КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/470/2021 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст15, ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження 0011514 від 29.10.2017 по обвинуваченню за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого: 22.06.2012 Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого УДО 03.10.2013 на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 3 дні,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м.Києва від 12 червня 2020 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано виннуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислено з дня його затримання в порядку виконання даного вироку.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 28.10.2017 близько 19 год., реалізуючи умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до її вікна та використовуючи заздалегідь заготовлений предмет для вчинення злочину, а саме викрутку, шляхом віджиму вікна проник всередину вищевказаної квартири, звідки намагався повторно викрасти ювелірні вироби, а саме: ланцюжок, виготовлений зі сплаву на основі золота, який відповідає 585 пробі, вагою 2 г., вартістю 2156 грн, 99 коп., ланцюжок, виготовлений зі сплаву на основі золота, який відповідає 585 пробі вагою 4,8 г., вартістю 5176 грн. 79 коп., кулон, виготовлений зі сплаву на основі золота, який відповідає 583 пробі, вагою 2,5 г., вартістю 2696 грн. 24 коп., а всього майна на загальну суму 10030 грн. 02 коп., що належить ОСОБА_9 , однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений громадянами та в подальшому при спробі втечі ними ж затриманий.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 виправдати, а кримінальне провадження закрити.

Звертає увагу на показання потерпілої про те, що вперше вона побачила обвинуваченого в судовому засіданні, в її квартирі нічого не пропало, тільки речі були розкидані, тобто жодної речі не викрадено. Вказує, що вартість ювелірних виробів не визначалась жодною експертизою.

Крім того вважає, що протокол огляду предметів від 29.10.2017 є недопустимим доказом, оскільки доступ до інформації, яка міститься у ньому, отримано з порушенням КПК України.

Також звертає увагу, що обвинувачений нічого не пам`ятає про події 28.10.2017, оскільки під час затримання отримав тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджується випискою з медичної карти.

Вважає, що до показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 слід ставитися критично, оскільки вони безпосередньо затримували ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний із проникненням у житло, за обставин, встановлених судом 1-ї інстанції, відповідає фактичним обставинам справи і є підтвердженим дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та письмовими доказами, як то протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від 28.10.2017; протоколом затримання від 29.10.2017; протоколами огляду місця події від 28.10.2017; протоколом огляду предмету від 29.10.2017; висновком експерта № 12-4/1421 від 08.11.2017; даними медичного огляду після затримання ОСОБА_6 , за яким у останнього зафіксовано тілесні ушкодження в області голови; даними судово-психіатричної експертими № 33 від 20.02.2018.

Доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення спростовуються показаннями допитаних в суді 1-ї інстанції свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які бачили, як до квартири, де мешкає потерпіла ОСОБА_9 , заліз та виліз через вікно саме обвинувачений ОСОБА_6 , а не інша особа. При цьому свідки зазначили, що під час втечі обвинувачений загубив викрутку, за допомогою якою відчиняв вікно квартири потерпілої, та телефон, що підтвердив в суді апеляційної інстанції і сам ОСОБА_6 . Таким чином, зазначені свідки підтвердили факт проникнення ОСОБА_6 до квартири потерпілої. Крім того, зазначені свідки здійснили затримання обвинуваченого під час його спроби втекти з місця вчинення кримінального правопорушення.

Довід апеляційної скарги про відсутність доказів викрадення зазначеного в обвинувальному акті майна, спростовується протоколом огляду місця події від 28.10.2017, в ході якого в квартирі потерпілої зафіксовано порушення обстановки, розкидані речі і документи, що вказує на те, що умисел обвинуваченого під час перебування в квартирі був спрямований саме на пошук та викрадення майна, що становить певну цінність. При цьому в ході огляду були виявлені ювелірні вироби, які знаходились в середині кувшину, який на момент огляду був відкритий, як і сервант, де зберігався вказаний кув шин і який також був відчинений. Отже, враховуючи, що потерпіла ОСОБА_9 в суді 1-ї інстанції стверджувала, що сервант та ємність, де зберігались ювелірні вироби, раніше були зачинені, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що дії обвинуваченого з відчинення шухляди шафи та зняття кришки з кувшину, де зберігались ювелірні вироби, були спрямовані саме на таємне викрадення чужого майна, проте виконати ці дії обвинувачений не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий сусідами, які в цей час підійшли до вікна, і що змусило обвинуваченого швидко покинути приміщення, вистрибнувши з вікна.

Як вбачається з висновку експерта № 12-4/1421 від 08.11.2017, ринкова вартість двох золотих ланцюжків на шию та одного золотого кулону становить 10030 грн. 02 коп., чим спростовується довід апеляційної скарги про відсутність встановленої вартості ювелірних виробів.

Довід апеляційної скарги про те, що обвинувачений не пам`ятає обставин події, які відбувались 28.10.2017 через те, що він був побитий невідомими особами, спростовується висновком комісійної судово-психіатричної експертизи №33 від 20.02.2018, за яким ОСОБА_6 на момент вчинення злочину не страждав психічним розладом, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для провадження та давати про ці обставини свідчення.

Отже, судом першої інстанції за результатами дослідження доказів у даному провадженні, беззаперечно встановлено що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, і доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обрано судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України і підстав для йгог пом`якшення не вбачається.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 без задоволення, а вироку Дарницького районного суду м.Києва від 12 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м.Києва від 12 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді _____________ _______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4