В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2021 року Справа № 608/672/21
Номер провадження1-кп/608/145/2021
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське Теофіпольського району Хмельницької області, освіта середня, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 23 листопада 2010 року вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області за ст. ст. 187 ч. 4; 121 ч. 2; 70 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9-ть років з конфіскацією майна, 8 квітня 2016 року звільнився з Копичинецької виправної колонії № 112 у Тернопільській області по відбуттю строку даного покарання,-
в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України,-
Обвинувачений ОСОБА_5 , починаючи з 29 січня 2020 року і по 30 вересня 2020 року перебував під вартою в ДУ «Чортківська УВП № 26», яка розташована за адресою: м. Чортків, вул. Лесі Українки, 3, у зв`язку із обранням стосовно нього 25 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальшого неодноразового продовження строку згаданого запобіжного заходу. У вересні 2020 року (більш точний час досудовим розслідуванням не з`ясовано), ОСОБА_5 , знаходячись у камері № 58 вище вказаної державної установи, через віконце, яке наявне у вхідних дверях цієї камери, розмовляв з ОСОБА_7 , який на той час обіймав посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони ДУ «Чортківська УВП №26» і відповідно до своєї посадової інструкції являвся службовою особою органів виконання покарань та здійснював функції представника влади. Під час вище згаданого спілкування ОСОБА_7 був при виконанні своїх службових обов`язків, в силу яких здійснював нагляд за ув`язненим ОСОБА_5 . У ході вище зазначеної розмови, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, запропонував ОСОБА_7 , щоб останній за грошову винагороду, використовуючи своє службове становище та надані йому владні повноваження, передав ОСОБА_5 у вище наведену камеру мобільний телефон і SIМ-картку, розуміючи той факт, що діючими нормативно-правовими актами заборонено використання ув`язненими вище описаних предметів, а в функціональні обов`язки ОСОБА_7 входить стеження за виконанням ув`язненими порядку, встановленого чинним законодавством та не допускати проникнення в камери речей, користування яких ув`язненими заборонено. Після того, як ОСОБА_7 прийняв таку пропозицію, то ОСОБА_5 під час цієї ж розмови пообіцяв ОСОБА_7 , що перерахує гроші в сумі 2000 гривень на банківський рахунок останнього у ПАТ КБ «ПриватБанк», номер якого НОМЕР_1 , в якості неправомірної вигоди за те, щоб ОСОБА_7 , використовуючи надані йому владні повноваження та своє службове становище, передав ОСОБА_5 у камеру № 58 ДУ «Чортківська УВП №26» мобільний телефон та SІМ-картку, використання яких ув`язненими заборонено.
У подальшому, 23 вересня 2020 року біля 10:12 годин ОСОБА_5 , виконуючи свою обіцянку, перерахував гроші в сумі 2000 гривень на вище вказаний банківський рахунок ОСОБА_7 , тим самим надавши йому неправомірну вигоду за те, щоб останній, використовуючи надані йому владні повноваження та своє службове становище, передав ОСОБА_5 у камеру № 58 ДУ «Чортківська УВП №26» мобільний телефон і SІМ-картку, використання яких ув`язненими заборонено.
Такі дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України за ознаками: пропозиція та обіцянка службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє і надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
31 березня 2021 року між прокурором в кримінальному провадженні - прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_8 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам вищезазначеної правової норми. У ній, зокрема, зазначено: сторони угоди, формулювання висунутої підозри, її правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, зобов`язання обвинуваченого, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинувачення в обсязі вищевказаної підозри у судовому провадженні та сприяння розслідування в кримінальному провадженні, в угоді зазначено узгоджене сторонами покарання та наявна згода підозрюваного на його призначення, а також зазначено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч. 2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки її невиконання; угода скріплена підписами сторін угоди.
Так, згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у відповідності з вимогами Кримінального кодексу України, у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.
При визначенні такого покарання враховано відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують вину обвинуваченого.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 зазначеного Кодексу угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, який згідно ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії нетяжкого злочину.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 і його захисником та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні та речові докази відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
Затвердити угоду від 31 березня 2021 року про визнання винуватості між стороною обвинувачення, представником якої є прокурор в кримінальному провадженні - прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_8 , який брав участь в кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.
Визнати ОСОБА_5 винуватим в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1