Номер провадження: 11-кп/813/1029/21
Номер справи місцевого суду: 509/4560/17 1-кп/509/429/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185; ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року було задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185; ч.2 ст.190 КК України був продовжений строк тримання під вартою до 14 лютого 2021 року.

Крім того ухвалою суду було був залишений без змін раніше визначений ОСОБА_6 розмір застави.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, або визначити йому мінімальний розмір застави.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що він не має можливості внести заставу в сумі 42 тисячі гривень.

Крім того зазначив про те, що нещодавно померла його матір, стан здоров`я батька вкрай незадовільний, а сам він утримується під вартою з 2017 року.

Апеляційну скаргу просив розглядати без його участі.

До початку судового засідання прокурор Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 надіслала заяву, в якій також просила розглянути апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без її участі.

Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

За таких обставин апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без його участі та без участі прокурора.

Дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Абзацом 2 ч.2 ст.392 КПК України передбачено, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів провадження на розгляді в Овідіопольському районному суді Одеської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження за №0002098, №0002436, №0000248 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185; ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Абзацом 2 ч.3 ст.407 КПК України передбачено, що постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Виходячи з положень п.24) ч.1 ст.3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.

Також, зважаючи на те, що приписами ст.23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом першої інстанції під час судового провадження та з огляду на перевірені в порядку статтями 89, 94 КПК України докази, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст.331 КПК України.

Тобто, апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення по суті, оскільки, окрім як дослідивши обвинувальні акти, клопотання прокурора, а також оскаржену ухвалу суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу та копії журналу судових засідань, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких інших доказів.

Окрім того, відповідно до п.13) ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому питання обґрунтованості підозри на даній стадії не є предметом розгляду апеляційного суду, в тому числі з огляду на те, що ОСОБА_6 вже пред`явлене обвинувачення, яке є твердженням про вчинення особою інкримінованого злочину, а не обґрунтованим припущенням, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, що мало місце коли остання перебувала у процесуальному статусі підозрюваного.

За таких обставин апеляційний суд не переглядає обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.185; ч.2 ст.190 КК України.

Оскарженою ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року ОСОБА_6 був продовжений строк тримання під вартою, оскільки суд дійшов висновку про те, що не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, на теперішній час у об`єднаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 не вчинені всі необхідні процесуальні дії, що передбачені процедурою судового розгляду для повного, об`єктивного та всебічного дослідження всіх обставин справи.

Разом з тим ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні трьох епізодів злочинів проти власності, за які у разі доведеності вини обвинуваченого, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому продовжує існувати ризик того, що він може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вказаний ризик підтверджується і тим, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, він не одружений, ніде не працює, не має утриманців.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 вже був судимий вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 березня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і на підставі ст.75 КК України він був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням і іспитовим строком на 3 роки.

Нові злочини, за які на теперішній час ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності були вчиненні ним в період іспитового строку.

Апеляційний суду переконаний, що вказані обставини беззаперечно доводять існування ризику, передбаченого п.5) ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_6 може продовжити злочину діяльність та вчиняти нові злочини проти власності,

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження, з урахуванням даних, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Пунктом 1) ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року, якою було задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185; ч.2 ст.190 КК України був продовжений строк тримання під вартою до 14 лютого 2021 року залишити без змін.
Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність додержання розумних строків судового розгляду, передбачених ст.28 КПК України.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4