Справа № 573/771/21
Номер провадження 1-кп/573/91/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
24 травня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває, раніше несудимого,

за ч. 4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в :
З осені 2017 року по осінь 2018 року, маючи на меті отримати посвідчення водія категорії «В, С, А, А1», яке відповідно до пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, у редакції постанови від 20 травня 2009 року №511 з наступними змінами, є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортним засобом, а тому має силу офіційного документа, пройшов навчання в Конотопському професійному аграрному ліцеї та отримав свідоцтво про закінчення з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв. Оскільки на момент здачі іспиту ОСОБА_4 не виповнилося 18 років, він не був допущений до здачі іспиту. У подальшому ОСОБА_4 іспит не складав і посвідчення водія в органах МВС не отримував.

15 квітня 2021 року близько 15 години 07 хвилин по вул. Ворожбянський шлях, що в м. Білопілля, Сумського району, Сумської області, ОСОБА_4 керував автомобілем ВАЗ 21051, реєстр. номер НОМЕР_1 , і був зупинений працівниками СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області.

Діючи умисно, з метою ухилення від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП, розуміючи, що посвідчення водія отримане в неустановлений законом спосіб подароване на день народження в якості сувеніру невстановленою особою, на вимогу працівників поліції СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області ОСОБА_5 і ОСОБА_6 надати для перевірки посвідчення водія, ОСОБА_4 пред`явив сувенірне посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 25 лютого 2021 року на його ім`я, тобто використав завідомо підроблений офіційний документ.

Згідно з висновком експертизи бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , виданого центром 3214, дата видачі 25 лютого 2021 року, виконаний знакодрукуючим пристроєм зі струменевим способом друку. Бланк вказаного посвідчення не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебуває в офіційному обігу на території країни виробника України.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та дав покази, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема, показав, що в 2017 - 2018 роках з метою отримання посвідчення водія, пройшов навчання в Конотопському професійному аграрному ліцеї та отримав свідоцтво про закінчення з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв. Але його не допустили до здачі іспитів, оскільки на той час йому ще не виповнилося 18 років. Після досягнення повноліття іспит він так і не здав та посвідчення водія в установленому законом порядку не отримав.

Восени 2020 року з нагоди Дня народження друг подарував йому сувенірне посвідчення водія, яке виглядало як справжнє.

15 квітня 2021 року близько 15 години, коли він керував автомобілем ВАЗ 21051, реєстр. номер НОМЕР_1 , по вул. Ворожбянський шлях, що в м. Білопілля, його зупинили працівники поліції, яким він і пред`явив вказане вище сувенірне посвідчення, щоб уникнути адміністративної відповідальності.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки він вчинив використання завідомо підробленого документу.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, від якого тяжких наслідків не настало, особу обвинуваченого, який за місцем проживання зарекомендував себе з хорошої сторони, матеріальне становище. Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним кримінальний проступок, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушенню, бо він правдиво повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище всіх обставин і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу.

З обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 1307 грн. 60 коп. за проведення експертизи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 21 квітня 2021 року, якою накладено арешт на водійське посвідчення, необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 1307 грн. 60 коп.

Скасувати арешт водійського посвідчення серії НОМЕР_2 , категорії В, виданого на ім`я ОСОБА_4 , який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 21 квітня 2021 року.

Речові докази:

- водійське посвідчення серії НОМЕР_2 , категорії В, видане на ім`я ОСОБА_4 , яке зберігається в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №1 (м. Білопілля), знищити;

- оптичний диск з відеозаписом з нагрудної камери №10009 від 15 квітня 2021 року, який зберігається в матеріалах справи, залишити в справі.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя