Справа №489/5824/19
Провадження №1-кп/489/299/21
ВИРОК
іменем України

23 лютого 2021 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002558 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Привільне Баштанського району Миколаївської області, який не має зареєстрованого місця проживання, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 09.08.2013 року вироком Єланецького районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт; 18.11.2014 року вироком Єланецького районного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки; 28.03.2018 року вироком Єланецького районного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки; 28.11.2019 року вироком Центрального районного суду міста Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, остаточно було призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці; 07 липня 2020 року вироком Братського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно було призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

08 липня 2019 року в період часу з 11.00 по 12.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на літній площадці кіоску «Шаурма», розташованого по вул. Космонавтів, 91 в м. Миколаєві, керуючись раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переслідуючи мету незаконного збагачення, розуміючи, що потерпілий ОСОБА_5 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, зі столу таємно викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Microsoft Lumia 640», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 600 гривень, з сім-картами оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, такими своїми діями вчинивши злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачений надавати показання відмовився, визнав усі докази, що є у справі, учасники судового розгляду не оспорюють кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового розслідування, обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині.

Винуватість обвинуваченого підтверджується як його визнанням своєї вини у вчиненні злочину, так і тими доказами, що були зібрані органом досудового розслідування і які обвинувачений визнав в судовому засіданні відповідно до положень ст.349 КПК України.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого, який відповідно раніше неодноразово судимий за злочини корисливого характеру, за місцем проживання характеризується негативно, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що вироком Братського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2020 року обвинуваченого засуджено також за ч.3 ст.185 КК України, який відноситься до умисних тяжких злочинів, за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.2 ст.70 КК України слід призначити остаточне покарання у межах максимального строку, встановленого для позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Братського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2020 року з урахуванням ч.2 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 до строку покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України відбуту частину покарання за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2020 року з 23 жовтня 2019 року до 09 серпня 2020 року та строк попереднього ув`язнення з 10 серпня 2020 року до дня набрання цим вироком законної сили включно день за день.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.

Залишити ОСОБА_5 як власнику мобільний телефон «Microsoft Lumia 640», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя