Справа № 308/1499/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1219/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8

з участю прокурора ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2020 року у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовлено.
Також відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу.
Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, по 13 грудня 2020 року включно.
Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, по 13 грудня 2020 року включно.
Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, по 13 грудня 2020 року включно.
На дану ухвалу суду апеляційні скарги подали захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

На підтримку своїх апеляційних вимог захисник ОСОБА_7 покликається га грубе порушення вимог ст.ст. 199, 332, 412 КПК України. Зазначає, що суд першої інстанції ще 19.02.2019р. продовжив обвинуваченому строк тримання під вартою на підставі клопотання прокурора, яке було подано у підготовчому судовому засіданні. Однак, відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, суд першої інстанції на підготовчому судовому засіданні має право змінити, обрати чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, а оскільки у підготовчому засіданні ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався, то тримання його під вартою є незаконним. При цьому ухвала про продовження строку тримання під вартою за змістом не відповідає ухвалі про обрання запобіжного заходу, оскільки в ній не зазначено можливості внесення застави.

В апеляційні скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнити його із зали суду.

На підтримку своїх апеляційних вимог захисник ОСОБА_9 покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою при неповному судовому розгляді, істотних порушеннях вимог кримінального процесуального закону та неправильному застосування закону України про кримінальну відповідальність. Суд першої інстанції проігнорував повну відсутність ризиків та взяв до уваги, нічим не підтверджені доводи сторони обвинувачення про наявність таких. Зазначає, що суд першої інстанції не виконав вимоги ст. 177 КПК України та не взяв до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_8 вже більше 3-х років тримається під вартою, у нього є постійне місце проживання, сім`я, а також не враховано значні проблеми зі здоров`ям обвинуваченого, який у жовтні цього двічі непритомнів у судовому засіданні і йому було встановлено діагноз гіпертонічний криз. Вказує, що ОСОБА_8 раніше не судимий, у кримінальному провадженні відсутня майнова шкода та потерпілі. Вважає, що були всі підстави для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який був би достатнім та дав змогу обвинуваченому повноцінно лікуватись. Та прибувати до суду на судові засідання. Крім цього, суд першої інстанції не перевірив можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_10 в апеляційному порядку не оскаржується.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, подану в інтересах останнього, з наведених у ній мотивів, та просили таку задоволити.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, подану в інтересах останнього, з наведених у ній мотивів, та просили таку задоволити.

Захисник ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_10 підтримали подані апеляційні скарги.

Прокурор заперечив подані апеляційні скарги захисників та зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційних скарг, пояснення прокурора, пояснення обвинувачених та їх захисників, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.
Згідно із ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України; ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст. 201, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України.
Максимальна міра покарання, зокрема за інкримінований обвинуваченим злочин, передбачений ч.3 ст.307 КК України становить дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні був скерований до суду, і на час постановлення оскаржуваної ухвали тривав судовий розгляд.
У межах даного кримінального провадження, ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2017 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, та визначено розмір застави в сумі 505200 гривень, із покладенням на них певних процесуальних обов`язків у разі внесення застави.
Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області запобіжний захід, обраний обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні, було неодноразово продовжено, зокрема оскаржуваною ухвалою від 16.10.2020р. кожному обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено по 13.12.2020р. включно.
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у цьому кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, які існували при обранні та продовженні строку тримання під вартою обвинувачених, які не відпали і не зменшилися.
Також судом першої інстанції при продовженні обвинуваченим ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою правильно враховано, що вони обвинувачуються у скоєнні тяжких злочинів, а отже є вірогідність призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін.
Отже, суд апеляційної інстанції, приходить до переконання, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд першої інстанції належним чином перевірив та дослідив матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинувачених, врахував конкретні обставини кримінального провадження, та прийшов до вірного переконання про неможливість застосування до обвинувачених ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 інших, більш м`яких запобіжних заходів. В оскаржуваній ухвалі наведено мотивовані висновки та обґрунтовані підстави для продовження обвинуваченим раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Апеляційні доводи захисника ОСОБА_9 про неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою за станом здоров`я є необґрунтовані, оскільки матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що обвинуваченому ОСОБА_8 в умовах його перебування в установі виконання покарань не може бути надана необхідна медична допомога у зв`язку із наявними у нього захворюваннями.
Щодо апеляційних доводів захисника ОСОБА_7 про те, що ухвала про продовження строку тримання під вартою за змістом не відповідає ухвалі про обрання запобіжного заходу, оскільки в ній не зазначено можливості внесення застави, колегія суддів враховує наступне.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2017 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а також визначено альтернативний запобіжний захід, а саме заставу у сумі 505200 гривень. Отже, у випадку невнесення вказаного розміру застави, вирішенню підлягає питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такий запобіжний захід застосовується на певний строк.
При цьому, як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прийшов до висновку про відсутність підстав для зміни розміру застави, який було визначено судом як альтернативний запобіжний захід при застосуванні щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, під час апеляційного розгляду прокурор повідомив, що у даному кримінальному провадженні відносно обвинувачених вже постановлений обвинувальний вирок, за яким обвинувачені засуджені до покарання у виді тривалих термінів позбавлення волі, зокрема ОСОБА_6 до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до 11 років і 11 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна кожен окремо, і на даний час відбувається апеляційний перегляд вказаного вироку.
Отже, суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційних скаргах захисників мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченим за наслідками апеляційного розгляду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування викладеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2020 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: