Справа №522/4317/21
Провадження №1-кп/522/1361/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 04.02.2021 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирнопілля, Арцизького району, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, незареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 01.03.2012 року вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2021 року в денний час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи на вулиці Мечникова в місті Одесі, більш точного місця не встановлено, незаконно придбав, шляхом закладки, у невстановленої особи, психотропну речовину, яку з метою особистого вживання зберігав при собі.
04.02.2021 року приблизно о 14 годині 45 хвилин, більш точного часу не встановлено, за адресою: місто Одеса, вул. Мечникова, 2а, працівниками Національної поліції України, під час проведення оперативно-розшукових заходів, виявлено у ОСОБА_3 психотропну речовину. Після чого, працівниками Національної поліції України визвано слідчо-оперативну групу.
04.02.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , слідчо-оперативною групою ВП №1 ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області під час проведення особистого обшуку ОСОБА_3 виявлено та вилучено: один поліетиленовий пакетик з порошкоподібною речовиною.
Встановлено, що надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору масою 0,426 г, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он).
Кількісний вміст PVP в наданій речовині становить 0,225 г.
Особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), ОСОБА_3 незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою особистого вживання.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні проступку визнав, та підтвердив, що дійсно вчинив даний проступок за вказаних в обвинувальному акті обставинах. Пояснив, що придбав та зберігав психотропну речовину для власного вживання. Зазначив, що 04.02.2021 року вдень за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, більш точне місце не пам`ятає, він забрав закладку, яку придбав у невстановленої особи, з психотропною речовиною PVP, 0,5 г, після експертизи кількісний вміст якої становив 0,225 г, яку поклав в карман, щоб в подальшому вжити. Потім його зупинили працівники поліції, провели обшук, виявили один поліетиленовий пакетик з порошкоподібною речовиною. Придбав вказану речовину для власного вживання. Свою вину визнав, просив суворо не карати.
Просив суд врахувати, що він не працює, тому не матиме змоги сплатити штраф, просив призначити йому покарання у виді обмеження волі і на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.
Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком до трьох років, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Приймаючи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд, керуючись положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, місце реєстрації відсутнє, фактично проживання в м. Одесі, не одружений, дані про те, що останній значиться у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку в матеріалах кримінального провадження відсутні, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.
Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.
Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України за вчинення даного проступку передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Згідно ч. 1 ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. Обвинувачений в судовому засіданні просив призначати покарання у виді обмеження волі, оскільки офіційно не працює, тому призначення покарання у виді штрафу буде для нього непомірним покаранням.
Згідно ч. 2 ст. 61 КК України, обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.
Враховуючи, що обвинувачений не працює, тому не зможе сплатити штраф, виправні роботи теж не можуть бути йому призначені, арешт полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та запобігання нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених ч. 2 ст. 61 КК України, та санкції ч. 1 ст. 309 КК України.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді обмеження волі за вчинений кримінальний проступок, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, усвідомлення останнім протиправності своєї поведінки, дані про особу винного, який не має місця реєстрації, не працює, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_3 саме такого виду покарання.
Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
В обвинувальному акті зазначено, що під час досудового розслідування витрати на залучення експертів, складають 1634 гривень 45 копійок, на підтвердження чого стороною обвинувачення було надано суду відповідні докази.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.
Особи потерпілими не визнавалися, цивільний позов не заявлявся.
В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2021 року по справі № 522/2457/21 (провадження № 1-кс/522/1501/21) арешт на тимчасово вилучене майно: 1 поліетеленовий пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку поміщено в поліетиленовий пакет з № SUD 1009457, опечатано та вилучено, а речові докази, визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановою дізнавача-інспектора СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 04.03.2021 року, які в силу п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України слід знищити як майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та вилучене з обігу.
Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 53, 61, 65, 309 КК України, ст. 100, 174, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 судові витрати, витрачені на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю (п. 8.6 дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) № СЕ-19/116-21/2563-НЗПРАП від 18.02.2021 року, в сумі 1 634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 45 (сорок п`ять) копійок на користь держави.
Накладений арешт на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2021 року по справі № 522/2457/21 (провадження № 1-кс/522/1501/21) на тимчасово вилучене майно: 1 поліетеленовий пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку поміщено в поліетиленовий пакет з № SUD 1009457, опечатано та вилучено, скасувати.
Речові докази по даному кримінальному провадженню:
- речовину білого кольору загальною масою 0,426 г, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст PVP в наданій речовині становить 0,225 г, що поміщена в експертний пакет №5417359, знищити.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1