Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1687/20
Провадження по справі № 1-кп/514/10/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
представника органу пробації - ОСОБА_7 ,
скаржника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001000 від 25 липня 2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2020року до Тарутинського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000 від 25 липня 2017року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушеня ( злочину ) передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Ухвалою суду від 09 грудня 2020року у вказаному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання на 10 лютого 2021 року об 11 годині 00 хвилин.

14 січня 2021 року на розгляд суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_8 який діє в інтересах осіб, які вважають себе потерпілими, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на постанову слідчого від 09 листопада 2020 року про зміну процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0001000 від 25.07.2017 року, в якій останній просив вищевказану постанову слідчого ОСОБА_14 від 09 листопада 2020 року про зміну процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0001000 від 25.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України скасувати та залучити до участі під час судового провадження з розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 205-1КК України в якості потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , посилаючись на те, що постанова слідчого винесена всупереч приписам ч. 2 ст. 9 КПК України і не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінальногно провадження. Вважає, що слідчий зазначеною постановою про зміну процесуального статусу з потерпілого на свідка фактично не визнав прав потерпілих у вказаному кримінальному провадженні. Більш того, вказана постанова про зміну процесуального статусу взагалі не передбачена КПК України, оскільки ст. 55 ч. 5 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Також, слідчим не взято до уваги те, що злочинними діями підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпілі незаконно позбавлені можливості в реалізації своїх корпоративних прав, зокрема, права участі в господарській діяльності вказаного кооперативу, а також в управлінні кооперативом, одержання кооперативних виплат та виплат на паї, одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом. Більш того, слідством не встановлена завдана майнова шкода та не взято до уваги те, що існує моральна шкода, яку визначає сам потерпілий та наявність після визнання вказаних протоколів загальних зборів Кооперативу у судовому порядку протиправними та скасування проведених реєстраційних дій, ніхто потерпілих не поновив у правах, як членів кооперативу.

Під час підготовчого засідання адвокат ОСОБА_8 підтримав скару у повному обсязі.

Зазначив, що крім того, ним до суду було оскаржено постанову прокурора про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, однак скарга залишена без задоволення.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги посилаючись на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

У подальшому у зв`язку з відсутністю достатніх доказів вчинення підозрюваними кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України кримінальне провадження в цій частині щодо підозрюваних було закрите.

Враховуючи, що склад злочину, передбачений ст. 205-1 КК України, який інкримінується підозрюваним є формальним та в результаті його вчинення особам не було завдано матеріальної шкоди, слідчим було винесено постанову про зміну процесуального статусу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з потерпілих на свідків.

Щодо доводів адвоката ОСОБА_8 про неможливість винесення такої постанови, оскільки вона не передбачена КПК України зазначила, що відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення прокурора, слідчого приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий , пракурор визнає це за необхідне.

Також, зазначила, що якщо вказані особи наразі вважають, що їм спричинено моральну шкоду в результаті вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, то вони мають право заявити відповідне клопотання про залучення в якості потерпілого під час судового провадження, за умови належного обгрунтування завдання їм моральної шкоди та зазначенням її розміру, чого в підготовчому засіданні зроблено не було.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні скарги.

Обвинувачена ОСОБА_5 просила відмовити в задоволені скарги, погодилася із доводами викладеними прокурором.

Захисик обвичувачени адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення скарги посилаючись на те, що постанова " про зміну процесуального статусу" та " про відмову у визнанні потерпілими" є різними процесуальними рішеннями, тож оскарження постанови "про зміну процесуального статусу із посиланням на п.5 ч. 1 ст.303 та ч. 3 ст. 303 КПК України не відповідає вимогам чинного КПК України. Крім того, зазначені в скарзі особи не можуть бути визнані потерпілими, оскільки на момент прийняття спірного рішення та подачі документів державному реєстратору для проведення державної реєстрації таких змін, особи в інтересах яких подано скаргу не були членами СВК " Яровський", а отже і не було порушено їх прав. Також зазначив, що основним безпосереднім обєктом кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205 -1 КК України є встановлений законом порядок реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця. Отже вказаний злочин може свідчити лише про завдання шкоди інтересам держави порушуючи порядок державної реєстрації, однак ніяким чином таким злочином не може бути завдано шкоди корпоративним правам фізичних осіб.

Заслухавши учасників провадження, проаналізувавши їх доводи, розглянувши подану скаргу та дослідивши наявні матеріали, суд не вбачає підстав для її задоволення, зважаючи на наступне.

При розгляді скарги судом враховано наступні норми законодавства:

Частину 3 ст. 303 КПК України якою передбачено, що під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Пункт 5 ч.1 ст. 303 КПК України яким передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Пункт 6 ч.1 ст. 303 КПК України, яким передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Статтю 314 КПК України, якою унормовано, що після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених ст. 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

При цьому у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Також у підготовчому засіданні суд вирішує питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду за ст. 315 КПК України.

Частину 1 ст. 316 КПК України, де передбачено, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Частину 1 ст. 55 КПК України, якою передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Пункт 7 ч. 1 ст. 56 КПК України, якою визначено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частину 4 ст. 58 КПК України, норми якої надають представникові процесуальні права потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальни прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Так, з аналізу норм КПК України вбачається, що згідно п. 5 ч.1 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим - лише особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; статтями 314-316 вказано які рішення має право прийняти суд у підготовчому судовому засіданні та статтею 315 КПК України зазначено, які питання повинен вирішити суд, пов`язані з підготовкою до судового засідання. Крім того, статті 314-316 КПК України не передбачають особливого порядку розгляду скарг у підготовчому провадженні.

Відповідно до постанови слідчого про зміну процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадження від 09 листопада 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 21.05.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 205-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинені за попередньою змовою групою осіб ; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою групою осіб, в особливих розмірах.

Та разом з тим, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 - засновників СВК " Яровський " ( код ЄДРПОРУ 00855457 ) визнано потерпілими у кримінальному провадженні.

В подальшому, 09 листопада 2020 року постановою прокурора кримінальне провадження № 0001000 від 25.07.2017року в частині повідомлення підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України закрите на підставі п. 3 ч. 1 ст.284 КПК України ( а саме : не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання).

У зв`язку з вищенаведеним, оскільки в результаті дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не завдано матеріальної та моральної шкоди ні фізичним особам, ні СВК " Яровський", старшим слідчим в ОВССУ ГУ НП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_14 було змінено процесуальний статус вищевказаних потерпілих на свідків кримінальному провадженні № 0001000 від 25.07.2017 року.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному у рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії як досудового розслідування так і під час підготовчого засідання в суді, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України, а тому будь-яка інша бездіяльність під час проведення досудового розслідування до слідчого судді не оскаржуються, а відповідно до положень ч. 2 ст. 303 КПК України може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

Крім того, суд погоджується з доводами захисника обвинувачених ОСОБА_6 про те, що постанова " про зміну процесуального статусу " та " відмову у визнанні потерпілим" є різними процессуальними рішеннями і не погоджується з доводами скаржника про те, що вказана постанова не передбачена КПК України, оскільки відповідно до ст. 110 КПК України постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України взагалі не передбачено порядок оскарження рішення слідчого/прокурора про зміну процесуального статусу особи.

Пункт 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на який посилається скаржник передбачає можливість оскарження рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. Більш того, скаржник не є такою особою.

Наразі на розгляді суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, де діями останніх завдано шкоди тільки інтересам держави щодо порушення порядку державної реєстрації.

Щодо клопотання адвоката ОСОБА_8 про залучення до участі під час судового провадження з розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 205-1КК України в якості потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , викладеного лише в прохальній частині зазначеної скарги, суд вважає його належно необгрунтованим.

Крім того, під час підготовчого засідання на розгляд суду надійшло клопотання від обвинувачених ОСОБА_47 та ОСОБА_48 , яке також підтримав захисник ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у звязку з закінченням строків давності, оскільки санкція ч. 2 ст. 205 КК України (у редакції станом на 26.04.2017 року, тобто яка діяла на момент вчинення правопорушення ) передбачає покарання у виді штрафу від тисячі до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до пяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, тобто є злочином невеликої тяжкості у відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України.

Пунктом 2 частини 1 ст. 49 КК України ( у редакції станом на 26.04.2017року) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Тож , враховуючи вищезазначене та те, що з дня порушення кримінального провадження минуло 43 місяця, тобто 3 роки і 7 місяців, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України просили кримінальне провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001000 від 25.07.2017 року закрити у звязку з закінченням строків давності.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон), державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно п. п. 8, 13 ч. 2 ст. 9 Закону в Єдиному державному реєстрі містяться зокрема відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової КАРТКИ платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 15 Закону рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству. Рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами). Справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів крім рішень, створених на порталі електронних сервісів та підписаних з використанням кваліфікованого електронного підпису, а також їх випадків, передбачених законом.

Згідно ч. 4 ст. 17 Закону для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників ( контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіциарних власників ( контролерів) її

засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. Загальні збори кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених.

Так, 06.06.2017року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які входили до складу засновників (учасників) сільськогосподарського виробничого кооперативу « Яровський» (), перебуваючи у с. Ярове Тарутинського району Одеської області, точний час та адресу слідством не встановлено, УСВІДОМЛЮЮЧИ протиправність своїх дій, направлених на порушення встановленого законом порядку офіційного визнання шляхом засвідчення державою факту зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, склали протокол загальних зборів членів СВК «Яровський» від 06.06.2017року до якого внесли завідомо неправдиві відомості про присутність на зборах Кооперативу 573 членів, які одностайно проголосували з питань порядку денного, а саме за прийняття рішення про обрання головою зборів ОСОБА_4 , секретарем зборів ОСОБА_5 , а також звільнення ОСОБА_49 з посади голови СВК «Яровський» та призначення головою СВК «Яровський» ОСОБА_4 із уповноваженням останнього на виконання дій, пов`язаних з реєстрацією змін до відомостей про СВК «Яровський», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, що не відповідало дійсності, оскільки загальних зборів у складі 573 членів Кооперативу фактично не проводилося та голосування з цих питань не відбувалося.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підписали зазначений протокол зборів членів СВК «Яровський» як голова та секретар зборів відповідно.

Надалі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою оформлення протоколу загальних зборів членів СВК «Яровський» від 06.06.2017року відповідно вимог ст. 15 Закону, цієї ж дати надали його секретарю виконавчого комітету Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області ОСОБА_50 , яка на підставі Закону України « Про нотаріат » засвідчила справжність підписів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на протоколі загальних зборів членів СВК « Яровський».

У подальшому, ОСОБА_4 діючи умисно 07.06.2017року через довірену особу, яка діяла від його імені на підставі довіреності та не була обізнана про протиправні наміри останнього, подав державному реєстратору Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області ОСОБА_51 вищевказаний протокол загальних зборів членів СВК « Яровський » від 06.06.2017 для проведення державної реєстрації змін відомостей, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо СВК « Яровський ».

На підставі наданих документів, серед яких був зазначений протокол зборів членів СВК «Яровський» від 06.06.2017року, у якому містились неправдиві відомості, державним реєстратором ОСОБА_52 07.06.2017року проведено реєстраційну дію: « Внесення змін до відомостей про особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах » та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань запис за № 6000518 про зміну керівника СВК « Яровський » () з ОСОБА_49 на ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, а саме внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинені за попередньою змовою осіб (в редакції Закону № 835-УІІІ від 26.11.2015).

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, а саме внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчинене за попередньою змовою групою осіб (в редакції Закону № 835-УІІІ від 26.11.2015).

Крім цього, ОСОБА_4 діючи повторно, за попередньою змовою з особою кримінальне провадження відносно якої закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України (надалі особа 1) внесли в документи, які відповідно до діючого законодавства подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдиві відомості та в подальшому були подані для проведення такої реєстрації державному реєстратору за наступних обставин.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» - Закон), державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - визнання шляхом засвідчення державою факту створення або юридичної особи, громадського формування, що не має статусу і особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно п. п. 8, 13 ч. 2 ст. 9 Закону в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого і самоврядування як юридичних осіб: перелік засновників та учасників (крім громадських організацій, акціонерних товариств, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, благодійних фондів та політичних партій) юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; відмітка про закінчення повноважень засновника громадського формування у звязку з державною реєстрацією; відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно п. п. 6, 9 ч. 1 ст. 15 Закону рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству. Рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів ( у разі прийняття такого рішення загальними зборами ). Справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів, крім рішень, створених на порталі електронних сервісів та підписаних з використанням кваліфікованого електронного підпису, а також інших випадків, передбачених законом. Установчий документ юридичної особи ( крім державного органу, органу місцевого самоврядування, юридичної особи, яка створена та діє на підставі модельного статуту) викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами, крім випадків заснування юридичної особи). Справжність підписів на установчому документі юридичної особи, викладеному у письмовій формі (крім юридичної особи, створеної на підставі розпорядчого акта державного органу, органу місцевого самоврядування) нотаріально засвідчується, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ч. 4 ст. 17 Закону для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіциарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом кооперативу є загальні збори членів кооперативу. Загальні збори кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених за наявності не менше двох третин уповноважених.

Так, 07.08.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які входили до складу засновників ( учасників) сільськогосподарського виробничого кооперативу « Яровський » код ), перебуваючи у с. Ярове Тарутинського району Одеської області, точний час та адресу слідством не встановлено, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на порушення встановленого законом порядку офіційного визнання шляхом засвідчення державою факту зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, склали протокол загальних зборів членів СВК « Яровський » від 07.08.2017 року до якого внесли завідомо неправдиві відомості про присутність на зборах Кооперативу 573 членів, які одностайно проголосували з питань порядку денного, а саме за прийняття рішень: про обрання головою зборів ОСОБА_4 , секретарем зборів ОСОБА_53 ; про прийняття до СВК « Яровський » ОСОБА_54 ; про формування пайового фонду СВК « Яровський » та переведення до нього пайових внесків кожного члену та асоційованого члену кооперативу в загальній сумі 3 172 000 грн., які були визначенні як статутний капітал кооперативу; про виключення зі списку членів (засновників) 571 особу, які не приймають особистої трудової участі шляхом їх переведення в асоційованих членів Кооперативу та залишення членами (засновниками) кооперативу: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_53 , ОСОБА_55 ; затверджено нову редакцію Статуту СВК « Яровський »; уповноважено ОСОБА_4 на виконання дій, пов`язаних з реєстрацією змін відомостей про СВК « Яровський », які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, що не відповідало дійсності, оскільки загальних зборів у складі 573 членів Кооперативу фактично не проводилося та голосування з цих питань не відбувалося.

Одночасно з цим, на підставі нібито прийнятих рішень згідно вказаного протоколу загальних зборів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, цієї ж дати склали нову редакцію статуту СВК « Яровський » від 07.08.2017року, до якого умисно внесли завідомо неправдиві відомості щодо засновників (членів) СВК «Яровський» у кількості 4-х осіб.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підписали зазначений протокол зборів членів СВК « Яровський », а також нову редакцію статуту.

Надалі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою оформлення протоколу загальних зборів членів СВК « Яровський » від 07.08.2017 року та статуту СВК « Яровський » в від 07.08.2017року відповідно до вимог ст. 15 Закону, 07.08.2017року надали їх секретарю виконавчого комітету Ярівської сільської ради Тарутинського Одеської області ОСОБА_50 , яка на підставі ст. 78 Закону України « Про нотаріат » засвідчила справжність підписів ОСОБА_4 та особи 1 у вказаних документах.

У подальшому, ОСОБА_4 діючи умисно 07.08.2017 року через довірену особу, яка діяла від його імені на підставі довіреності та не була обізнана про протиправні наміри останнього, подав державному реєстратору КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» ОСОБА_56 вищевказаний протокол загальних зборів членів СВК « Яровський » від 07.08.2017року та нову редакцію статуту СВК « Яровський » від 07.08.2017року для проведення державної реєстрації змін відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо СВК « Яровський ».

На підставі наданих документів, серед яких були вказаний протокол загальних зборів членів та статут СВК « Яровський » від 07.08.2017року, у яких містилися завідомо неправдиві відомості, державним реєстратором ОСОБА_57 07.08.2017року проведено реєстраційну дію: «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань запис за № 2000518 щодо зміни розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи, зміни складу або інформації про засновників юридичної особи та в результаті чого із складу засновників (учасників) СВК « Яровський » ( ) виключено 571 особу та залишено 4 особи та сформовано пайовий фонд СВК « Яровський », до якого переведено пайові внески кожного члену та асоційованого члену кооперативу в загальній сумі 3 172 000 грн., які були визначені як статутний капітал кооперативу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, а саме внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинені повторно за попередньою групою осіб (в редакції Закону № 835-УІІІ від 26.11.2015).

В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали свою провину, розкаялися, просили кримінальне провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001000 від 25.07.2017 року закрити у зв`язку з закінченням строків давності.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з моменту вчинення злочину, тобто з липня 2017 року, пройшло більше трьох років, та на момент вчинення правопорушення його було віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, та просила суд кримінальне провадження закрити.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наслідки звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку прокурора, осіб, щодо яких вирішується клопотання, дослідивши клопотання , суд вважає необхідним задовольнити заявлене клопотання з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у кримінальній справі за наявності підстав, передбачених ч.2 ст. 284 КПК України, зокрема, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Кримінальним кодексом України (в редакції від 05.01.2017 року, яка діяла на момент вчинення злочину) за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, передбачалось покарання у вигляді штрафу від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Приймаючи доуваги, що кримінальне правопорушення, яке вчинили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України віднесене до злочинів невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж позбавлення волі, з моменту його вчинення минуло більш як три роки. Перебіг строків давності не зупинявся та не переривався суд доходить висновку про те,що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 284-286, 314-316 КПК України , ст. ст. 12, 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_8 на постанову слідчого від 09 листопада 2020 року про зміну процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001000 від 25 липня 2017 року - залишити без задоволення.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ярове Тарутинського району Одеської області від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, у зв`язку закінченням строку давності притягнення до відповідальності.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку с. Ярове Тарутинського району Одеської області від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, у зв`язку закінченням строку давності притягнення до відповідальності.

Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001000 від 25 липня 2017 року за фактом вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1