Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

особи, яка вчинила кримінальне правопорушення ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0002329, внесеного до ЄРДР 16.07.2020 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
24 вересня 2020 року до Подільського районного суду міста Києва від прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0002329, внесеного до ЄРДР 16.07.2020 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно клопотання, 16.07.2020 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т. Правди, 88, помітив у раніше незнайомого йому ОСОБА_5 мобільний телефон марки «IPHONE 11 Red 256 GB», червоного кольору та пристрій для куріння «IQOS», чорного кольору та в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 , 16.07.2020 року о 13 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т. Правди, 88, на подвір`ї будинку вступив в конфлікт з раніше незнайомим йому потерпілим ОСОБА_5 . В ході конфлікту ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, почав наносити удари потерпілому в область голови та тіла, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження від чого останній впав на землю. Після чого ОСОБА_7 відкрито викрав з кишені потерпілого мобільний телефон марки «IPHONE 11 Red 256 GB», червоного кольору, вартістю 22366 грн. 00 коп. та пристрій для куріння «IQOS», чорного кольору, вартістю 1500 грн. 00 коп.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 23866 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за обставин викладених у ньому. Потерпілий послався на розсуд суду. Законний представник підтримав клопотання прокурора.

Захисник та особа, яка вчинила кримінальне правопорушення заперечили щодо клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання з наступних підстав.

Так, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 117 від 08.09.2020 року встановлено, що у період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , він виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу (F20.0 за МКХ-10) і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді Шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу, маніоформно-параноїдного синдрому (F20.0 за МКХ- 10) і за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії і керувати ними.

ОСОБА_7 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру, у вигляді лікування з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

З урахуванням положень статей 3, 25 Закону № 1489-ІІІ, а також п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 р. № 46/119 «Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», якими передбачено, що пацієнт і його представник мають право бути присутніми на будь-якому слуханні, брати в ньому участь та бути вислуханими.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 р. суди повинні забезпечувати участь у судовому засіданні захисника та особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (за винятком випадків, коли цьому перешкоджає характер її захворювання), або ж отримувати письмову відмову в разі її небажання бути присутньою. У разі участі особи в судовому засіданні при розгляді справи суду належить опитувати її про обставини вчинення суспільно небезпечного діяння та давати відповідну оцінку цим показанням з урахуванням інших зібраних у справі доказів.

За змістом положень КК України, законів від 22 лютого 2000 р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» та від 19 листопада 1992 р. № 2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: 1) вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК України; 2) запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК України.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості у вчиненні злочину, закріпленого у ст. 62 Конституції, ст. 2 КК, ч. 2 ст. 15 КПК, а також із сформульованого у ст. 3 Закону № 1489-ІІІ принципу презумпції психічного здоров`я людини (згідно з яким кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених зазначеним та іншими законами) судам слід мати на увазі, що до набрання законної сили судовим рішенням про неосудність особи і застосування до неї примусових заходів медичного характеру вона не обмежується в правах, якими наділена згідно з Конституцією і законами України.

З огляду на вимоги статей 19, 94 КК України, ст. 19 Закону № 1489-ІІІ до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом.

Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено. Тому процесуальні витрати у сумі 927 грн. 60 коп. підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 93-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, законів від 22 лютого 2000 р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» та від 19 листопада 1992 р. № 2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 р., ст. 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», статей 3, 25 Закону № 1489-ІІІ, а також п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 р. № 46/119 «Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

До вступу ухвали в законну силу обраний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку з утриманням в КНП "КМПНЛ № 3" залишити без змін.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у сумі 927 грн. 60 коп. компенсувати за рахунок державного бюджету.

Речові докази: мобільний телефон марки «IPHONE 11 Red 256 GB» залишити потерпілому ОСОБА_5 , як законному власнику.

На ухвалу до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1