Провадження № 1-кп/127/1060/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 16 листопада 2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000611 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кіровка, Калинівського району, Вінницької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 04.09.2020 року вироком Калинівського районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 15.11.2020 близько 05:00 годин, попередньо вчинив 8 червня 2020 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, за яке був засуджений 04.09.2020 року Калинівським районним судом Вінницької області, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_2 , помітив на лавці жіночий рюкзак чорного кольору, належний ОСОБА_5 , який остання там випадково забула та всередині якого знаходилися грошові кошти в розмірі 2000 грн. В той момент у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до легкої наживи, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_4 , користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, взяв жіночий рюкзак чорного кольору, ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 890 від 19.11.2020 станом на 17.11.2020 становила 200,00 грн., забрав із середині грошові кошти в розмірі 2000 грн., які поклав собі до кишені, а рюкзак викинув.
Вказаними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2200,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та суду повідомив, що 15.11.2020 року біля 04:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи із собою 200 гривень, пішов в цілодобовий магазин, неподалік від його місця роботи, авіаційного заводу, щоб купити цигарки та слабоалкогольний напій «Бренді-колу» де познайомився з потерпілою та її двома друзями. Купив їм 3 пляшки алкогольного напою «Гараж», які разом розпили на лавці біля будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Під час розмови розповів, що працює охоронцем на авіаційному заводі. Через короткий проміжок часу, потерпіла з друзями пішли, а він побачив залишений ними на лавці рюкзак потерпілої. Побачивши залишений на лавці рюкзак чорного кольору, він витягнув з нього гроші, а рюкзак викинув за паркан військової частини, який розташований через дорогу від цієї лавки. Яка сума кошів була в рюкзаку не знає, оскільки не рахував. Будь-яких інших речей в рюкзаку не бачив, в тому числі документів. Після цього, придбавши за викрадені кошти сигарети та слабоалкогольний напій «Бренді-колу», пішов на авіаційний завод де з хлопцями розпив цей придбаний напій. Його керівник, після отриманого дзвінка з прохідної, підвіз його до місця куди прийшла потерпіла та свідки. Потерпіла запитувала де рюкзак з коштами та документами. ОСОБА_4 повідомив потерпілій, що не знає де знаходиться рюкзак. Після цього приїхала поліція з якою поїхали у відділок. Під час спілкування з працівниками поліції згадав за викрадене. Крім того, працівники поліції вилучили гроші 1406 грн, які обвинувачений зберігав у спідній білизні. Куди ділися 600 гривень не пам`ятає. Шкоду потерпілій не відшкодував.
Допитана в судовому засідання потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 15.11.2020 року близько 04:30 год ранку з друзями, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , прийшла до магазину де у формі охоронця, стояв обвинувачений, який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пригостив їх алкогольними напоями «Гараж». На лавочці, біля будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зав`язалася розмова під час якої обвинувачений розповів, що працює охоронцем на авіаційному заводі. Через десять хвилин, не бажаючи продовжувати спілкування з обвинуваченим, потерпіла з друзями пішли, залишивши обвинуваченого на лавці. Через десять хвилин, виявивши, що забула чорний рюкзак з коштами та документами, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , повернулася до тієї лавочки, на якій залишила рюкзак, проте його, а також обвинуваченого там вже не було. Після цього, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішла на авіаційний завод де працював обвинувачений. На посту був інший охоронець, обвинуваченого не було. Надавши усний опис обвинуваченого, охоронець на прохідній зателефонував начальнику обвинуваченого, який, в свою чергу, привіз його до посту. Впізнала обвинуваченого одразу, як тільки привезли. Просила повернути рюкзак, а також документи та кошти, які були в ньому, проте обвинувачений повідомив, що не знає де рюкзак, документи та кошти. Потерпіла викликала поліцію, після чого, наступного дня, їй повідомили, що рюкзак із документами знайшли за парканом де їх викинув обвинувачений. Гроші, в сумі 1406,00 грн, працівники поліції знайшли у спідній білизні обвинуваченого, які через тиждень, повернув слідчий разом із документами. Рюкзак із документами повернули через три дні після події працівники військової частини, за паркан якої обвинувачений викинув рюкзак. Решту коштів обвинувачений не повернув. Рюкзак був пустий. Щодо вибору виду та міри покарання на розсуд суду.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що 15.11.2020 року близько 4:00-5:00 год. ранку разом із потерпілою та ОСОБА_7 пішла до магазину, де обвинувачений пригостив їх слабоалкогольними напоями «Гараж». Після цього, обвинувачений пішовши за ними, сів поруч на лавці, де усі четверо розпивали придбані слабоалкогольні напої та розмовляли. Під час розмови обвинувачений розповів, що працює охоронцем на авіаційному заводі. Через короткий проміжок часу, разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пішла з місця розпивання слабоалкогольних напоїв, залишивши обвинуваченого самого на лавці. Через декілька хвилин, потерпіла виявила, що забула свій чорний рюкзак на лавці, де вони, разом із обвинуваченим, розпивали слабоалкогольні напої. Повернувшись разом із ОСОБА_7 та потерпілою до цього місця, виявили відсутність рюкзака та обвинуваченого. В цей час, на дворі інших людей не було. В рюкзаку були грошові кошти, щітка для волосся та брелок. Не знає, яка сума коштів була в рюкзаку та чи були інші речі в ньому. Пішли на авіаційний завод, де сказали, що шукають хлопця із закарпатським акцентом, який там працював охоронцем. Обвинувачений, якого до прохідної підвіз його керівник, сказав, що рюкзак та інші речі, які у ньому були, не брав і не пам`ятає де знаходиться рюкзак. Декілька разів просили добровільно повернути викрадені речі, проте безуспішно. Потерпіла викликала поліцію. Після оформлення усіх необхідних документів, її разом із потерпілою та ОСОБА_7 відпустили додому, що було далі не відомо. Подзвонили із заводу на наступний день і сказали що знайшли документи.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що восени 2020 року біля 00:00 год з потерпілою та свідком ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 зустрів обвинуваченого, який пригостив дівчат алкогольними напоями «Гараж». Усі разом пішли на лавочку випити напої, де очікували таксі. Обвинувачений причепився до них і почав набридати. Повідомив, що охороняє вертольоти. Пішли з того місця, оскільки набридло спілкування з обвинуваченим. Відійшли і через 2 хв. згадали, що забули рюкзак чорний з брелком на лавці, тому повернулися. Лавочку з поля зору втратили. Коли повернулися обвинуваченого і рюкзака вже не було. Пішли на авіаційний завод, на прохідній поцікавилися чи працює там обвинувачений, описавши його зовнішні ознаки та вказавши, що у обвинуваченого закарпатський акцент. В рюкзаку були гроші 1500-2000 грн, косметичка, паспорт, ідентифікаційний код. Документи повернули працівники військової частини, на територію якої викинув рюкзак. Був свідком того, як вилучали гроші. При обвинуваченому рюкзака не було.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 15.11.2020 року з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась ОСОБА_5 . Згідно вказаної заяви, вона просила прийняти міри до невідомого чоловіка, який 15.11.2020 року, близько 05:00 год по АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку рюкзака вартістю 500 грн, всередині якого знаходилось 2000 грн, паспорт громадянина України, картка платника податків та закордонний паспорт.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 16.11.2020 року, що підтверджується витягом з ЄРДР від 17.11.2020 року.
З протоколу огляду місця події від 15.11.2020 року вбачається, що під час огляду у ОСОБА_4 з кишені куртки та з спідньої білизни вилучені грошові кошти у сумі 1406 гривень. Також ОСОБА_4 у ході проведення огляду показав в якому місці він викинув чорний жіночий рюкзак.
Згідно постанови про визнання предмету речовим доказом і долученням його до кримінального провадження від 16.11.2020 року, грошові кошти на загальну суму 1406 грн, які були вилучені зі спідньої білизни ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом огляду місця події, та жіночий рюкзак чорного кольору, який згідно з протоколом огляду в присутності ОСОБА_4 було вилучено працівниками поліції визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Дані грошові кошти були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , що підтверджується її розпискою.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2020 року на вищевказані речові докази накладено арешт.
Згідно висновку експерта №890 від 19.11.2020 року, ринкова вартість рюкзака із шкірозамінника марки «Жасмін» чорного кольору, станом на 17.11.2020 року становила 200,00 грн ( двісті гривень 00 копійок).
З протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2020 року за участі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що потерпіла та свідки серед пред`явлених фотознімків впізнали особу, що вчинила крадіжку рюкзака та грошових коштів, а саме обвинуваченого ОСОБА_4 .
Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого, потерпілої, свідків, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені крадіжки є доведеною.
Так, не зважаючи на те, що ОСОБА_4 під час судового розгляду надавав суперечливі показання з приводу своєї участі у вчинені кримінального правопорушення, на даний час його показання є такими, що можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки надані добровільно та повністю узгоджуються з іншими доказами у справі.
Згідно з показань обвинуваченого ОСОБА_4 , він дійсно визнав факт того, що здійснив крадіжку рюкзака потерпілої в середині якого зберігались грошові кошти, якими він також заволодів та в подальшому заховав їх до спідньої білизни. Вказані показання обвинуваченого повністю підтверджені протоколом огляду місця події, відповідно до якого зі спідньої білизни ОСОБА_4 були вилучені грошові кошти у сумі 1406 гривень, а за його показаннями про місце де він викинув рюкзак потерпілої, було виявлено викрадене майно- рюкзак.
Потерпіла та свідки у справі під час судового розгляду впевнено вказали на ОСОБА_4 як на особу, що вчинила вказане кримінальне правопорушення та підтвердили факт вчинення вказаних процесуальних дій за їх участю, а саме впізнання ОСОБА_4 на досудовому слідстві і проведення двох оглядів в ході яких було вилучено речові докази у справі.
Зважаючи на зазначене, вказані докази в сукупності є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, вчинене повторно.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики наданої Мирненською сільською радою Калинівського району Вінницької області №677 від 19.11.2020 року вбачається, що компрометуючих матеріалів на ОСОБА_4 не надходило.
Згідно з довідки ВОПНЛ ім. Ющенка №29/5750 від 19.11.2020 року, ОСОБА_4 на обліку не перебував та за медичною допомогою в заклад не звертався.
З довідки КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» №3669 від 17.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 на наркологічному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки КП «Калинівська ЦРЛ» КРР Вінницької області від 25.11.2020 року, ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
З довідки КП «Калинівська ЦРЛ» КРР Вінницької області від 25.11.2020 року, ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
Згідно вимоги про судимість від 17.11.2020 року, копії вироку від 04.09.2020 року та квитанції про сплату штрафу, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Судимий 04.09.2020 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, який 17.11.2020 року сплачено. Таким чином, вказана судимість ОСОБА_4 не погашена.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, офіційно не працює, шкода у повному обсязі потерпілій не відшкодована.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання з врахуванням вимог ст. 337 КПК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив зазначене кримінальне правопорушення у період непогашеної судимості, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі.
Зважаючи, на факт того, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, суд вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно з актом про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта становлять 653,80 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 653,80 гривень.
Арешт, накладений у даному кримінальному провадженні ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2020 року - скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти на загальну суму 1406 грн, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити останній.
Речовий доказ у кримінальному проваджені, а саме жіночий рюкзак чорного кольору, який поміщений на зберігання до Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя