Провадження № 1-кс/760/3998/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 15 березня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000502 від 28 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , в якій просить скасувати постанову від 15 березня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000502 від 28 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, винесену слідчим слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , посилаючись на те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та винесеною з грубим порушенням норм чинного процесуального законодавства, зокрема в постанові не вказано які саме свідки були допитані під час досудового розслідування та про які обставини справи вони повідомили, в постанові слідчий зазначила, що не було встановлено, за яких обставин зникло майно, однак потерпілий про це не заявляв, останній вказував, що шляхом шахрайських дій невстановлена особа заволоділа від його імені грошовими коштами, наданими фінансовою установою. Слідчим не надано аналізу всім доказам, які отримані в ході досудового розслідування кримінального провадження, не зазначено, чому той чи інший доказ слідчий прийняв чи не прийняв до уваги. Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам статті 110 КПК України, належним чином не мотивована та містить чисельні помилки.
Крім того, заявник зазначає, що після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань до часу прийняття оскаржуваної постанови органом досудового розслідування пройшло 15 календарних днів, за які слідчий не міг провести всі необхідні слідчі (розшукові) дії для об`єктивного, всебічного та повного досудового розслідування.
Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. 07 червня 2021 року до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність та відсутність ОСОБА_4 , підтримує скаргу в повному обсязі та просить її задовольнити.
Слідча, постанова якої оскаржується, в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Водночас, подала до суду матеріали кримінального провадження № 0000502 від 28 лютого 2021 року.
У зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка подала скаргу та слідчої, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.
Згідно з частиною третьою статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Статтею 26 КПК України передбачено, що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Судом встановлено, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000502 від 28 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України.
Відповідно до постанови слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 15 березня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000502 від 28 лютого 2021 року, вказане кримінальне провадження закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.
В мотивувальній частині постанови слідча зазначає, що «з метою встановлення свідків та очевидців даної події та осіб, які можуть бути причетні до скоєння кримінального правопорушення було проведено опитування пересічних громадян, перевірено раніше судимих осіб, осіб, які зловживають алкогольними напоями та ведуть антигромадський спосіб життя, під час чого позитивного результату здобуто не було».
З наданих матеріалів кримінального провадження № 0000502 від 28 лютого 2021 року, слідчим суддею було встановлено, що слідчою ОСОБА_5 було надано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку статті 40 КПК, а саме, допитати в якості потерпілого ОСОБА_4 , встановити та допитати в якості свідків осіб, які, можливо, були свідками даної події, встановити осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, провести інші оперативно-розшукові заходи, направлені на розкриття даного кримінального правопорушення. На виконання вказаного доручення було допитано потерпілого ОСОБА_4 , про що свідчить протокол допиту останнього від 02 березня 2021 року. Щодо інших складових доручення, то у рапорті оперуповноваженого ОСОБА_6 зазначено, що вжитими ним заходами по виконанню доручення досягти позитивного результату не приставилося можливим.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження міститься постанова про закриття кримінального провадження, в описовій частині якої міститься посилання на звернення з заявою про вчинення кримінального правопорушення громадянина ОСОБА_7 про відкрите заволодіння належним йому майном, що не стосується кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 .
Згідно з частиною другою статті 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зі змісту статті 84 КПК України вбачається, що обставини кримінального провадження встановлюються на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
У свою чергу, статтею 91 КПК України визначено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За своєю суттю закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування, тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (статті 2, 284 КПК України).
Зі змісту частини п`ятої статті 110 КПК України вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Наданими до суду матеріалами кримінального провадження № 0000502 від 28 лютого 2021 року доводи заявника про те, що в оскаржуваній постанові не вказано жодних фактичних обставин справи, осіб яких допитано як свідків, отримання інших доказів та оцінка їх слідчим, не спростовані.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження № 0000502 від 28 лютого 2021 року є необґрунтованою, оскільки неможливо зрозуміти, на підставі яких доказів було встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, так як слідча не послалася на жодну обставину, встановлену під час досудового слідства та на будь-які слідчі процесуальні дії, які нею були вчинені для встановлення цих обставин. Також слідчою не надано жодної оцінки зібраним та встановленим під час досудового розслідування обставинам та не зазначені підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють його закриття.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та керуючись статтями 24, 36, 220, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , задовольнити.
Постанову слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 15 березня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000502 від 28 лютого 2021 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1