Провадження № 1-кс/638/773/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представників власника майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання представника Харківської міської ради про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002743 від 06.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, -

встановив:

Представник Харківської міської ради звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.08.2020 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.10.2020 року у справі №638/11159/20 на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:008:0006.

В обґрунтування клопотання зазначає, що арешт зазначеної земельної ділянки накладено необґрунтовано та в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба. Зазначає, що слідчим відмовлено у повідомленні Харківської міської ради як власника майна про стан досудового розслідування, чим порушено права останньої на володіння, користування та розпорядження власним майном. Слідчим не здійснюються дії, спрямовані на проведення оціночної експертизи земельної ділянки. До теперішнього часу посадовим особам Харківської міської ради та будь-яким іншим особам не було повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження, а отже накладення арешту є передчасним та має бути скасованим. Крім того, вказує, що Східним апеляційним господарським судом встановлено відсутність порушених прав ТОВ «Дружба» на зазначену земельну ділянку та підтверджено правомірність всіх подальших дій, які було здійснено Харківською міською радою та її посадовими особами по відношенню до землі. Накладений арешт перешкоджає заявнику привести у відповідність з фактичним межі землекористувань по зазначеній адресі та розпорядитись ними, у тому числі із урахуванням відповідних прав ТОВ «Дружба» на об`єкти нерухомого майна, що розташовані по зазначеній адресі. Крім того вказує на відсутність обставин, що підтверджують факт можливого знищення, перетворення, відчуження земельної ділянки.
В судовому засіданні представники Харківської міської ради підтримали клопотання з підстав, зазначених у ньому. Додатково надали копію постанови Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 року.

Слідчий у кримінальному провадженні в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості. Також зазначив про необхідність в подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту земельної ділянки.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників справи, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною першою статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо зазначені особи не були присутні при розгляді питання про арешт майна, вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що Харківським районним УП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002743 від 06.08.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.08.2020 року накладено арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:008:0006 шляхом заборони відчуження, реєстрації, перереєстрації вказаного майна.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.10.2020 року зазначена ухвала залишена без змін.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги наслідки арешту майна для його власника та володільця, розумність та співрозмірність обмеження права власності (володіння) завданням кримінального провадження, а також керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, а також приймаючи до уваги, що слідчим не доведено в судовому засіданні необхідності досудового слідства у вжитому заході забезпечення, слідчий суддя вважає, що підстави для продовження арешту земельної ділянки відсутні, а тому клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170-174, 309, 370-372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання представника Харківської міської ради про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002743 від 06.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.08.2020 року на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м.Харків, вул.Клочківська буд.8, з кадастровим номером :01:008:0006.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 30.03.2021 року о 15:20 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1