ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/663/21 Справа № 199/5758/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000508 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2020 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та пом`якшити призначене судом покарання, виключити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, також звільнити ОСОБА_9 від процесуальних витрат на залучення експерта в сумі 13 075,36 грн.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що призначене додаткове покарання не відповідає особі обвинуваченого та є суворим, оскільки причиною цього ДТП були дії іншого водія - ОСОБА_10 .
Зазначає, що саме по собі не уникнення зіткнення не може бути поставлено обвинуваченому у провину, оскільки його дії були вимушеними і, хоча за експертизою дії ОСОБА_9 перебували в причинному зв`язку з ДТП, але, на його думку, вони не перебували в причинному зв`язку із суспільно небезпечними наслідками, що настали, оскільки саме потерпілий грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, та внаслідок цих дій настала його смерть.
Вказує на те, що обвинувачений має трудові відносини з ФОП ОСОБА_11 та працює водієм, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами буде мати негативні для нього наслідки, оскільки без водійського посвідчення він не зможе виконувати обов`язки водія і вимушений буде звільнитись.
Незважаючи на те, що ОСОБА_9 є молодою працездатною людиною, однак в час пандемії в державі йому буде важко або навіть неможливо знайти іншу роботу.
Також зазначає, що оскільки ДТП сталося внаслідок грубих порушень ПДР України саме загиблим, тому стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого не є правильним, або необхідно стягнути половину суми з цих процесуальних витрат та іншу половину стягнути за рахунок держави.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2020 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; на підставі ст.75 КК України, ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України; також вирішено питання щодо речових доказів.
Цим же вироком з ОСОБА_9 стягнуто на користь держави витрати на залучення експертів в загальному розмірі 13 075,36 грн.
За обставин, викладених у вироку, 27.06.2020 року, близько 16.26 години, водій ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем «BMW 528 І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить йому, здійснював рух з перевищенням допустимої швидкості, всупереч заборони встановленої 50 км/год. дорожнім знаком 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» розділу 33 Правил дорожнього руху України, а саме 93,3...97,4 км/год, в світлий час доби, по сухому покриттю проїзної частини вулиці Полтавське шосе, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку, з дорожньою розміткою, з боку вул. Передова у напрямку вул. Мохова у м. Дніпро.
В цей же час, 27.06.2020 року, о 16.26 годині, по вул. Мохова в напрямку вул. Полтавське шосе у м. Дніпро, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «BMW 528 І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався транспортний засіб - мопед «Alpha», під керуванням водія ОСОБА_10 , який виїжджаючи на проїзну частину дороги на вул. Полтавське шосе, м. Дніпро, в порушення п. 10.1, п. 16.11 Правил дорожнього руху України та технічних вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній.
Під час зближення автомобіля «BMW 528 І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_9 з мопедом «Alpha», останній не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували б його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, маючи об`єктивну можливість виявити транспортний засіб - мопед «Alpha», під керуванням водія ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину рухаючись з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля «BMW 528 І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки вказаного транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди у вигляді транспортного засобу - мопеду «Alpha», під керуванням водія ОСОБА_10 , в результаті чого в районі електроопори 710 на перехресті вул. Полтавське шосе та вул. Мохова в Амур-Нижньодніпровському районі у м. Дніпро, допустив зіткнення передньою центральною частиною керованого ним автомобіля «BMW 528 І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з правою бічною частиною транспортного засобу - мопеду «Alpha», під керуванням водія ОСОБА_10 .
Своїми діями водій ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3.б), 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3.: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.»
Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_9 , знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забита рана: 2 см до гори від середини лівої брові; в нижній частині правої пахової западини; у нижній третині правого передпліччя; в нижній третині правої гомілки з переходом на область гомілково-ступневого суглобу; чисельні рани на залишках розтрощеної правої стопи; на правій щоці. Садна: на зовнішній поверхні на всьому протязі лівого плеча; в області проекції гребеня лівої клубової кістки з переходом на зовнішню поверхню лівої сідниці; на тилі правої кисті. Синець на тилі лівої кисті. Вдавлений перелом та лінійні переломи кісток черепа. Крововиливи над та під оболонкою головного мозку. Розрив хребта у трьох місцях з повним ушкодженням у місцях двох верхніх розривів оболонок та тканини спинного мозку. Прямі переломи ребер праворуч та не прямі ліворуч. Перелом правого крижово-клубкового з`єднання та лобкового симфізу. Розрив печінки та правої нирки. Кров у плевральних порожнинах забиття правої легені по зовнішній поверхні. Багатоуламкові переломи кісток обох верхніх кінцівок, та переломи правої гомілки і стопи (з травматичною ампутацією стопи). Крововиливи у місцях переломів та поза черевну клітковину праворуч.
Від отриманої під час ДТП сумісної тупої травми з численними переломами кісток кінцівок, переломами хребта, тазу, склепіння та основи черепу, ребер, розривами нирки, печінки, спинного мозку, крововиливами над та під оболонки головного мозку, крововиливами у м`які тканини навколо переломів, забитими ранами на обличчі, правій гомілці, правому передпліччі, саднами та синцями на тулубі та кінцівках, які (крім посмертних саден на передньо-зовнішній поверхні середньої та нижньої третини лівого стегна, а також на зовнішній поверхні верхньої третини лівої гомілки), у сукупності, мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_10 27.06.2020 року о 16.27 годині на місці дорожньо-транспортної пригоди в районі електроопори 710 на перехресті вул. Полтавське шосе та вул. Мохова, м. Дніпро.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника та просив вирок суду залишити без змін, потерпілого ОСОБА_7 , який просив винести рішення на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, то при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до необережного тяжкого злочину, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, характер допущеного ОСОБА_9 порушення Правил дорожнього руху, характер та ступінь тяжкості непоправних наслідків у виді смерті особи; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне джерело доходу, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в травні 2020 року притягався до адміністративної відповідальності за перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті, окрім цього ОСОБА_9 протягом 2016-2018 років неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, однак вважається таким, що не був підданий адміністративному стягненню в силу ст. 39 КУпАП; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, часткове відшкодування потерпілому завданих збитків; обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст.75 КК України, відповідно до положень якої судом враховано: - наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 та відсутність обставин, що його обтяжують; - обставини вчинення кримінального правопорушення та участь (внесок) кожного з учасників ДТП у спричинення злочинного наслідку; - особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, частково відшкодував потерпілому завдані збитки; - досудову доповідь органу пробації, за якою виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк не може становити небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Також, санкцією частини ч. 2 ст. 286 КК України передбачено альтернативне застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано було позбавлено обвинуваченого права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_9 своїми діями грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України у нескладній дорожній ситуації, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_10 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до його смерті.

Окрім того, судом першої інстанції обгрунтовано враховано те, що притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР в травні 2020 року (незадовго до вчинення цієї ДТП) свідчить про зневажливе ставлення останнього до правил безпеки дорожнього руху.
Посилання захисника на те, що причиною вказаного ДТП були дії водія ОСОБА_10 , а також, що дії ОСОБА_9 не перебували в причинному зв`язку із суспільно небезпечними наслідками, що настали, є необгрунтованим, оскільки відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 3212/3213-20 від 20 серпня 2020 року, ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути зіткнення з мопедом потерпілого шляхом застосування екстреного гальмування, тобто шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, що знаходиться в причинному зв`язку з ДТП.
Порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_10 не спростовують вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення.
Твердження захисника про те, що обвинувачений працює водієм, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами буде мати для нього негативні наслідки, колегія суддів вважає таким, що не є обставиною для не призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, враховуючи обставини кримінального правопорушення та його наслідки, які призвели до смерті потерпілого, притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР за перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинуваченому ОСОБА_9 в час пандемії в державі буде важко знайти іншу роботу є непереконливими, оскільки судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений не є професійним водієм, окрім того стороною захисту не доведена неможливість працевлаштування ОСОБА_9 , який має вищу освіту, за фахом, цього також не доведено й в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано призначено обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.
Посилання захисника на необгрунтоване стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого, та щодо необхідності стягнення половини суми з цих процесуальних витрат з обвинуваченого та іншої половини - за рахунок держави є безпідставним та таким, що суперечить вимогам ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2020 року залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2020 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4