Справа №345/747/21
Провадження № 1-кп/345/170/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000087 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , депутатом не обирався, не працюючого,освіта середня спеціальна,на утриманні має одну неповнолітню дитину,раніше не судимого,обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Кримінальний проступок вчинено за таких обставин:

22.03.2016 рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, яке набрало законної сили 02.04.2016 зобов`язано ОСОБА_3 , сплачувати в користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 800 грн., щомісячно до досягнення нею повноліття.
Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.10.2018, яке набрало законної сили 01.11.2018, змінено розмір аліментів та вирішено стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття.
На підставі вказаного рішення, Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист №345/3338/18 від 01.11.2018 про стягнення із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття.
11 листопада 2018 року Калуським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, на підставі вказаного виконавчого листа, відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, копію постанови якої було направлено боржнику для виконання.
Однак ОСОБА_3 , усвідомлюючи свій обов`язок згідно рішення суду сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини, не маючи наміру виконувати рішення суду та діючи, у порушення ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно яких виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток та утримання дитини і батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання; створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, усвідомлюючи, що він злісно ухиляється від сплати аліментів і бажаючи цього, починаючи з листопада 2018 року по даний час допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надавав, аліменти не сплачував, заходів до погашення заборгованості по сплаті аліментів не вживав, в той же час отримував доходи та мав можливість сплачувати аліменти.
Так, працюючи у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 на посаді маляра за період з квітня 2019 по серпень 2019 отримав сукупний дохід в сумі 32900 грн. та за період часу із травня 2020 по серпень 2020 отримав сукупний дохід в сумі 16050 грн.
Однак, ОСОБА_3 , маючи можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, з листопада 2018 року по даний час злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.2021 склала 41 000 грн.
Таким чином, станом 01.02.2021 року ОСОБА_3 злісно ухилився від сплати сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання своєї дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 41 000 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за викладених в обвинувальному акті обставин. При цьому вказав, що аліменти погашав по мірі можливості,а вказана заборгованість по аліментах на утримання дочки виникла у зв`язку із карантином в державі, відсутністю роботи, а з коштів, які отримував від неофіційних заробітків він частково виділяв на утримання дочки. Розуміє, що вчинив неправильно і щиро розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати та обіцяє в подальшому своєчасно сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки та погасити заборгованість.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила факт несплати ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши при цьому, що обвинувачений умисно ухилився від сплати аліментів, а також,що він частково давав кошти на утримання дочки.

Так як обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю та дав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд обмежив обсяг досліджуваних доказів в даному кримінальному провадженні, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого в суду немає, потерпілої та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 164 КК України, оскільки він злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить його щире каяття,сприяння розкриттю злочину.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має середньоспецільну освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не перебуває, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимий,

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховуючи відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, його суб`єктивне відношення до вчиненого, позицію прокурора та думку потерпілої, суд вважає, що ОСОБА_3 слід обрати покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Судових витрат у кримінальному провадженні не має, цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Речові докази:

-матеріали виконавчого провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повернути Калуському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ);

- лист про надання інформації від 12.02.2021 року на 1 арк. про надання інформації про доходи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відомість з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: