Дата документу 13.04.2021 Справа № 337/1410/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/1410/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/350/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021року місто Запоріжжя

Колегія судді в судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Лозова Харківської області, громадянина України, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
09 листопада 2005 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі - звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
19 липня 2006 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, ст.186 ч.2, ст.190 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 28 квітня 2010 року;
01 листопада 2010 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений у 2017 році за відбуттям покарання,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 березня 2021 року, якою клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000162 від 15 березня 2021 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 травня 2021 року включно, з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області без визначення розміру застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доведено заступником начальника слідчого відділення та прокурором недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам - особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту, бо вони не забезпечать належної поведінки підозрюваного та не зможуть запобігти ризику, який суд вважає доведеним.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
В обґрунтування своєї скарги захисник зазначає, що на її думку та думку підозрюваного вказаний запобіжний захід є занадто суворим, та до підозрюваного слід було б застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Вважає, що слідчий суддя безпідставно не прийняв до уваги інформацію, яку було отримано від підозрюваного ОСОБА_6 , а саме:
- відсутність вагомих доказів, які підтверджуюсь правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.4 ст.296 КК України.
- наявність постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де також мешкають його рідні. Саме за цією адресою ОСОБА_6 просив слідчого суддю призначити йому домашній арешт.
Тому сторона захисту вважає, що вище перелічені обставини свідчать про можливість обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно з ухвалою слідчого судді, заступник начальника СВ відділу поліції № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про обрання ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні зазначено, що 15 березня 2021 року, приблизно о 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «ТРАШ», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, пр.Ювілейний, 22-6, скориставшись послугами ОСОБА_10 , як водія, який надає послуги з перевезення пасажирів, діючи з хуліганських мотивів, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, використовуючи нікчемний привід, почав висловлюватись до ОСОБА_10 нецензурною лайкою, виражаючи незадоволення вартістю поїздки. У відповідь на зауваження ОСОБА_10 про припинення вказаних протиправних дій, та необхідність розрахуватися за отримані послуги, ОСОБА_6 , діючи з особливою зухвалістю, використовуючи пневматичний пістолет, заряджений металевими шариками, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, цілковито усвідомлюючи протиправність та небезпечні наслідки своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій громадян, а також дотримання правил поведінки у побуті, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з метою самоствердження, незважаючи на вчинення даних дій в громадському місці, висловлюючись при цьому грубою нецензурною лайкою, не зважаючи на вимоги припинення своїх протиправних дій з боку потерпілого, здійснив постріл з пістолету в голову ОСОБА_10 , в результаті пострілу потерпілому ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: кульового поранення голови, що згідно з правилами судово-медичного визначення ступеня важкості тілесних ушкоджень, може кваліфікуватися як легке тілесне ушкодження, умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.4 ст.296 КК України.

За даним фактом 15 березня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000162 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 та його дії підтверджуються зібраними в кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 15 березня 2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом огляду мобільного телефону «IPhone 6 S» та вилучення відеозапису; протоколом огляду кулі металевої; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду предмету, згідно з яким, було оглянуто та вилучено пістолет із серійним номером НОМЕР_1 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12

16 березня 2021 року о 00 годин 01 хвилина ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

16 березня 2021 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно з ч.4 ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

Оскільки існують ризики, передбачені п.п.1,5 частини першої ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, ініціатор клопотання просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вищевказаним вимогам відповідає не в повній мірі, через таке.
Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Показання підозрюваного ОСОБА_13 в доданих до клопотання матеріалах відсутні, але з поданої захисником апеляційної скарги убачається, що сторона захисту вважає неправильною кваліфікацію дій підозрюваного.
На обґрунтування підозри, про яку повідомлено ОСОБА_13 , слідчий окрім іншого послався на показання потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що він працює таксистом. 15 березня 2021 він прийняв заказ від служби таксі «Сіті таксі». Відвозив чоловіка та жінку. Жінка вийшла раніше та чоловік запропонував проїхати до магазину «АТБ», який розташований по вул.Воронезька в м.Запоріжжі, для того, щоб він зняв грошові кошти зі своєї банківської картки, для того, щоб розрахуватися за проїзд, але в тому місці не виявилось банкомату. Після цього потерпілий запропонував проїхати до магазину «Траш», який розташований по пр. Ювілейний, 22 Б в м.Запоріжжі, оскільки в тому місці знаходилось декілька банкоматів. Потерпілий зупинився на автостоянці, чоловік вийшов з автомобілю та попрямував у приміщення магазину. В цей час потерпілий став здогадуватися, що грошей на картці у чоловіка немає, після чого вийшов з автомобіля та направився за чоловіком. Він підійшов до одного банкомату, але той був у неробочому стані, після чого вони вийшли на вулицю, у торці будівлі магазину знаходився банкомат банку «Південний». Там потерпілий побачив, що після проведення операції зазначеним чоловіком банкомат видав чек, у якому було зазначено, що на його картці грошей немає, але чоловік запропонував знову зайти до магазину до банкомату ПриватБанку, на що потерпілий погодився. Коли чоловік знімав гроші, потерпілий відвернувся приблизно на 15 секунд, а коли повернувся, то побачив, що чоловік вже тікав. Після цього потерпілий побіг за чоловіком за будівлю магазина. Чоловік забіг за дерево, та при спробі його схопити, той дістав з внутрішньої кишені куртки предмет, схожий на пістолет, та почав стріляти по потерпілому, але потрапляв повз. Потерпілий намагався забрати у чоловіка пістолет, при цьому однією рукою закрив обличчя та відчув, що куля увійшла у лобно - скроневу частину голови. Він схопив за дуло пістолета та між ними зав`язалася обоюдна бійка, після чого потерпілий звалив чоловіка на землю та вибив пістолет в нього з руки ногою. В цей момент чоловік голосно висловлювався нецензурною лайкою та кричав. В цей момент білля будівлі магазину проходили люди, а також знаходився багатоповерховий житловий будинок. Після цього потерпілий підняв пістолет з землі та чоловік заспокоївся та запропонував пройти до автомобілю та залагодити конфлікт мирним шляхом. Підійшовши до автомобілю, він побачив, що підійшов раніше невідомий чоловік №2 та спитав, що трапилось. З цим чоловіком у потерпілого зав`язалася розмова, в ході якої цей чоловік взяв з рук потерпілого пістолет та також запропонував залагодити конфлікт мирним шляхом. Потерпілому здалося, що ці чоловіки між собою знайомі. Чоловік запропонував одразу принести 700 грн у якості сплати за проїзд чоловіка №1 та моральну компенсацію, на що потерпілий погодився та запропонував їм щось лишити у якості залога. В цей час до автостоянки почали з`їжджатися автомобілі та чоловік №2 з пістолетом у руках побіг убік вул.Героїв 93 бригади. Чоловік №1 в цей час став голосно висловлюватись нецензурною лайкою на адресу потерпілого та погрожувати останньому фізичною розправою, незважаючи на те, що поряд знаходилось багато людей. Після чого цей чоловік взяв потерпілого за комір кофти, а потерпілий його відштовхнув. Тоді чоловік замахнувся на нього кулаком правої руки, але потерпілий ухилився та наніс удар у відповідь кулаком лівої руки в область нижньої щелепи, після чого чоловік став тікати, але потерпілий наздогнав цього чоловіка та привів назад до автомобілю, після чого викликав поліцію. Потерпілий зазначив, що чоловік №1 заподіяв йому тілесні ушкодження та заподіяв матеріальну шкоду в сумі 137 грн.
Згідно з доданим до клопотання протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 16 березня 2021 року, під час досудового розслідування потерпілий впізнав ОСОБА_6 як чоловіка, який, застосовуючи предмет, схожий на пістолет, заподіяв йому тілесні ушкодження, а також зірвав його роботу і порушував громадський порядок.
Також слідчий послався на інші докази, які в цілому узгоджуються з показаннями потерпілого.
Колегія суддів вважає, що доказами, на які послався слідчий в клопотанні, підтверджується причетність ОСОБА_6 до подій, про які вказує потерпілий, в т.ч. до заподіяння останньому тілесних ушкоджень.
В свою чергу, доводи сторони захисту щодо мотивів вчиненого правопорушення та кваліфікації дій підозрюваного мають ретельно перевірятися під час досудового розслідування і оцінюватись у сукупності з іншими доказами.
Що стосується наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів звертає увагу на таке.
В своєму клопотанні слідчий вказав на те, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вказав в оскаржуваній ухвалі на те, що ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України є недоведеним, оскільки після звільнення з місць позбавлення волі підозрюваного пройшов значний проміжок часу, а будь-яких нових обставин на підтвердження вказаного ризику, суду не надано.
Зазначені висновки суду ніким не оспорюються, та з цими висновками погоджується і колегія суддів.
Що стосується ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, то слідчий суддя вказав на те, що цей ризик існує, оскільки, усвідомлюючи тяжкість скоєного, підозрюваний може вчинити такі дії.
Враховуючи фактичні обставини провадження та відомості про особу підозрюваного, який ніде не працює та міцних соціальних зав`язків не має, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, але не вважає цей ризик настільки високим, щоб для його запобігання необхідно було б застосовувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід.
На обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою ані в клопотанні слідчого ані в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не наведено вагомих аргументів.
Зокрема, слідчий суддя, обґрунтовуючи свій висновок в зазначеній частині послався лише на те, що стороною захисту не надано доказів на підтвердження проживання батьків підозрюваного за адресою, на яку вказує останній, та відомостей щодо права власності чи користування на квартиру, про яку зазначає сторона захисту, а також щодо працевлаштування підозрюваного.
В той же час, при апеляційному розгляді стороною захисту надано заяви ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (згідно з наданими документами, ОСОБА_14 є матер`ю ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження; ОСОБА_15 є чоловіком ОСОБА_14 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу).
Згідно з заявою ОСОБА_15 , останній надає згоду на перебування ОСОБА_6 , який є сином його дружини ОСОБА_16 , під домашнім арештом, в разі обрання судом стосовно нього такої міри запобіжного заходу, в належній ОСОБА_15 на праві власності квартирі АДРЕСА_4 . Право власності підтверджується копією свідоцтва про право власності на зазначену квартиру. Також у заяві зазначено, що ОСОБА_6 вже раніше проживав разом з ним та його дружиною, яка є матір`ю ОСОБА_6 , в зазначеній квартирі протягом тривалого часу.
У заяві ОСОБА_14 зазначено, що вона просить суд задовольнити вищевказану заяву її чоловіка ОСОБА_15 .
Викладене свідчить про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме: запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, оскільки доказів протилежного немає.
Оскільки слідчий суддя не в повній мірі врахував обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, зазначена ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим - підлягає скасуванню із застосуванням щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України, що не суперечить вимогам п.2 ч.3 ст.407 КПК України.
На думку колегії суддів, зазначений запобіжний захід буде достатньою гарантією для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні та запобігання встановленому ризику.
Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 березня 2021 року, якою клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000162 від 15 березня 2021 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14травня 2021 року включно, з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області без визначення розміру застави, скасувати.
У задоволенні вищевказаного клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , на строк до 14 травня 2021 року включно, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, слідчого судді, суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідків у цьому провадженні.

З-під варти ОСОБА_6 звільнити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4