Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.07.2021 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:
слідчий суддя ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0001145, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське Київської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-V від 22 грудня 2006 року), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20 серпня 2008 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29 липня 2010 року, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, з метою збуту та збут наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу психотропних речовин за таких обставин.
Так, у невстановлений слідством час та невстановленому слідством місці у ОСОБА_3 з метою особистого збагачення виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин.
З метою реалізації вказаного злочинного умислу, спрямованого на збут особливо небезпечних психотропних речовин, ОСОБА_3 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, та залишив його зберігати при собі з метою подальшого збуту до 26 червня 2021 року.
В подальшому, 26 червня 2021 року в період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 8-Д, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, збув згорток з кристалоподібною речовиною світлого кольору за 400 грн. громадянину під вигаданим ім`ям та особистими даними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого прийняті заходи безпеки згідно вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які приймають участь у кримінальному судочинстві».
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/30928-НЗПРАП від 30 червня 2021 року надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в наданій порошкоподібній речовині становить 0,051 г.
Відповідно до Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено», Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року метадон (фенадон) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.
Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29 липня 2010 року «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01 серпня 2000 року №188» встановлено, що до 0,02 г метадону є невеликим розміром, від 1,6 г до 20,0 г є великим розміром, від 20,0 г і більше є особливо великим розміром.
21 липня 2021 року о 14 год. 03 хв. ОСОБА_3 затриманий слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України.
22 липня 2021 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 слідчий та прокурор вказують наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 , а також ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні. Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду.
З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим слідчий звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.
У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримав, просив його задовольнити із наведених у ньому підстав.
Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, вказуючи на необґрунтованість підозри та відсутність наведених прокурором ризиків. Із урахуванням особи ОСОБА_3 , який є наркозалежним, має статус інваліда ІІІ групи, раніше не судимий, проживає з батьком та матір`ю, які мають хронічні захворювання та потребують негайних операцій, захисник просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001145, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Як вбачається із доданих до клопотання документів, 21 липня 2021 року о 14 год. 03 хв. ОСОБА_3 було затримано слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України.
22 липня 2021 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_3 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 307 КК України, та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів та за їх вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, відповідно.
Як передбачено статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України та які не викликають розумних сумнівів у цьому.
Так, із наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження №0001145 від 16 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які інкримінуються йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень.
Зокрема, про обґрунтованість вказаної підозри свідчать наступні докази, зібрані в ході досудового розслідування: протоколи допиту свідків ОСОБА_8 ; ОСОБА_7 ; протокол результатів проведення НРСД; протокол огляду покупця; протокол огляду грошових купюр; протокол добровільної видачі; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; висновок експерта; інші долученні до клопотання докази.
Таким чином, у судовому засіданні слідчий суддя переконався у тому, що у сторони обвинувачення є вагомі докази того, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя також виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
Оцінюючи наведені слідчим та прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з такого.
Ризик переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тяжкістю інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та суворістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим.
На ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 , вказує також наявність злочинної діяльності з корисливих мотивів.
Крім того, враховуючи надані під час досудового слідства показання свідків у даному кримінальному провадженні, існують підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни ним показань, що матиме негативне значення для кримінального провадження.
На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує і те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Отже, зазначені вище обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором у судовому засіданні було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, на думку слідчого судді, більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведеним вище ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, враховує особу підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, наявність місця проживання та певних соціальних зав`язків.
Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_3 встановлено, що він не одружений, утриманців не має, є інвалідом ІІІ групи, є наркозалежним, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Із урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя вважає, що надані прокурором докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий та прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні даного клопотання слідчим суддею враховуються також доводи сторони захисту щодо особи підозрюваного та його соціальних зав`язків, зокрема те, що він проживає з батьком та матір`ю, які мають ряд хронічних захворювань, оскільки такі доводи підтверджені відповідними письмовими доказами.
При цьому слідчим суддею враховується, що стороною захисту не доведено обставин, які б вказували на можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, що надасть можливість органу досудового розслідування зібрати у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, який інкримінується підозрюваному, оскільки, на переконання слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
З огляду на обставини інкримінованого кримінального правопорушення та його тяжкість, а також враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 передбачених КПК України обов`язків, в межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_3 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та помістити його до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Розмір застави визначити у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_3 наступні обов`язки:
прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_3 підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала слідчого судді діє до 18 вересня 2021 року включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1