Провадження № 1-кс/947/6365/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000766 від 12.05.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого помічником машиніста електровоза цеху № 41 основне депо Одеса-Сортувальна, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.05.2021 року, приблизно о 19:40 год., між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , які перебували біля супермаркету «Таврія В», що розташований за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, 3а, на підґрунті малозначного приводу виник конфлікт.
У ході конфлікту, ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.
З метою доведення злочинного умислу до кінця, останній наніс удар рукою стиснутою у кулак в праву область голови ОСОБА_7 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, субдурального крововиливу в лобово-скроневу область справа, та лобову область зліва, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Після цього, 12.05.2021 ОСОБА_7 було доставлено бригадою «швидкої допомоги» до КМП «Міська клінічна лікарня № 1»ОМР, де останній ІНФОРМАЦІЯ_3 в результаті спричинених йому ОСОБА_5 тілеснихушкоджень помер.
2. Обґрунтування поданого клопотання стороною обвинувачення.
Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зібраними у провадженні матеріалами, встановлено, що ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні міцні соціальні зв`язки, та враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, є велика вірогідність його переховування від органів досудового розслідування та суду, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з цим, відповідно до зазначеного, можливо із впевненістю стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві, що зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, в кримінальному провадженні встановлені та допитані не всі свідки є всі підстави вважати що підозрюваний буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та повному, всебічному дослідженні всіх доказів, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
3.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказавши, що ОСОБА_5 працює, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем мешкання, має постійне місце реєстрації та проживання, тобто має міцні соціальні зв`язки, підозра необґрунтована, не підтверджується відповідними доказами,

На заперечення захисника в судовому засіданні прокурор зазначив, що доводи захисника не відповідають дійсності, на відеозаписі видно, що ОСОБА_5 завдає удар, немає експертизи, але видно що саме неправомірні дії ОСОБА_5 завдали такі пошкодження потерпілому.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що не вчиняв дії, які йому інкримінується він не бив потерпілого, лише штовхнув.

4. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
5. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
5.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 14.05.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події від 12.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.05.2021 року, протоколом опиту свідка ОСОБА_11 від 12.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.05.2021 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом огляду предметів від 13.05.2021 року, протоколом огляду місця події від 14.05.2021 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
5.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті людини, враховуючи суспільний суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду наявний.
З приводу існування ризику можливого незаконного впливу на свідків в рамках даного кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя враховує, що матеріали даного клопотання містять протоколи допиту свідків, які містять анкетні дані зазначених осіб, враховуючи те, що на показаннях та свідків на теперішній час ґрунтується обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя приходить до переконання, що підозрюваний може незаконного впливати на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності, які хоча і допитані на стадії досудового розслідування, однак під впливом підозрюваного можуть змінити показання під час судового розгляду.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що з огляду на відсутність належного обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення існування ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя, з огляду на ту обставину, що підозрюваний раніше не судимий й до кримінальної відповідальності не притягувався, приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування такого ризику та про його фактичну відсутність.

5.3. Вирішення питання щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, тобто має постійне джерело прибутку та міцні соціальні зв`язки, відповідно до наданих стороною захисту документів, що вказує на можливість запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Крім того, сторона обвинувачення, попри встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи характеризуючи дані підозрюваної та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000766 від 12.05.2021 року відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 14.07.2021 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 14.07.2021 року, наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1