26.05.2021 Єдиний унікальний номер 205/5216/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001160 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого вищу освіту, неповнолітніх або малолітніх дітей на утриманні не має, працевлаштованого в ТОВ «Промтехнологія» на посаді - директора, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 09 квітня 2019 року близько 16 години 00 хвилин знаходився біля під`їзду № 23 будинку АДРЕСА_2 біля відчинених вхідних дверей до приміщення вказаного під`їзду. В подальшому, ОСОБА_3 піднявся на 6 поверх вищевказаного під`їзду житлового будинку, де побачив двері до тамбуру квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , які знаходились у відчиненому стані. Після чого, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення в приміщення квартири АДРЕСА_3 , яке згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через вхідні двері, які не були зачинені на запірні пристрої. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, грубо порушуючи ст. 30 Конституції України, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, усвідомлюючи незаконність своїх дій, а також те, що він не має права проникати до житла чи іншого володіння особи, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, відчинив вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 , внаслідок чого проник до середини квартири АДРЕСА_5 , тим самим, всупереч волі законного власника, грубо порушуючи гарантоване Конституцією України право на недоторканість іншого володіння, незаконно проник до приміщення вищевказаної квартири, де постійно проживає гр. ОСОБА_5 , де, в подальшому, був затриманий співробітниками поліції.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_3 вину не визнав в повному обсязі та пояснив, що 09 квітня 2019 року у нього виникло питання до ОСОБА_5 , який є його колишнім однокласником, з приводу виготовлення паспортів. Обвинувачений пояснив, що номер телефону ОСОБА_5 він загубив, а тому вирішив зайти до нього додому. Так, 09 квітня 2019 року він прийшов до під`їзду № 23 будинку АДРЕСА_2 , піднявся на 6 поверх вищевказаного під`їзду житлового будинку, та приблизно о 15.00 год., знаходячись біля двері тамбура, подзвонив до квартири АДРЕСА_3 , але ж ніхто не відчинив. Далі обвинувачений пояснив, що у хлопчика, який спускався по сходах, він спитав чи тут проживає ОСОБА_8 , на що хлопчик відповів, що так. Тоді, він спустився до низу та став чекати. В той час, обвинувачений чув, як по сходах спустилися два чоловіка. Через деякий час обвинувачений знову піднявся на 6 поверх та подзвонив до квартири АДРЕСА_3 , почувши, що дзвінок гучно дзвонить, він зрозумів, що двері безпосередньо квартири відкриті, взявшись за ручку двері тамбура, вона відкрилась, оскільки не була зачинена на ключ. Пройшовши в тамбур, обвинувачений побачив, що двері квартири АДРЕСА_3 не зачинені на замок, відкриті та прийшов до висновку, що мабуть щось трапилось, а тому він, відкривши двері, пройшов до квартири потерпілого, щоб допомогти, при цьому він запитав: - « ОСОБА_8 , ти дома?», на що відповіді не отримав. Далі, обвинувачений пояснив, що коли він зайшов до квартири, то приблизно через хвилину за ним гучно зачинилися двері та він почув як хтось сказав: - «Вот ти і попався». Коли обвинувачений знаходився в квартирі потерпілого, він був тільки в прихожій та нічого не торкався, крім дверної ручки. Коли за ним зачинилися двері, то він весь час утримував ручку, оскільки хвилювався, щоб його не побили сусіди. Обвинувачений пояснив, що коли за ним зачинилася двері, він зателефонував їх колишньому однокласнику ОСОБА_9 , але ж останній не брав слухавку. Також, обвинувачений пояснив, що у потерпілого в квартирі він до цього дня ніколи не був та бачив його в останній раз приблизно 3-4 роки потому, коли їх офіси знаходились в одній будівлі. Крім цього, обвинувачений пояснив, що він не мав наміру щось вкрасти у потерпілого, оскільки він достатньо заробляє грошей, у нього є у власності автомобіль,потрапив він до житла потерпілого з метою отримати електронний ящик для виготовлення паспортів, зміни технічної документації, оскільки потерпілий був дизайнером в типографії, набирав тексти та міг допомогти в реалізації його проекту.

Проте, незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий пояснив, що 09 квітня 2019 року приблизно о 09.00 год. він поїхав до роботи, зачинивши вхідні двері своєї квартири на два замки, нижній та верхній. Приблизно о 17.00 годині йому на мобільний телефон подзвонив сусід з квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_10 та запитав вдома він чи ні. Потерпілий відповів, що дома його немає, на що сусід повідомив, що тоді у нього в квартирі є сторонні особи, та щось там роблять. Після цього, потерпілий поїхав до дому на таксі. Приїхавши до дому приблизно о 18.00 годині, потерпілий побачив в своїй квартирі поліцейських. Зайшовши, він помітив, що верхній замок на його вхідній двері на два повороти - згорнутий, залитий якимось матеріалом, а нижній замок зламаний. Далі, потерпілий пояснив, що в квартирі він побачив ОСОБА_3 , розібраний особистий комп`ютер. Потім, поліцейські спитали його, чи виключав він свій комп`ютер, на що потерпілий відповів так, виключав. Він побачив, що кабеля були всі вимкнуті, материнська плата лежала на столі, жорсткі диски лежали на іншому столі. У вітальні коробки були переставлені до іншого місця. Потерпілий пояснив, що обвинувачений є його колишнім однокласником та останній раз спілкувався з ним приблизно у 2012 році. Після цього, один раз розмовляли по телефону та після цього не спілкувалися, стосунки не підтримували. Йому відомо, що обвинувачений знав в якому будинку він проживав, але ж в квартирі обвинувачений ніколи не був. Пояснив, що в квартирі нічого не зникло, однак обстановка в квартирі, яку він залишив зранку, була порушена, речі переставлені. Так, з його комп`ютера була знята материнська плата та на столі все було розкладено. Додатково, потерпілий пояснив, що десь через три місяці після вищезазначених подій він знайшов у себе в квартирі за стелажем сумку з відмичками, рукавичками, пістолет. З цього приводу він звернувся за допомогою до адвоката.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні .

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , пояснив, що 09 квітня 2019 року він знаходився у себе в квартирі АДРЕСА_6 та приблизно о 17.00 годині йому по телефону подзвонив сусід, який проживає зверху, ОСОБА_12 . Так, ОСОБА_13 йому сказав, що до його сусіда, який живе в квартирі АДРЕСА_3 , хтось намагається потрапити, попросив його взяти щось тяжке та вийти подивитися. Після цього, свідок взяв газовий балончик, вийшов зі своєї квартири та підійшов до квартири АДРЕСА_3 , тоді як там вже були два сусіда, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які притримували двері квартири АДРЕСА_3 . Свідок бачив як ОСОБА_12 тримав двері квартири АДРЕСА_3 та вони запитали у того, хто був в середини квартири АДРЕСА_3 . На що в квартирі відповіли, що це ОСОБА_15 . Тоді вони всі зрозуміли по голосу, що це не господар квартири, після чого хтось з сусідів викликав поліцію, а він зателефонував потерпілому. По телефону потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що він на роботі, а в квартирі нікого не може бути. Крім того, свідок пояснив, що спочатку приїхала поліція на виклик, яка і зайшла до квартири потерпілого, а коли вже свідок зайшов до квартири за слідчим, він побачив раніше не знайомого обвинуваченого в кайданках, який сидів на підлозі, в квартирі безладу не побачив.

Також, свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що знаходячись 09.04.2019 року у себе дома в квартирі АДРЕСА_3 , приблизно в період часу з 13.00 по 15.00 год. йому хтось зателефонував в дзвінок квартири, але ж він не відкрив та не спросив хто це. Потім, він почув якийсь гум в квартирі АДРЕСА_3 , яка знаходиться навпроти його квартири, у них спільний тамбур, а саме, скрегіт, начебто щось зламувалось, глазок на дверях його квартири був з зовнішнього боку чимось замазаний. Після чого, він зателефонував сусіду ОСОБА_17 та повідомив про ситуацію, що сталася. Вийшовши в тамбур, він зустрівся з ОСОБА_18 та ОСОБА_11 та побачили, що двері квартири АДРЕСА_3 відкриті, а замки пошкоджені та почули, що в квартирі сусіда хтось є, а тому він задав голосно питання: - «хто там?», на що отримав відповідь особи, яка була в квартири, що це ОСОБА_8 . Проте, свідок зрозумів по голосу особи, яка відповіла, що це не господар квартири, а тому викликав поліцію. Крім цього, свідок пояснив, що коли приїхав ОСОБА_8 , то він впізнав в особі, яка проникла до нього в квартиру, свого колишнього однокласника, а саме, ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , свідчив, що в той день він знаходився дома, коли йому приблизно після 16.00 год. подзвонив сусід ОСОБА_20 та повідомив про те, що у нього замазаний глазок на дверях та він чує, що хтось намагається проникнути до квартири сусіда, хтось перебирає ключами. Тоді свідок ОСОБА_19 взяв, пешню, а саме, лом для рибалок, та коли він спустився, то побачив там сусідів ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Свідок пояснив, що в тамбурі двері були відкриті, а замки на дверях потерпілого були з пошкодженнями. Коли вони всі разом підійшли до квартири потерпілого, то почули, що там хтось є. Свідок пояснив, що він пешню підставив під ручку двері потерпілого з метою безпеки та почав притримувати двері, щоб той хто в кварирі, не зміг вибігти. Хтось з сусідів спитав « ОСОБА_8 , ти дома?», на що ніхто не відповів. Потім, сусід ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_8 та спитав де він, після чого вони всі зрозуміли, що в квартирі чужа людина, оскільки ОСОБА_8 був на роботі, а тому вирішили викликати поліцію. Через декілька хвилин вони почули з квартири «Це я, ОСОБА_8 », але ж вони зрозуміли, що це не ОСОБА_8 голос. Чоловік, який знаходився в квартирі ОСОБА_8 , почав намагатися відкрити двері, погрожувати. Трохи пізніше під`їхав кум ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , який пішов до домофону зустрічати екіпаж поліції, яка приїхала хвилин через 20 після виклику. Свідок пояснив, що коли приїхали поліцейські, вони їм повідомили про ситуацію, що в квартирі потерпілого ОСОБА_23 сторонні особи, тоді поліцейські проникли до квартири АДРЕСА_3 . Коли свідок зайшов до квартири після поліцейських, то він побачив як лежить на підлозі саме обвинувачений.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.04.2019 року, в якому зазначено, що гр. ОСОБА_5 просить прийняти міри до невстановленої особи, яка приблизно в 16.30 год. 09.04.2019 року шляхом пошкодження замків вхідних дверей проникла до його житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 .

-протоколом огляду місця події від 09.04.2019 року з фото таблицею до нього, згідно якого в присутності понятих за участю спеціаліста встановлено, що в багатоповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_8 на 6 му поверсі оглянуто квартиру та вхідні двері вказаної квартири одностулкові дерев`яні без пошкоджень та вхідні двері тамбуру двостулкові дерев`яні, дверні ручки ручка скоба, внутрішня ручка знаходиться на підлозі, оскільки пошкоджена шляхом механічного взлому, замок-врізний циліндровий, верхній вхідних дверей квартири, пошкоджена серцевина замка, замок-врізний циліндровий нижній вхідних дверей квартири пошкоджена серцевина замка, замок-врізний циліндровий вхідних дверей без пошкоджень, в кімнаті №1, зокрема, знаходиться на комп`ютерному столі системний блок 2 штуки без корпусу, які були переміщенні з полки стелажа на стіл.; в кімнаті №2, зокрема, знаходиться коробка в якій знаходиться материнськими платами, також під час огляду виявлено та вилучено три сліди пальців рук та два замки вхідних дверей;

-протоколом огляду місця події від 09.04.2019 року з фото таблицею до нього, згідно якого в присутності понятих за участю власника оглянуто коридор квартири АДРЕСА_9 . В коридорі вказаної квартири знаходиться громадянин, який представився ОСОБА_3 , 1972 року народження, який був одягнений: куртка кожана, чорного кольору, коротка на молнії, кофта синього кольору, штани джинсові коричневого кольору, туфлі чорного кольору. В ході поверхневого огляду останній добровільно видав 12 ключів від замків різних форм, один брилок білого кольору з чотирма кнопками, два фрагменти дроту, металеві шарики в кількості 68 штук, два болта. Виявлене, під час огляду, вилучено;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.04.2019 року, згідно якого слідчий СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в присутності захисника склав протокол про фактичне затримання ОСОБА_3 09.04.2019 року о 17.00 год. в приміщенні квартири АДРЕСА_5 ;

-інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно відомості якої встановлено, що ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_5 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_24 ;

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29.05.2019 року, квитанцією №2731;

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29.05.2019 року, квитанцією №2732.

Так, згідно зі ст.30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.
Дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вищезазначені докази відповідно до вимог статей 86, 87, 94 КПК України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та отримані у порядку встановленому цим Кодексом.

Таким чином, зібрані у справі докази, що були досліджені судом, суд вважає послідовними, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
До версії обвинуваченого суд ставиться критично, оскільки така версія не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, спростовується доказами, добутими в ході розгляду кримінального провадження.
Так, сторона обвинувачення кваліфікувала дії ОСОБА_3 як незаконне проникнення у житло.

За змістом даної норми кримінально-карним діянням може бути визнано: незаконне проникнення до житла, незаконне проникнення до іншого володіння особи, незаконне проведення в них обшуку чи огляду, незаконне виселення чи інші дії що порушують недоторканість житла громадян, або сукупність вказаних дій, проте обов`язковою ознакою для всіх цих дій має бути наслідок у вигляді порушення недоторканності житла громадян. Крім цього, таке діяння обов`язково повинно мати таку ознаку як незаконність.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи слід розуміти будь-яке вторгнення у житло (інше володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку. Під порушенням недоторканності житла слід розуміти протиправне таємне або відкрите проникнення в чуже житло (будинок, квартиру або кімнату) без згоди власника житла на такі дії.

Тобто, незаконність таких дій полягає в тому, що особа потрапляє до житла іншої особи всупереч її волі, не залежно від мети, яку вона переслідує, за винятком випадку потреби врятування життя чи здоров`я людей, та необхідності проведення невідкладних слідчих дій.

Крім того, в судових дебатах захисник обвинуваченого просила суд виправдати обвинуваченого ОСОБА_3 , але ж в ході судового розгляду винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України доведена в повному обсязі.

Отже, в судовому засіданні поза розумним сумнівом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 проник до житла, яке належить на праві власності потерпілому ОСОБА_5 , в якому останній постійно проживає, всупереч волі ОСОБА_5 , протиправно, таємно без згоди власника житла, через двері, які не були зачинені на запірні пристрої, шляхом фізичної дії спрямованої на відкриття вхідної двері.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у незаконному проникненні у житло, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії кримінального проступку, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно працевлаштований, одружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей немає, характеристика за місцем мешкання відсутня.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.

Крім того, потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлений цивільний позов в якому цивільний позивач просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 14000 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

В обґрунтування позовних вимог цивільний позивач посилається на те, що внаслідок вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме, замаху на крадіжку його особистого майна, йому спричинено матеріальну шкоду, оскільки внаслідок протиправних дій обвинуваченого, потерпілий замінив вхідні двері своєї квартири та поставив нові замки. Так, вартість нових дверей з замками коштує 9000 грн., лутки, транспортування та їх монтаж коштує не менше 3000 грн. Крім цього, за 2000 грн. спеціаліст в галузі комп`ютерної техніки налагодив йому комп`ютер, який був розукомплектований обвинуваченим ОСОБА_3 . Також, позивач зазначив, що йому була заподіяна моральна шкода. Так, в обґрунтування моральної шкоди позивач зазначив, що він був шокований цинізмом, підлістю та нахабством обвинуваченого, який, будучі його колишнім однокласником, добре знаючі його, проник в його житло цілеспрямовано, з метою крадіжки. Позивав зазначає, що він болісно переживав від того, що в його квартирі було зроблено справжній розгардіяш, пошкодженні двері, тривалий час він переживав та страждав, а тому моральну шкоду оцінює в 20000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні цивільний позов не визнав в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки є необґрунтованими. Крім того, стороною обвинувачення не інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 проникнення до житла, яке належить ОСОБА_5 , шляхом взлому замків і таке інше. Також, не доведено, що саме обвинувачений ОСОБА_3 учинив розгардіяш, розібрав комп`ютер.

Позовні вимоги в частині моральної шкоди на думку суду необхідно задовольнити частково, а саме, в розмірі 5000 грн., з врахуванням розумності та справедливості, оскільки вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову трасологічну експертизу № 5/4.6/487, судову трасологічну експертизу № 9/4.2/320, судову товарознавчу експертизу № 1735, проте суд приходить до висновку, що судові витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого, через відсутність законних підстав.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. (одна тисяча двадцять гривень).

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Речові докази, якими було визнано:

-спец.пакет № 0666787 та № 0666788 із вмістом, що зберігається в камері схову Новокодацького ВП знищити;

- спец.пакет № 414653, № 414654, № 414655 із вмістом, що зберігається в камері схову Новокодацького ВП знищити;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1