В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2021 р. Справа № 596/586/21

Провадження № 1-кп/596/79/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин кримінальне провадження № 0000105 від 18 лютого 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не депутата, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 18 лютого 2021 року близько 12 год. 05 хв. керував автомобілем «VOLKSWAGEN Passat 1.9 ТDI», р.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилася пасажир ОСОБА_7 та рухався по вул. Гусятинській в м. Копичинці, Чортківського району в напрямку смт. Гусятин.
Під час руху ОСОБА_5 , в порушення вимог п.п. 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення поняття «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»), 2.3 «б» та 12.1 ПДР України не був уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, не ураховував її, не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку, чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Так, на вказаній вулиці ОСОБА_5 вів керований автомобіль «VOLKSWAGEN Passat 1.9 TDI» своєю смугою руху та наближався до кінця підйому на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю. У зазначений час в попутному напрямку попереду його автомобіля «VOLKSWAGEN Passat 1.9 ТDI» рухався автомобіль «MAN 8220», р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_8 . Порушуючи вимоги п. 14.2 «в» ПДР України, ОСОБА_5 , перед початком виконання маневру обгону попутного автомобіля "MAN 8220", не переконався, що це буде безпечним і що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від автомобілів на достатній для обгону відстані та що після обгону він зможе повернутися на займану смугу, не створивши небезпеки зустрічним транспортним засобам.
У вказаний період часу в зустрічному напрямку своєю смугою в напрямку центру м. Копичинці, зі швидкістю близько 50 км/год. рухався автомобіль «MERCEDES-BENZ-ATEGO», р.н. НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_9 .
В порушення розділу 34, вимог горизонтальної розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) ПДР України, яку перетинати заборонено, п. 12.4, п. 14.6 «г» ПДР України, який забороняє обгін в кінці підйому та на ділянці з обмеженою оглядовістю, ОСОБА_5 виїхав автомобілем «VOLKSWAGEN Passat 1.9 TDI» на смугу зустрічного руху, зі швидкістю близько 80 км/год. та виконував обгін автомобіля «MAN 8220», р.н. НОМЕР_4 . Завершуючи виконання обгону, в порушення п. 10.1 ПДР України ОСОБА_5 , не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та змінюючи напрям руху застосував неправильні прийоми керування, які призвели до втрати контролю над управлінням автомобіля та виникненням його заносу із розвертанням навколо центру ваги в напрямку проти руху годинникової стрілки.
Своїми діями, які не відповідали вище переліченим вимогам пунктів ПДР України, ОСОБА_5 створив небезпеку для руху водію ОСОБА_9 , позбавивши себе та його технічної можливості уникнення дорожньо-транспортної пригоди. Рухаючись в стані заносу смугою зустрічного руху, водій ОСОБА_5 допустив на даній смузі (до центру м. Копичинці), неподалік будинку №83 вул. Гусятинської м. Копичинці, зіткнення автомобілів: «VOLKSWAGEN Passаt 1.9 TDI» та «MERCEDES-BENZ-ATEGO».
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN Passаt 1.9 TDI» - ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді масивної травми тіла з численними переломами кісток скелета та ушкодженнями внутрішніх органів, від яких настала її смерть на місці пригоди.
Порушення вище перелічених вимог ПДР України водієм ОСОБА_5 як особою, яка керувала транспортним засобом, перебуває у прямому причинному зв`язку із спричиненням смерті ОСОБА_7 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та показав, що дійсно в зазначений в обвинувальному акті час, місці, спосіб він вчинив вказане кримінальне правопорушення, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої. Суду показав, що 18.02.2021 року в обідній час керував автомобілем «VOLKSWAGEN Passat 1.9 ТDI», в салоні знаходилась цивільна дружина ОСОБА_7 та рухався по вул. Гусятинській в м. Копичинці, Чортківського району в напрямку смт. Гусятин. Маючи намір здійснити обгін транспортного засобу MAN та не встиг, порушив ПДР, подій після ДТП не пригадує. Просив його суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами.

Просив суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються по даному кримінальному провадженні. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин, позиція його добровільна і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що претензій до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, які надійшли на підтвердження події кримінального правопорушення, з якими обвинувачений ознайомився після закінчення досудового розслідування і повністю визнав їх у судовому засіданні, погодився із кваліфікацією вчиненого ним діяння та вважає їх об`єктивними та достовірними, відмовившись від їх дослідження під час судового провадження.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази необхідно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що діяння ОСОБА_5 органом досудового розслідування за ч. 2 ст.286 КК України кваліфіковано вірно.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доведеність вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке правильно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він своїми діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Відповідно до пп. 20,21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного і вирішувати питання стосовно доцільності застосування до винного додаткового покарання.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

А тому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку в наркологічному, психіатричному кабінетах КНП «Чортківська центральна міська лікарня» не перебуває, думку потерпілої, яка претензій не має та, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння слідству, що потерпіла ОСОБА_4 просить суворо ОСОБА_5 не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки смерть потерпілої ОСОБА_7 та приходить до висновку про необхідність призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк 1 рік.
Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання. Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд бере до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, із врахуванням його характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину.
Водночас, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Дане покарання (основне та додаткове) обвинуваченому відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт на майно, накладений 24 лютого 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік.

В силу ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт на майно, накладений 24 лютого 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на автомобіль марки «VOLKSWAGEN Passat 1.9 ТDI», р.н.з. НОМЕР_1 . НОМЕР_5 .

Речові докази по кримінальному провадженні:

- автомобіль марки «VOLKSWAGEN Passat 1.9 ТDI», р.н.з. НОМЕР_1 . НОМЕР_5 , який на праві власності належить ОСОБА_5 повернути власнику;

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_6 , виданий 24.07.2018 року органом 6190 на ім`я ОСОБА_10 , що зберігається в УДМС України в Тернопільській області-повернути ОСОБА_5 .
Стягнути із ОСОБА_5 на користь Держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 1307 гривень 60 копійок, за проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 1144 гривень 15 копійок, за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи в розмірі 3595 гривень 90 копійок, за проведення судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 2288 гривень 30 копійок, за проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 2942 гривень 10 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1