Справа № 577/48/18
Провадження № 1-в/577/122/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" липня 2021 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово судимого, останній раз 27.03.2018 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 309 ч. 2, 311, ч. 1, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, щодо вирішення питання про зниження призначеного покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання у відповідність до вимог Закону України №2617-УІІІ від 22.11.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2018 року відносно нього, у відповідність до вимог Закону України №2617-УІІІ від 22.11.2018 року. Клопотання мотивує тим, що він 27.03.2018 року засуджений Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 309 ч. 2, 311, ч. 1, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 01.07.2020 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-УІІІ, яким змінено правову кваліфікацію статті за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. В зв`язку з чим звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області для приведення зазначеного вироку у відповідність до діючого законодавства.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просить його задовільнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечує.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2018 року ОСОБА_4 засуджений за ст. 311 ч. 1, 309 ч. 2, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взято під варту з залу засідань суду. Строк дії запобіжного заходу визначено до моменту набрання вироком законної сили, але не більше 60 днів з моменту його ухвалення. Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття під варту за даним вироком. 27.09.2018 року ухвалою колегії суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2018 року відносно ОСОБА_4 залишено без змін. 27.09.2018 року вказаний вирок вступив в законну силу. На даний час засуджений ОСОБА_4 перебуває в Сумському слідчому ізоляторі Управління ДптС України в Сумській області (40000 м. Суми проїзд Гайовий, 19). 01.07.2020 року набрав чинності Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Вказаним законом внесено зміни зокрема до ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: «Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років».

Згідно до ст. 537 ч. 1 п. 13 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

Приписи ст. 539 ч. 2 п. 2 КПК України передбачають, що клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набув чинності №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Вказаним законом внесені зміни до ч. 2 ст. 309 КК України, згідно з якими кримінальна відповідальність за скоєння цього кримінального правопорушення настає за дії, передбачені ч.1 ст. 309 КК України, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах та караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. На відміну від попередньої редакції норми, яка передбачала відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. Отже нова редакція закону значно звужує кваліфікуючу ознаку складу правопорушення, передбаченого частиною другою.

Згідно ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 3 ст. 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають: а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту; б) два дні обмеження волі; в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; г) вісім годин громадських робіт; 2) одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 3) одному дню обмеження волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 4) одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Зі змісту вироку Конотопського міськрайонногосуду Сумськоїобласті від 28.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений за незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, які мали місце 19.04.2017 року, вчинені повторно та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України. Крім того з вироку вбачається, що ОСОБА_4 раніше був засуджений 15.10.2007 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 321, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Після внесених Законом України № 2617-VШ від 22.11.2018 року змін диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України не містить кваліфікуючої ознаки повторності, тобто дії останнього з 01.07.2020 року мають бути кваліфіковані як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України в редакції, що діє з 01.07.2020 року, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Отже призначена засудженому міра покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.07.2017 року у виді 2 років обмеження волі не перевищує санкцію нового закону.

Крім того, 27.03.2018 року ОСОБА_4 вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області засуджено за дії, які мали місце у листопаді 2017 року та судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому повторно та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Разом із цим після внесених Законом України № 2617-VШ від 22.11.2018 року змін диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України не містить кваліфікуючої ознаки повторності, однак у новій редакції ч. 2 ст. 309 КК України наявнатака кваліфікуюча ознака як вчинення дій, передбачених ч. 1ст. 309 протягом року після засудження за цією статтею. Тому дії засудженого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім того, санкція ч. 2 ст. 309 КК України, за якою засуджений ОСОБА_4 , відповідно до нового Закону № 2617-VIII, хоча і була змінена (пом`якшена)передбачає максимальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, однак, призначена останньому вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2018 року міра покарання у виді 3 років позбавлення волі не перевищує санкцію нового закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки міра покарання, яка йому призначена вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2018 року за ч. 2 ст. 309 КК України, у виді 3 років позбавлення волі, не перевищує санкцію нового закону, яка визначена ч. 2 ст. 309 КК України в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2018 року у відповідність до діючого законодавства, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайсуд на протязі 7 днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1