СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/551/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003394 від 25.07.2020р. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники: потерпіла ОСОБА_6 ,

представник потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 24.07.2020р. приблизно о 09.00год., керуючи на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого Центром ДАІ №8005 від 27.10.2015 року, технічно справним автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по пул. Трублаїні, зі сторони вул. Я. Качури в напрямку вул. Кільцева дорога зі швидкістю приблизно 20 км/год, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного на проїзній частині дорожніми знаками 5.35.1. та 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР.

В цей же час проїзну частину вул. Трублаїні по нерегульованому пішохідному переході, з права на ліво, відносно руху водія ОСОБА_3 в темпі звичайної ходи, перетинала дорогу пішохід ОСОБА_6 , причому здолала відстань від бордюрного каменю приблизно 4 м.

Наближаючись до вказаного нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та при її зміні, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом і не надав пішоходу пріоритет, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_6 , чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 01.01.2002 року (зі змінами):

- п. 1.3, згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги правил дорожнього руху;

- п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати, життю чи здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 (б), який зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням транспортним засобом у дорозі; (д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

- п. 14.6 (в) відповідно до якого водію транспортного засобу заборонено здійснювати обгін автомобілів ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті;

- п. 18.1 згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закрита травма правої стопи: вертикальний перелом човникоподібної кістки (без зміщення уламків), які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Характер та морфологія виявленого ушкодження, свідчать про те, що воно утворилось внаслідок ударної дії тупим предметом, що могло бути при транспортній травмі (зіткнення автомобіля з пішоходом) за давністю відповідають вказаному терміну.

Порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху та заподіяння пішоходу тілесних ушкоджень середньої тяжкості, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, та суду показав, що керував автомобілем «Фольксваген» по вул.Трублаїні в м.Києві та рухався зі швидкістю приблизно 20 км/год. Перед пішохідним переходом через інший автомобіль не помітив потерпілу ОСОБА_6 , яка у цей час йшла по пішохідному переходу та здійснив наїзд на неї. У вчиненому щиро розкаюється, висновки експертиз не оспорює, відшкодував потерпілій витрати на лікування.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.1 ст.286 КК України вірна, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії нетяжкого злочину, необережну форму вини та наслідки вчиненого діяння, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, офіційно не працює. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 передбачених ст.67 КК України не встановлено.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття обвинуваченого, який правдиво розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення, його критичне ставлення до своїх дій, суд вважає можливим застосувати ст.75 КК України, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи у сумі 1796,9 грн.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1796 (одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 90 коп. на користь держави.

Речові докази по справі - автомобіль «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_2 , залишити за належністю ОСОБА_8 ; DVD диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1