Справа № 574/939/20
Провадження 1-в/574/2/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду клопотання ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі,

в присутності сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:

До Буринського районного суду Сумської області звернуся засуджений ОСОБА_3 з клопотанням, яким просив звільнити його від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №836-VІІІ.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому, вважав, що саме Буринський районний суд повинен вирішити це питання як суд першої інстанції, в межах якого вчинено кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 вважала клопотання засудженого безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Захисник ОСОБА_5 просила клопотання задовольнити, вважаючи його обґрунтованим.

Вислухавши доводи засудженого, його захисника та думку прокурора, суд зважає на таке.

З клопотання та копії матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_3 вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 року був визнаний винуватим у вчиненні злочинів передбачених ст.115 ч.2 п.п.1,6,12; 187 ч.4; 194 ч.2; 289 ч.3; 357 ч.3 КК України і засуджений, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 22.03.2005 року апеляції ОСОБА_3 та інших учасників кримінального провадження залишено без задоволення, а вищевказаний вирок Апеляційного суду Сумської області без зміни.
22.03.2005 року вирок звернутий до виконання, у зв`язку з чим засуджений направлений на відбування покарання до ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» Хмельницької області.
В теперішній час засуджений тимчасово переведений до Сумському СІЗО для розгляду скарг і клопотань поданих ним в порядку виконання вироку та з інших підстав.
Як вбачається з правової природи поданого ОСОБА_3 клопотання останній фактично просить звільнити його від призначеного судом покарання.
За змістом ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Статтею 537 КПК України встановлено перелік питань, які суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати.
Зокрема, ч.1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст.539 цього Кодексу, має право: вирішувати питання про заміну невідбутої частини більш м`яким (п.3); про звільнення від покарання за хворобою (п.6); про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13).
Згідно зі статтею 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Системний аналіз частини 2 ст.539 КПК України, з врахуванням вищенаведених вимог КПК, дозволяє прийти до висновку, що питання, яке ставить засуджений в своєму клопотанні, повинно подаватися до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Буринський районний суд Сумської області не є судом, в межах якого ОСОБА_3 відбуває покарання, чи в межах якого виконується вирок.
Доводи засудженого про необхідність розгляду його клопотання саме Буринським районним судом Сумської області є помилковими і не ґрунтуються на положеннях ст.ст.537,539 КПК України.
За таких обставин суд приходить до висновку, що дане клопотання не підсудне Буринському районному суду, оскільки повинно розглядатися судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання, тобто Ізяславським районним судом Хмельницької області, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про його звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VІІІ - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення її копії.

Головуючий