ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/432/21 Справа № 215/6515/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою задоволено подання в.о. начальника Державної установи Криворізька установа виконання покарань № 3 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання ДУ Криворізька установа виконання покарань № 3 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_7 відбуває покарання за ч.1 ст.121 КК України з 11.07.2017 року, наявні у засудженого заохочення від 05.07.2019 року та 03.10.2019 року свідчать лише про наміри тимчасового виправлення засудженого, враховуючи фактично відбуту 2/3 частину призначеного судом покарання у виді позбавлення волі. Окрім того, будь-які заходи заохочення у засудженого до 2019 року відсутні.

Звертає увагу на те, що підставами заохочення було додержання правил внутрішнього розпорядку, правил поведінки, що відповідно до КВК України є обов`язком засудженого, тобто дотримання вимог КВК України не може свідчити про безумовне виправлення засудженого.

Також не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого заходів стягнення, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

Зазначає, що представник ДУ Криворізька установа виконання покарань № 3 в судовому засіданні підтримав подання, однак обгрунтованих пояснень щодо доведеності факту виправлення засудженого не надав.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року задоволено подання в.о. начальника Державної установи Криворізька установа виконання покарань № 3 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 станом на день розгляду подання відбув більше 2/3 призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, з 19.07.2017 року працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, засуджений вперше, за період відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має чотири заохочення, стягнень не має, не допускав порушення режиму відбування покарання, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення», прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня (користуючись бібліотекою установи) та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок та навчається в 12 класі вечірньої школи, бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, входить до складу самодіяльної освітньої секції, підтримує зв`язок з рідними, має позитивні плани на майбутнє, провину у вчиненому злочині визнає, що свідчить про досягнення мети кримінального покарання, тому суд дійшов висновку, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та підлягає звільненню умовно-достроково від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженого, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення та задовольняючи його, суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 покарання, характеризується позитивно, має 4 заохочення, стягнень не має, працевлаштований, бере участь в програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення», прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, бере участь у роботі самодіяльних організацій, тому суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.
Між тим, судом першої інстанції не надано належної оцінки даним, що характеризують особу засудженого, а саме, наявність у ОСОБА_7 лише чотирьох заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 11.07.2017 року, що не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.
Окрім того, в матеріалах провадження наявний висновок по факту порушення Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань засудженим ОСОБА_7 від 10.07.2018 року, який затверджений начальником Криворізької установи виконання покарань № 3 (а.п. 35-36), за яким хоч і не застосовано до засудженого стягнення, однак вказаний висновок характеризує його поведінку під час відбування покарання.
Також посилання суду на сумлінне ставлення засудженого до праці, колегія суддів не враховує, оскільки залучення до робіт з благоустрою та на об`єктах установи не свідчить про те, що засуджений ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, на переконання апеляційного суду, строк покарання, який відбув засуджений є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що він довів своє виправлення, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається досить тривалий проміжок часу, бо його кінець припадає на 11.07.2022 року.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення враховуються дані у сукупності з усіма іншими обставинами за весь період перебування у виправній установі.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні подання в.о. начальника Державної установи Криворізька установа виконання покарань № 3 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а подання в.о. начальника Державної установи Криворізька установа виконання покарань № 3 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - залишенню без задоволення як необгрунтованого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання в.о. начальника Державної установи Криворізька установа виконання покарань № 3 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - відмовити.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4