Провадження №1-кп/523/813/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.4 ст.189, ч.4 ст.190, ч.1 ст.14, ч.3 ст.209, ч.2 ст.15, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.4 ст.189, ч.4 ст.190, ч.1 ст.14, ч.3 ст.209, ч.2 ст.15, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 КК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання потерпілого та представників потерпілих, які належним чином повідомлялись про день, час і місце судового засідання суд позбавлений можливості вирішити питання, щодо призначення судового розгляду.

Крім того, згідно з ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

З огляду на п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Прокурор в судовому засіданні надав суду клопотання, в якому просив застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжких та особливо тяжких злочинів, раніше притягуваввся до кримінальної відповідальності, крім того, відносно нього розглядається обвинувальний акт в Київському районному суді міста Одеси.

Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки зазначені прокурором ризики не доведені та є лише припущеннями, а обвинувачений має певні захворювання і не має наміру переховуватись від суду. Крім того, на підтвердження своїх слів надав до суду копії медичних довідок та досліджень на 74 аркушах.

Обвинувачений підтримав захисника та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки згідно чинного законодавства він є не судимою особою, відносно нього вже обирався відповідний запобіжний захід і він ніколи не порушував умови його застосування. крім того, він пояснив, що наразі потребує медичної допомоги, яку в умовах ОСИ йому надати не взмозі, насамперед це стосується захворювання простати, яке знаходиться у стадії загострення. Крім того, він пояснив, що є інвалідом 2-ї группи пожиттєво, переніс неєроінфекцію головного мозку, хворіє на гепатіт-ц, переніс у 2018 році інфаркт міокарда, неоднаразово звертався до медичної частини ОСІ, щодо надання медичної допомоги, але так її і не отримав.

Разом з цим, рішенням Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року у справі «Смирнов проти Росії», та згідно п.п.61, 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», суд визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою, а у практиці ЄСПЛ існує презумпція на користь звільнення особи з-під варти, доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути загальними й абстрактними, мають підтверджуватися фактичними даними, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Також відповідно до ч.1 ст.5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як серед всього іншого, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що регламентовано пунктом «с» ст. 5 Конвенції.

Наряду з наведеним, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 63 рішення у справі «Доронін проти України від 19.02.2009р.) про обрання чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення не уявляє собою « відповідної та достатньої» підстави.

Слід також зауважити, що згідно рішення Конституційного суду України у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, статтею 17 КПК України про презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин.

Під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання, при цьому слід зазначити, що у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З огляду на п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Таким чином, враховуючи думку часників процесу, вимоги ч.1 ст.331 КПК України, підстави ст.177 КПК України, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим, з метою запобігти незаконним діям обвинуваченого, а саме переховуватись від правосуддя, впливати на свідків, потерпілого та можливості скоєння ним нових правопорушень, а також враховуючи стан здоров`я обвинуваченного, необхідність постійного медичного догляду, суд вважає за доцільне змінити відносно зазначеного обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В клопотанні прокурора ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком до 09.04.2021 року, звільнивши з під варти у залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- повідомляти суд, про зміну свого місця проживання.

- з`являтись за першим викликом до суду.

- знаходитись цілодобово за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та Суворовський ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області для виконання, прокурору для відома.

Головуючий суддя ОСОБА_1