СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1962/21
пр. № 1-кп/759/714/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілих (цивільних позивачів): ОСОБА_6
ОСОБА_7
ОСОБА_8
представника потерпілих (цивільних позивачів) : адвоката ОСОБА_9
представника цивільного відповідача та цивільного позивача ТОВ «Торговий дім» «Мірас Трейд»: адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 0001001, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.11.2020р. стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, працюючого
за цивільно правовим договором з ТОВ «Тікана», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, -
встановив:
13.11.2020 приблизноо 07 год. 57 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Кільцева дорога в м. Києві, зі сторони проспекту Л. Курбаса в напрямку вул. Жмеринської зі швидкістю не менш ніж 78,17 км/год., яка значно перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги.

В цей час, на зупинці громадського транспорту «ДП Електронмаш», що розташована за адресою: м. Київ вул. Кільцева дорога, крім інших перебували пішоходи ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які розташовувались на тротуарі.

В свою чергу, в цей же час, водій ОСОБА_14 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Elantra», р.н. НОМЕР_2 під`їхав до вищезазначеної зупинки громадського транспорту,де зупинився з метою посадки-посадки пасажира.

Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п.п. 10.1, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;
- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились в тому, що він керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кільцева дорога в м. Києві, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру та обрати безпечну швидкість руху, порушуючи швидкісний режим, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, усвідомлюючи, що своїми односторонніми діями створив для себе умови, в яких позбавлений можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, рухаючись в четвертій смузі (з п`яти наявних в його напрямку руху) зі швидкістю 84.17 км/год. ± 6,00 км/год., розпочав перестроювання праворуч, в процесі виконання якого, не зміг ураховувати дорожню обстановку та біля зупинки громадського транспорту «ДП Електронмаш» здійснив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Elantra», р.н. НОМЕР_2 , який зупинився в першій (крайній правій смузі) попутного напрямку руху, після чого, втративши можливість керувати транспортним засобом, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка ступила на проїзну частину та намагалася сісти на праве заднє сидіння автомобіля «Hyundai Elantra», р.н. НОМЕР_2 , далі виїхав за межі проїзної частини вправо, де на тротуарі (на зупинці громадського транспорту «ДП Електронмаш»), яка знаходиться напроти будинку № 60/1 по вул. Зодчих в м. Києві, здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Внаслідок наїзду ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці пригоди, ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження, від яких померла в кареті автомобіля швидкої допомоги під час госпіталізації до Київської міської клінічної лікарні ШМД, пішоходи ОСОБА_13 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до медичних закладів.

Так, смерть ОСОБА_11 настала від закритої внутрішньочерепної і спинномозкової травми з крововиливами під оболонки головного мозку, розривом атланто-потиличного зчленування та розривом спинного мозку, а ушкодження спричинені їй, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя, внутрішньочерепної і спинномозкової травми з крововиливами під оболонки головного мозку, розрив атланто-потиличного зчленування та ушкодженням спинного мозку) та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті постраждалого.

Так, смерть ОСОБА_12 настала від перелому кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, крововтратою і шоком, а ушкодження спричинені їй, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, крововтрати та шоку) та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті постраждалого.

Крім того, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Також ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п.п. 10.1, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, зокрема показав, що він працював таксистом в ТОВ «Тікана», 13.11.2020р. близько 08 -00 год. рухався по вул. Кільцева дорога в м. Києві, зі сторони проспекту Л. Курбаса в напрямку вул. Жмеринської на автомобілі марки «Hyundai Sonata», який був переданий йому ТОВ «Тікана» для надання послуг по перевезенню пасажирів, повертався з нічної зміни, був дуже втомлений, оскільки працював по 12 годин на добу, рухаючись в четвертій смузі розпочав перестроювання праворуч (в третю смугу), в процесі виконання якого, не зміг ураховувати дорожню обстановку та біля зупинки громадського транспорту «ДП Електронмаш» здійснив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Elantra», який зупинився в першій (крайній правій смузі) попутного напрямку руху, після чого, втративши можливість керувати транспортним засобом, скоїв наїзд на пішоходів. Зазначив, що в ТОВ «Тікана» він працює більше півроку на наступних умовах: йому надавався автомобіль, на якому він здійснював перевезення пасажирів, та замовлення на послуги таксі, його робота оплачувалась щотижня шляхом виплати 40 % від заробленої суми, про що складались відповідні документи, наказ про прийняття його на роботу товариством не видавався, його трудова книжка знаходиться в ТОВ «Тікана». У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, неодноразово просив вибачення у потерпілих за скоєне. Цивільні позови, з урахуванням свого матеріального стану, визнав частково, а саме: позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 в частині відшкодування моральної шкоди визнав в сумі 20 тис. грн.; позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди визнав в сумі 30 тис. грн.; позовні вимоги потерпілого ОСОБА_15 в частині відшкодування моральної шкоди визнав в сумі 20 тис. грн. В ході судового розгляду частково компенсував потерпілим завдану шкоду, а саме потерпілому ОСОБА_13 та потерпілій ОСОБА_8 відшкодовано по 35 тис. грн. кожному в рахунок відшкодування заподіяної в результаті ДТП моральної шкоди.
Допитані в судовому засіданні потерпілі (цивільні позивачі) ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 вказали на обставини, якими обґрунтовуються заявлені цивільні позови. Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , висловилися про призначення обвинуваченому найсуворішого покарання, ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , поклались на розсуд суду з даного питання.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З огляду на зазначене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України вірна, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також спричинило потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії необережного тяжкого злочину,та настання наслідків - смерть двох потерпілих та спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень двом потерпілим, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює шляхом надання послуг з перевезення пасажирів, за час виконання роботи характеризується позитивно, не одружений, утриманців не має, його відношення до скоєного, що полягає у критичній оцінці своєї протиправної поведінки. Також суд враховує те, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших правил дорожнього руху, востаннє на нього було накладено стягнення 28.10.2020р. у виді штрафу за порушення ч.2. ст.122 КУпАП, що сприймається судом як негативно характеризуюча інформація.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому, часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 286 КК України.
За змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», додаткове покарання, передбачене як обов`язкове ч. 3 ст. 286 КК України, суд може відповідно до ст. 69 КК не призначати лише за наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і з урахуванням особи винного.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки, та приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк в межах санкції статті обвинувачення.
Така позиція суду відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми можуть бути застосовані.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, визначене покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Ухвалою суду від 03.06.2021 р. ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 01.08.2021 року, відтак зважаючи на обраний вид покарання, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Вирішуючи цивільні позови потерпілих суд зазначає наступне.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).
Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Разом з тим, за нормами ч. 2 ст. 1187 ЦК визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_1 , є ТОВ «ТД «Мірас Трейд». Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 застрахована в ПРАТ «Страхова компанія «Універсальна» відповідно до полісу страхування № ЕР -201038697, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000, 00 гривень, за шкоду заподіяну майну 130 000 грн.
Згідно договору оренди транспортного засобу № 21/08 від 21.08.2020р. , укладеного між ТОВ «ТД «Мірас -Трейд» та ТОВ «Тікана»,автомобіль «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 передано в оренду ТОВ «Тікана» на строк до 31.12.2020р. для здійснення господарської діяльності.
Згідно цивільно правового договору №3 від 25.05.2020р., укладеного між ТОВ «Тікана» ( замовник) та ОСОБА_4 (виконавець), останній зобов`язувався надавати послуги по перевезенню пасажирів на транспортному засобі замовника. Відповідно до п.1.2., 1.3. вказаного договору виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку , а сам організовує процес надання послуг ( виконання робіт). Факт надання відповідних послуг (робіт) з боку виконавця засвідчуватиметься актом прийому наданих послуг (виконаної роботи). Розділ 2 договору передбачає обов`язки виконавця, серед яких зазначено, що виконавець зобов`язаний дотримуватись правил дорожнього руху, а у разі порушення нести самостійно відповідальність, та сплачувати штрафи, які стались з його вини; у разі скоєння ДТП за вини виконавця, нести повну відповідальність за такі дії. Згідно наказу ТОВ «Тікана» №21/08 від 21.08.2020р. «Про закріплення легкового автомобіля» , легковий автомобіль марки «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 ,переданий водію ОСОБА_4 та призначено його відповідальним за вказаний автомобіль з метою здійснення господарської діяльності. Для користування автомобілем ОСОБА_4 передані ключі від транспортного засобу та технічний паспорт НОМЕР_3 , виданий ТСЦ 8041 20.08.2020р.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відносини, які виникли між обвинуваченим ОСОБА_4 та ТОВ «Тікана» , не є трудовими, та регламентуються виключно цивільним законодавством.

З огляду на викладене цивільні позови потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , в частині вимог до ТОВ «ТД «Мірас Трейд», ТОВ «Тікана» про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

У зв`язку з отриманням компенсації, цивільні позови потерпілого ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_8 у частині відшкодування обвинуваченим моральної шкоди , а також цивільні позови ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 в частині вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», за їхніми клопотаннями судом залишено без розгляду.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 у частині відшкодування обвинуваченим моральної шкоди, що була спричинена смертю дочки ОСОБА_11 , цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 у частині відшкодування обвинуваченим моральної шкоди, що була спричинена смертю дружини ОСОБА_11 ,цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 у частині відшкодування обвинуваченим моральної шкоди, що була спричинена смертю дружини ОСОБА_12 , з огляду на обґрунтовані в суді підстави і обставини позовів, зокрема на глибину душевних страждань пов`язаних із насильницькою та раптовою смертю близької людини, що мало місце під час ДТП ,вимушені зміни в життєвих планах й стосунках, їх невідворотні й негативні наслідки, з урахуванням засад розумності і справедливості, суд визнає доведеними на заявлену суму.
Цивільний позов ТОВ «ТД «Мірас Трейд» про зобов`язання ОСОБА_4 відшкодувати збитки за пошкодження транспортного засобу підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.
Згідно договору оренди транспортного засобу № 21/08 від 21.08.2020р., укладеного між ТОВ «ТД «Мірас Трейд» та ТОВ «Тікана», та на підставі якого автомобіль марки «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 був переданий за актом приймання передачі № 1 від 21.08.2020р. в оренду ТОВ «Тікана», орендар несе відповідальність самостійно за будь які збитки, витрати, повязанні зі спричиненням транспортного засобу пошкоджень, якщо транспортний засіб був у користуванні орендаря згідно умов даного Договору ( п.7.1 вказаного договору).
Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення.
Таким чином, суд вважає, що позов ТОВ « ТД «Мірас -Трейд» про відшкодування збитків за пошкодження транспортного засобу не випливає із пред`явленого обвинувачення, а грунтується на договірних відносинах з ТОВ «Тікана», тому підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Накладений арешт на автомобіль марки «HYUNDAI SONATA» , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Мірас Трейд», згідно вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз під час досудового розслідування становлять 20 339,80 грн., а саме: судова автотехнічна експертиза технічного стану транспортного засобу (автомобіля марки «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 ) 2615,20 грн.;судова фототехнічна експертизи 2615,20 грн.; судово-медична (токсикологічна) експертиза 10030,20 грн.; судово-медична експертиза по тілесних ушкодженнях ОСОБА_8 1796,90 грн.;судово-медична експертиза по тілесних ушкодженнях ОСОБА_13 1974,70 грн.;судова автотехнічна експертиза 1307,60 грн.; та підлягають стягненню з обвинуваченого за правилами ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 129, 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст.286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді шести років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортирними засобами на строк три роки.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 13 листопада 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу (автомобіля марки «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 ) у розмірі 2615,20 грн.; судової фототехнічної експертизи у розмірі 2615,20 грн.; судово-медичнї (токсикологічої) експертиза у розмірі 10030,20 грн.; судово-медичної експертизи по тілесних ушкодженнях ОСОБА_8 у розмірі 1796,90 грн.; судово-медичної експертизи по тілесних ушкодженнях ОСОБА_13 у розмірі 1974,70 грн.; судової автотехнічної експертизи у розмірі 1307,60 грн; які в загальному розмірі становлять 20 339,80 грн. (Двадцять тисяч триста тридцять дев`ять грн.,80 коп.).
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 до ТОВ «ТД «Мірас Трейд», ТОВ «Тікана» про відшкодування моральної шкоди -відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , 100 000,00 (Сто тисяч) грн. відшкодування завданої моральної шкоди.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ТОВ «ТД «Мірас Трейд», ТОВ «Тікана» про відшкодування моральної шкоди -відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_15 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , 100 000,00 (Сто тисяч) грн. відшкодування завданої моральної шкоди .
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_15 до ТОВ «ТД «Мірас Трейд», ТОВ «Тікана» про відшкодування моральної шкоди -відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , 100 000,00 (Сто тисяч) грн. відшкодування завданої моральної шкоди .
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ТОВ «ТД «Мірас Трейд», ТОВ «Тікана» про відшкодування моральної шкоди -відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ТОВ «ТД «Мірас Трейд», ТОВ «Тікана» про відшкодування моральної шкоди -відмовити.

Цивільний позов ТОВ « ТД «Мірас -Трейд» залишити без розгляду.
Зняти арешт з автомобіля марки «HYUNDAI SONATA» , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Мірас Трейд», накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.11.2020 року, та повернути власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Мірас Трейд».
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно зі ч. ч. 6, 7ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1