обліку у зв`язку з відбуттям покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, з угодою про визнання винуватості,

в с т а н о в и в :
Формулювання обставин встановлених судом.
03 грудня 2020 року близько 18 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме у спальній кімнаті своєї матері ОСОБА_6 , користуючись її відсутністю взяв до рук її жіночу сумку, яка стояла на стільці з правого боку від дверей спальної кімнати, та дістав із сумки паспорт громадянина України, знаючи що остання кладе під обкладинку паспорта банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , достовірно знав пін-код від неї. Користуючись відсутністю уваги власниці та тим, що його ніхто не бачить у ОСОБА_4 виник прямий умисел на таємне викрадення офіційного документу, а саме банківської карти та грошових коштів, які знаходилися на рахунку.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій намір, дістав вказану банківську картку та поклав її до кишені спортивних штанів, таким чином вчинивши умисну крадіжку цієї картки, яка згідно Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-12, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року №2346-3, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 року №851-4, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 року №414, ст.200 КК України, є електронним платіжним документом, тобто є офіційним документом так як за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти являються засобом доступу до банківських рахунків.

Продовжуючи свої злочинні дії, 03.12.2020 року о 17:26 год. ОСОБА_4 , за допомогою банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 зняв з неї готівкові кошти в сумі 1400 грн., так як вважав, шо вказана сума буде не помітною для потерпілої, через банкомат АТ «Райффайзен Банк Аваль», що знаходиться у с..Кошманівка, по вул.Соборності, якими розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму. Після вчинених протиправних дій ОСОБА_4 мав намір непомітно повернути картку потерпілій на місце, звідки брав, щоб уникнути викриття у вчиненні протиправних дій.

Повторно, 04.12.2020 року о 09:33 год. ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії за допомогою банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 зняв через банкомат АТ «Райффайзен Банк Аваль», що знаходиться у с..Кошманівка, по вул.Соборності, 11 гроші в сумі 1300 грн. якими розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Кваліфікація дій обвинуваченого органами досудового розслідування
Органами досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Таку кваліфікацію суд вважає вірною.

Позиції сторін
До початку судового розгляду між обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором 21 грудня 2020 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 та ч.2 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік та за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці. Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком та на підставі ст.76 КК України покласти на нього обов`язки, передбачені статтею.

Прокурор вважав, що угоду укладено відповідно до вимог закону, а тому вона підлягає затвердженню.

Обвинувачений та захисник також вважає, що угода укладена відповідно до вимог чинного законодавства та просили її затвердити.

Потерпіла не заперечувала проти затвердження угоди.

Мотиви суду
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України та злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, віднесений до нетяжких злочинів, у вчиненні яких він визнає себе винним.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, відповідно до якої вони:

1) мають право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розуміючи це, він погоджується на призначення узгодженого покарання, а також на застосування інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального та Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є активне сприяння розкриттю здочину та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Висновок суду про відповідність угоди вимогам закону
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Мотиви інших рішень
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374 та 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Угоду від 21 грудня 2020 року по кримінальному провадженні № 0000112 про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_7 - затвердити.

Визнати ОСОБА_8 винним у пред`явленому обвинуваченні та призначити узгоджене покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці.

Згідно з вимогами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази: банківську картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити у її правомірному володінні.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд через районний суд обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1