Справа № 463/3043/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/389/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 20 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою клопотання задоволено частково.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1. Прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4. Утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні в тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та працівниками ГУ ДПС України у Волинській області окрім як з дозволу слідчого;
5. Здати на зберігання свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали становить два місяці, починаючи з 19 березня 2021 року та закінчується о 24 год. 00 хв. 18 травня 2021 року.
Ухвалу постановлено передати у Луцьке районне управління поліції ГУНП у Волинській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити про це слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_10 , та прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління державного бюро розслідувань Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 .
Контроль за виконанням ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладено на прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління державного бюро розслідувань Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором не подано достатніх доказів, які давали б підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Запобігти ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, який відповідно до ч.1 ст.181 КПК України полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 20 березня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з альтернативою застосування застави в розмірі 35 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 79 450 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження у зв`язку із тим, що суд не взяв до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки.

Вказує, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме знаходячись на волі зможе координувати свої дії зі невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників, сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Також, ОСОБА_7 може використовувати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, які брали участь у першочергових слідчих діях, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Прокурор наголошує, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується доказами, які містяться в матеріалах провадження, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, таким чином, на думку прокурора, будь-який інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою щодо ОСОБА_7 не зможе запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.

В судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 не заперечив проти розгляду апеляційної скарги прокурора у відсутності його захисника.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного, який заперечив апеляційну скаргу та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що вищенаведені вимоги закону при розгляді клопотання слідчим суддею були дотримані в повному обсязі.

У відповідності до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період часу. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 п.4 ст.183 КПК України чітко вказано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів справи під час розгляду даного клопотання слідчий суддя вірно зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 16.03.2021; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 16.03.2021 та 19.03.2021; протокол огляду, помічення та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових купюр від 19.03.2021; протоколом затримання ОСОБА_7 від 19.03.2021; протоколом освідування ОСОБА_7 від 19.03.2021; іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також те, що прокурором не подано достатніх доказів, які давали б підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить можливості запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому, колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, і тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, обґрунтованим є висновок слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна, враховуючи особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, доглядає бабусю, з якою проживає, обставини вчинення та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється останній, є достатні підстави вважати, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Відтак, апеляційний суд приходить до переконання, що оскільки прокурор в судовому засіданні не довів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про обрання до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також, на думку колегії суддів, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави є непереконливими.
Колегія суддів вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що мета застосування заходу забезпечення кримінального провадження буде досягнута застосуванням запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відповідно до вимог ч.1 ст. 181 КПК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Що стосується доводів прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу підозрюваного, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Також колегія суддів при перевірці матеріалів кримінального провадження та прийнятого рішення не виявила допущених істотних порушень вимог КПК України чи неправильного застосування кримінального закону, на які покликаються апелянти, які б тягнули за собою скасування чи зміну даного рішення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відмовляє прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 20 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді