Справа № 636/5223/18
Провадження № 1-кп/610/131/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі колегії: головуючого судді- ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Чугуївським міським судом Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З 23.12.2020 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, перебуває в провадженні Балаклійського районного суду Харківської області.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим на 60 днів, посилаючись на те, що досліджені судом докази дають підстави вважати, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вчинили особливо тяжкий злочин, максимальна санкція за який передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, в зв`язку з чим продовжують існувати ризики переховування обох обвинувачених від суду. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, за яких обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстровані та проживають в одному населеному пункті разом із свідками (м. Чугуїв Харківської області), та мають інформацію стосовного їхнього місця проживання, а свідок ОСОБА_14 , яка є очевидцем кримінального правопорушення, є сестрою обвинуваченого ОСОБА_8 , існує ризик незаконного впливу обвинувачених на свідків з метою зміни ними показань.Характер та спосіб вчинених дій обвинуваченими, тяжкість кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачені раніше судимі, дає підстави вважати, що вони можуть вчинити інші злочини. Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, посилаючись на те, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їхні захисники заперечували проти продовження запобіжного заходу, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на нерозумність строків застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 19.04.2021 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 17.06.2021.

Суд погоджується з клопотанням прокурора щодо продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, раніше не судимі, не працюють, їм інкримінується вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Наведене свідчить про те, що у обвинувачених відсутній офіційний дохід, міцні соціальні зв`язки, з огляду на їх моральні якості, вони зможуть ухилитися від явки до суду, не виконати процесуальні рішення, впливати на свідків, а також зможуть вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей сумпільства: «Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
Таким чином, на момент розгляду питання щодо продовження дії обраного обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує обґрунтована підозра та ризики переховування від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, які існували під час продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати до цього часу, а тому більш м`який запобіжний захід застосовувати до них на даний час є неможливим.

Завершити судовий розгляд даного кримінального провадження не виявилося можливим з об`єктивних причин, оскільки не допитано свідків у кримінальному провадженні.

На підтвердження зазначених ризиків свідчить: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання винними у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, їх вік та стан здоров`я, міцність їх соціальних зв`язків у місці проживання, а саме те, що обвинувачені не одружені, утриманців не мають, у них відсутнє постійне місце роботи або навчання, їх репутацію, майновий стан.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, та які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, на сьогоднішній час судом не встановлено.

Підстав для визначення розміру застави не вбачається.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 199, 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на строк 60 днів, тобто до 12.08.2021 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на строк 60 днів, тобто до 12.08.2021 року.

Виконання ухвали доручити Балаклійському ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення через Балаклійський районний суд.

Повний текст ухвали складений 16.06.2021.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3