справа № 208/5294/21
№ провадження 1-кс/208/1276/21
УХВАЛА
Іменем України

29 червня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000338 від 26.06.2021 за ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:
Слідчий звернувся до суду із погодженим з прокурором клопотанням, просив накласти арешт на речі, вилучені 26.06.2021 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що 26.06.2021 приблизно о 04.00 год. невстановлені особи проникли до кафе «Шашлик майстер», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 звідки таємно викрали пристрій для приготування кофе «Nescafe» із s/n 6, чим завдали майнової шкоди.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені 26.06.2021 до ЄРДР за №0000338 за ч.3 ст.185 КК України.

Під час проведення досудового розслідування отримано інформацію про те, що до вчинення зазначеного правопорушення особи причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У подальшому було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: паперовий згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору мілкоподрібленою; банку об`ємом 0,5 літри частково заповнену речовиною рослинного походження зеленого кольору мілкоподрібленою; саморобний пристрій для куріння (бутилка об`ємом 0.5 літри та «ковпак»); рюкзак чорного кольору; лом чорного кольору; пристрій для оплати карткою s/n 283784703; банківську картку № НОМЕР_1 ; корпус від предмета схожого на пістолет із надписом «KWC» « НОМЕР_2 »; банківську картку № НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Samsung» imei НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Fly» imei НОМЕР_6 , НОМЕР_7 . Зазначені предмети 26.06.2021 визнано речовими доказами.

На думку слідчого, вказані речі мають суттєве значення для повного та неупередженого проведення досудового розслідування та встановлення обставин кримінального правопорушення, а також відповідно ст.98 КПК України, він є речовим доказом, так як містить в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Необхідність арешту майна зумовлюється тим, що не застосування цього заходу спричинить можливість подальшого відчуження, переховування, знищення та втрати транспортного засобу.
Слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, зокрема, протокол огляду місця події від 26.06.2021р., витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.06.2021р., протокол обшуку від 26.06.2021р., постанова про визнання речовими доказами, протокол допиту потерпілого,свідка, наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наразі речі, вилучені під час обшуку мають ознаки предмету злочину та слідчий суддя вважає доведеними заявлені слідчим ризики відчуження, переховування, знищення та перетворення предмету злочину.

Тимчасове обмеження майнових прав на предмет клопотання, з урахуванням вказаних ризиків наразі має легітимну мету збереження предмету злочину як речового доказу з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та зібрання доказової бази стороною обвинувачення.

На підстав і вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, Series A N 98).

Враховуючи встановлені вище ризики відчуження, переховування, знищення майна, що є речовим доказом, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт речей, що були вилучені під час обшуку є обґрунтованим та відповідає меті накладенні арешту, і підлягає задоволенню.
Також, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно положень ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на паперовий згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору мілкоподрібленою; банку об`ємом 0,5 літри частково заповнену речовиною рослинного походження зеленого кольору мілкоподрібленою; саморобний пристрій для куріння (бутилка об`ємом 0.5 літри та «ковпак»); рюкзак чорного кольору; лом чорного кольору; пристрій для оплати карткою s/n 283784703; банківську картку № НОМЕР_1 ; корпус від предмета схожого на пістолет із надписом «KWC» « НОМЕР_2 »; банківську картку № НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Samsung» imei НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Fly» imei НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , вилучені 26.06.2021 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1