Справа №522/2807/21
Провадження №1-кп/522/1020/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №00000121, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2021 року, у відкритому судовому засіданні, у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Красноокнянського району, с. Новосамарки, громадянина України, непрацюючого, із середньо - спеціальною освітою, неодруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

На протязі 2018 року ОСОБА_3 тимчасово мешкав у квартирі АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_8 .
У обвинуваченого ОСОБА_3 були ключі від вхідних дверей вище указаної квартири. Після того як він змінив місце мешкання, власник зазначеної квартири заборонив входити до указаної квартири. Обвинувачений ОСОБА_3 ключі від цієї квартири не повернув власнику, та зберігав їх у себе.

09.02.2021 року приблизно о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився поблизу будинку АДРЕСА_4 , де у нього виник намір, спрямований на незаконне проникнення до житла, а саме до квартири АДРЕСА_5 , вище указаного будинку. Реалізуючи свій намір, направлений на незаконне проникнення до житла, а саме до належної ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_3 , 09.02.2021 року о 04 годині ОСОБА_3 піднявся на другий поверх зазначеного будинку, та діючи умисно, протиправно, без дозволу власника квартири, маючи ключі від вхідних дверей, відімкнув двері, та потрапив до указаного житлового приміщення. Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.
За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України - незаконне проникнення до житла особи.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_8 до судового засідання не з`явився, письмово просив проводити судове засідання без його присутності

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.
У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проступку.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що він раніше не судимий, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.
У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

На думку суду, призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт є неможливим, так як обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, та відсутні заборони, передбачені ч.3 ст.61 КК України, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити указаного обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає недоцільним покладення на обвинуваченого ОСОБА_3 додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Керуючись ст.ст.331, 367-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті обмеження волі строком на 1 /один/ рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 05.03.2021 року.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

05.03.2021