Справа №345/249/21
Провадження № 1-кп/345/143/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не депутата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 356 КК України, суд -

встановив:
що ОСОБА_4 вчинив самоуправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
Кримінальне правопорушення (проступок) вчинено за наступних обставин:
У першій декаді жовтня 2020 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникли цивільно-правові відносини, а саме договір позики за який на думку останнього, ОСОБА_5 мав виплатити 700 грн., однак станом на 19.11.2020 ніяких коштів не повернув. 19 листопада 2020 близько 22 год. ОСОБА_4 перебував у приміщенні інтернет кафе «Ангел», що в м. Калуші, по вул. Богдана Хмельницького, 62, де будучи переконаним в тому, що ОСОБА_5 має надати йому кошти за попередню домовленість, вирішив забрати його мобільний телефон до моменту, коли той поверне грошові кошти.
В цей час ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, самовільно без дозволу ОСОБА_5 та всупереч законодавства, яке регулює цивільно-правові відносини щодо договору позики, реалізуючи своє уявне право на отримання грошей, забрав мобільний телефон марки "Samsung GALAXY A3", вартістю 2,200 грн., із силіконовим чохлом типу «бампер», вартістю 30 грн. та сім картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон», вартістю 50 грн. та ТзОВ «лайфселл», вартістю 50 грн., що належав ОСОБА_5 та знаходився на столі поряд із останнім. Внаслідок цих дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 значну шкоду, а саме заподіяв матеріальну шкоду в розмірі 2330 грн.

Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку) визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене. Підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення (проступку) наведені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. Також зазначив, що хотів помиритися із потерпілим, однак останній його уникає.
Прокурор у судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 356 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ст. 356 КК України, як вчинення самоуправста.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений не судимий, на ОСОБА_6 обліку у нарколога та психіатра не числиться, визнав вину та відсутність обставин, які обтяжують покарання, шкода потерпілому відшкодувана. З огляду на викладене, враховуючи наведені обставини щодо тяжкості кримінального правопорушеня (проступку), особу винного, позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, позицію обвинуваченого, який просив суд суворо його не карати, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за ст. 356 КК України у межах санкції вказаної статті у виді штрафу, з врахуванням його майнового стану.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 653,80 гривень слід стягнути із обвинуваченого.
Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 356 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 653,80 грн. - витрат за проведення судової експертизи.
Речові докази:
-мобільний телефон марки "Samsung GALAXY A3", SM-A320FZDDSEK, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілому вважати йому повернутим.
-паперова картонна упаковка від мобільного телефона марки "Samsung GALAXY A3", SM-A320FZDDSEK, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , яка зберігається у кімнаті речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути потерпілому.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: