ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000237 від 14.11.2020р. за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2021 року, щодо:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, судимого згідно вироку Кельменецького районного суду від 02 вересня 2020 року зміненого ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді шести місяців арешту, арешт відбуває з 18 години 25 хвилин 13 листопада 2020 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 січня

2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого

ЄУНСС: 717/1418/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
НП: 11-кп/822/113/21 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді трьох років п`яти місяців позбавлення волі, частково приєднавши до покарання призначеного за новим вироком невідбуту частину покарання призначеного згідно вироку Кельменецького районного суду від 02 вересня 2020 року зміненого ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року.

Вирішено питання судових витрат та речових доказів.

Як встановлено вироком суду першої інстанції, 13 листопада 2020 року, біля 14 години 35 хвилин, ОСОБА_7 на дорозі біля с. Новоселиця Дністровського району Чернівецької області, з метою вчинення крадіжки, через праві бокові двері проник до салону спеціалізованого малотонажного вантажного фургона „VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 та стояв на узбіччі дороги. Знаходячись в автомобілі, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, знайшов гаманець ОСОБА_9 , з якого таємно викрав 400 доларів США, що становить згідно офіційного курсу гривні встановленого НБУ станом на 13 листопада 2020 року 11278 гривень 52 копійки. Викрадені кошти ОСОБА_7 поклав до кишені своїх штанів. ОСОБА_7 не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий у салоні автомобіля потерпілим ОСОБА_9 .

На вказаний вирок суду захисником ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у в якій вона не оспорює обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вважає даний вирок надто суворим.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що районним судом під час ухвалення даного вироку не надано належної оцінки обставинам, які пом`якшують покарання, а саме, не враховано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Крім того, на думку апелянта, районний суд не надав належної оцінки особі обвинуваченого, а саме тому, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні непрацездатну матір похилого віку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Вважає, що районний суд мав можливість та законні підстави, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочин, застосувати щодо ОСОБА_7 вимоги ст. 69 КК України та призначити йому покарання більш м`якого виду, не зазначеного в санкції ч.3 ст. 185 КК України у вигляді штрафу.

Просить змінити вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2021 року, яким визнано ОСОБА_7 винним за ч.3 ст. 185 КК України, призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників не надходило.

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_6 яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Апеляційним судом при перевірці вироку суду першої інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, даний висновок є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки, апелянт не оспорює обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , тому колегія суддів керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорюються в апеляційній скарзі.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , щодо незаконності призначеного покарання у зв`язку із його суворістю, не обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання у відповідності до вимог ст.ст. 66, 67 КК України.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Районний суд при винесенні вироку, зазначених вимог закону, дотримався в повній мірі, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, районним судом враховано посередню характеристику ОСОБА_7 , те, що будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, під час не знятої та не погашеної судимості повторно обвинувачується у вчиненні злочину проти власності.

Крім того, районним судом враховано досудову доповідь відносно ОСОБА_7 складену Кельменецьким районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області., згідно якої вбачається, що ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення в обвинуваченого ОСОБА_7 є високою, він не має постійної роботи та належного матеріального забезпечення, раніше засуджувався до покарань пов`язаних з позбавленням волі, неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів та належних висновків для себе не зробив, під час не знятої та непогашеної судимості повторно обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Призначене районним судом покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці є наближеним до найнижчої межі покарання, яке передбачене санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

Таке покарання відповідає принципу гуманності та співрозмірності, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи попереднє засудження обвинуваченого ОСОБА_7 за аналогічні корисливі злочини та те, що належних висновків він для себе не зробив, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування відносного ОСОБА_7 вимог ст. 69 КК України.

Зазначені в апеляційній скарзі обставини, не є такими, що істотно знижують ступень тяжкості та пом`якшують покарання.

Зокрема, посилання апелянта на відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_9 , як на обставину, що пом`якшує покарання є необґрунтованими, грошові кошти, які були викрадені у потерпілого повернуті йому у зв`язку із тим, що обвинувачений ОСОБА_7 не встиг розпорядитись викраденим майном, був виявлений потерпілим на місці скоєння злочину.

Посилання в апеляційній скарзі на такі пом`якшуючі обставини як визнання вини та щире каяття ОСОБА_7 є безпідставним, як вбачається і з вироку районного суду ОСОБА_7 свою вину визнав частково.

Визнання вказаних обставин такими, що пом`якшують покарання не повинно бути формальним, у кожному випадку ці обставини мають підлягати ретельній перевірці на відповідність фактичним обставинам справи.

Так, щире каяття означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила злочин, щире каяття підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням посткримінальної поведінки винного, правдивості його свідчень під час досудового слідства і розгляду справи у суді.

Відповідно до ст. 69 КПК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Оскільки обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості та пом`якшують покарання не встановлено, то вимоги ст. 69 КПК України не можуть бути застосовані до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Районний суд при винесенні вироку, вимог ст.ст. 50,65 КК України, дотримався в повній мірі, виніс законне та об`єктивне рішення призначивши наближене до мінімального розміру покарання ОСОБА_7 відповідно до санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Зазначені у оскаржуваному вироку обставини, на які посилається апелянт, є такими що дають право призначити наближене до мінімального покарання передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, проте не дають підстав застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 вимоги ст. 69 КК України, тому доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих обставин, тому покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі, відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни, скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Вирок районного суду щодо ОСОБА_7 є належно мотивованим, обґрунтованим, законним, а тому відсутні правові підстави для його зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 50, 65, 69, 66, 67 КК України, ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2021 року - залишити без задоволення.

Вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2021 року, щодо ОСОБА_7 обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

06.04.2021 року

(дата засвідчення копії)