Справа №522/4111/21
Провадження 1-кс/522/3516/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Подільського району, села Станіславівка, українця за національністю, громадянина України, із повною вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0000288 від 07.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора -ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою відносно ОСОБА_4 .

Зазначене клопотання адвокат мотивує тим, що 09 березня 2021 р. слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за клопотанням слідчого СВ ВП №5 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було проголошено ухвалу, якою застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 . ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Розмір застави не визначив та встановив строк дії ухвали з 07.03.2021 до 05.05.2021 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В подіях які розглядаються вказаним кримінальним провадженням підозрюється, окрім ОСОБА_4 підозрюється ОСОБА_8 , якому пред`явлено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КПК України.

Зазначеному підозрюваному Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.03.2021 року в провадженні № 11-сс/813/495/21, Справа місцевого суду: 522/4111/21; 1-«кс»/522/2511/21. було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 07.05.2021.

В період з 29.03.2021 р. підозрюваний ОСОБА_8 не порушує обов`язки підозрюваного та всією поведінкою підтверджує відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час ризики визначені під час застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 зменшились, а деякі зникли.

В ухвалі суду про застосування запобіжного заходу зазначено, що існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, я якому підозрюється ОСОБА_4 але ЄСПЛ неодноразово наголошував, що обгрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 12369 від «26» червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», п. 51, за скаргою № 5522/04 від «20» січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою № 38717/04 від «14» жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України», п. 29, 41, за скаргою № 37466/04 від «20» травня 2010 року по справі «Москаленко проти України». В пункті 36 останнього зазначено, що «...органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався...Однак Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою...».

Наявність вказаного ризика спростовується тим, що ОСОБА_4 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 та має реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 .

Існування ризику передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, зменшилось, так як всі слідчі дії вже проведені, а огляд огляд місця події вже здійснений та всі докази вилучені до моменту реєстрації події в ЄРДР.

Існування цього ризику могло довести фактичне знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Але натомість сторона обвинувачення не надала доказів такої поведінки натомість захисту вважає, що потрібно врахувати, поведінку підозрюваного під час незаконного затримання та особистого обшуку.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, взагалі вже зник, так як потерпілі та свідки вже допитані, або у слідства було достань часу для їх допиту.

Ризик передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, не конкретизований тому відсутність будь-яких дій зі сторони підозрюваних підтверджує його зникнення. Сторона обвинувачення взагалі не вказала яким конкретним способом, на її думку, може чи має намір, перешкоджати кримінальному провадженні, підозрюваний. ССПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За цей період встановлено, що ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України зник. Так як слідство отримало додаткових документів, довідок про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Натомість ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, та вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, має ситуаційний характер та події, які розслідуються виникли в результаті збігу негативних обставин в тому числі агресивної поведінки потерпілого ОСОБА_9 . Також під час вказаного конфлікту на відміну від потерпілого ОСОБА_4 не був в стані алкогольного сп 'яніння.

Сторона захисту вважає, що можливо застосувати більш м`який запобіжних захід та допускає застосування цілодобового домашнього арешту за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресую: АДРЕСА_2

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник, клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання в зв`язку з його необґрунтованістю, та вказав на те, що ризики які існували при обрані міри запобіжного заходу не відпали.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним в його задоволенні відмовити з наступних підстав.

Так, з наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_4 підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключно (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків.

Крім цього, вищезазначений лист ВССУ посилається на правову позицію ЄСПЛ в рішенні у справі « Харченко проти України». Відповідно до п.71 якого практика тримання обвинувачених під вартою виключно на підставі того, що обвинувальний висновок подано до суду першої інстанції, є порушенням пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та є несумісною з принципом юридичної визначеності та принципом захисту від свавілля, принципу верховенства права. Що відображено у рішенні ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України» ( 974_433) ( Yeloyev v. Ukraine), №17283/02, п.50, від 06 листопада 2008 року).
Також практика ЄСПЛ встановлює, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення обвинуваченим тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але при цьому, Суд неодноразово зазначив, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою ( рішення у справі « Єчус проти Литви»).
У своїх рішеннях ЄСПЛ також звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого обвинуваченим та ризик його ухилення від слідства чи суду залишається єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. Проте згідно з п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому прокурор у своєму клопотанні має навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою, які мають бути чітко сформульовані ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1998 року у справі « І.А. проти Франції).
На цей час не встановлено виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права обвинуваченого на життя та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При зміні міри запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні йому міри запобіжного заходу, на теперішній час зменшилися.

Вирішуючи питання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим; вік та стан його здоров`я ; міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію; майновий стан; наявність судимостей .

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався.

При цьому, метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, є запобігання спробам переховуватися від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Вважаю, що захисником, під час розгляду клопотання, надано достатньо доказів, для зміни підозрюваному ОСОБА_4 міри запобіжного заходу з покладенням на нього процесуальних обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи особу підозрюваного, приходжу до висновку, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 331, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Змінити ОСОБА_4 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;
- не залишати місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду;
- утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками, по кримінальному провадженню з метою уникнення впливу на зазначених осіб щодо зміни свідчень.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду.

Строк дії ухвали обчислюється з моменту її оголошення, тобто з 15.04.2021 року та припиняє свою дію 05.05.2021 року
Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місць ув`язнення.

Суддя: