Справа №303/2218/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000326 від 28.08.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біла Липовецького району Вінницької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем в/ч польової пошти НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, діючи умисно, з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин 16 березня 2015 року не з`явився до розташування місця несення служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та був відсутній на військовій службі по 15 серпня 2015 року, проводячи час на власний розсуд поза місцем служби, чим вчинив самовільне залишення служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
27 березня 2019 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з вищезазначеною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 407 ч. 4 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення за ст. 407 ч. 4 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні заявив, що при укладенні вищезазначеної угоди були дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України - нез"явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду крім воєнного стану.
Обставинами, які пом`якшують покарання винного, є щире каяття та сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
Заслухавши учасників кримінального провадження та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду від 27 березня 2019 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000326 від 28.08.2015.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий ОСОБА_1