Провадження №1-кс/752/4805/21
У Х В А Л А
про проведення обшуку

11.06.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши внесене в рамках кримінального провадження № 0004476 від 01.10.2020 року старшим слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , клопотання про проведення обшуку, -

в с т а н о в и в:

старший слідчий Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004476 від 01.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Слідчий зазначає, що невстановлена досудовим розслідуванням особа всупереч вимогам ст. 1,2 ЗУ "Про заборону грального бізнесу в Україні" від 15.05.2009 р №1334-VI, які встановлюють заборону щодо зайняття гральним бізнесом в Україні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, спрямованим на систематичне отримання незаконних прибутків, розробив план злочинних дій та забезпечив функціонування та території міста Києва низки закладів для надання послуг у сфері грального бізнесу та здійснення азартних ігор через мережу Інтернет за допомогою комп`ютерної техніки та видачі виграшів учасникам азартних ігор.

Так, при невстановлених досудовим розслдіуванням обставинах, вказана особа, усвідомлюючи, що для досягнення кінцевої злочинної мети- систематичного отримання незаконних прибутків, від незаконного грального бізнесу, необхідна підготовка та залучення декількох співучасників, найняв та узгодив з невстанволеними особами, виконання відведеної м ролі у вчиненні злочину, підшукав нежитлове приміщення, для надання послуг у сфері грального бізнесу та здійснення азартниз ігор, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без вивіски, банера та інших ідентифікуючих ознак.

Слідчий зазначає, що виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем розташування грального закладу за адресою: АДРЕСА_1 .

04.06.2021 року було проведено невідкладну слідчу дію, зокрема обшук нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, перелік яких наведено у клопотанні.

Постановою від 07.06.2021 року старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 майно вилучене під час проведення обшуку визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов"язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобовязаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вмогами статті 234 цього Кодексу, перевіряюи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

За змістом ч. 3 ст. 234 КПК України передбачено, що у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке, крім іншого, повинно містити відомості про: житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться.

Частина 2 статті 235 КПК України, зазначає, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Між тим, невиконання вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість рішення слідчого судді тягне за собою визнання обшуку незаконним, та розглядається Європейським Судом з Прав Людини як порушення ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, вирішуючи дане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні по справі Смирнов проти Росії від 07.06.2007р., де суд зазначив, що він повинен впевнитися в тому, що громадянам надається достатній і ефективний захист від зловживань влади, а також визначити чи було в кожному конкретному випадку втручання пропорційним поставленій меті, оцінивши обставини, в яких було винесено постанову про проведення обшуку, її зміст, спосіб проведення обшуку, присутність понятих під час його проведення, межі його можливих наслідків, загрозу репутації осіб, в житлі яких проводився обшук. Відсутність вимоги щодо судового розгляду перевірки законності проведеного обшуку має наслідком те, що слідчі органи мають свободу дій у визначенні доцільності і меж обшуку та вилучення предметів і документів.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що зазначені в клопотанні підстави для проведення обшуку є сумнівними, застосування даної слідчої дії не є виправданим та може призвести до порушення прав, свобод і інтересів осіб, які не мають відношення до даного кримінального провадження № 0004476 від 01.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 203-2 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 233, 234, 235 та 237 КПК України, - слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання, внесене в рамках кримінального провадження № 0004476 від 01.10.2020 року старшим слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про проведення обшуку - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя