Справа № 645/7264/18
Провадження № 1-кп/645/134/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2021 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, українця, працюючого друкарем флексографічного друкування ТОВ «Флагман Флексо Фекторі Україна», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 ,18.08.2018 точний час органом досудового слідства не встановлено, знаходився у квартирі АДРЕСА_2 , в який мешкає потерпіла ОСОБА_5 , де у ОСОБА_4 виник злочинний намір на таємне заволодіння мобільним телефоном «Samsung Galaxy J7» у корпусі золотистого кольору, що належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно взяв з тумбочки в одній із кімнат вище зазначеної квартири мобільний телефон «Samsung Galaxy J7» в корпусі золотистого кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3876 від 24.10.2018 складає 4437 грн., та з місця скоєння злочину зник тим самим заволодів вище вказаним мобільним телефоном, який належить потерпілій ОСОБА_5 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 заволодів майном ОСОБА_5 спричинивши останній матеріальний збиток на суму 4437 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3876 від 24.10.2018.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та дав суду показання про обставини вчинення ним 18.08.2018 крадіжки мобільного телефону потерпілої ОСОБА_5 , як зазначено у цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, завдана шкода їй відшкодована в повному обсязі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. В судовому засіданні 04.02.2020 надала пояснення стосовно крадіжки її мобільного телефону за обставин, зазначених у цьому вироку вище.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинено повторно.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілій.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, з місця роботи має позитивну характеристику.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є умисним злочином середньої тяжкості, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Згідно висновків досудової доповіді Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, складеної 19.02.2020, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, а виконання покарання у громаді на думку органу пробації можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду.
На думку суду, призначення покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України при здійсненні контролю за поведінкою засудженого відповідно до положень ст. 76 КК України, з урахуванням фактично встановлених обставин у справі та наведених вище, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю відповідає принципам і правилам призначення покарання, які містяться в нормах ст.ст. 65, 66 КК України.
Також з матеріалів провадження вбачається, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2018 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі та звільнений 27.11.2019 за повним відбуттям покарання.
Крадіжка ОСОБА_4 була вчинена 18.08.2018, тобто до постановлення стосовно нього вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2018. Таким чином, при призначенні покарання за вищевказаний злочин, суд застосовує вимоги ч.4 ст.70 КК України.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
У зв`язку з тим, що потерпілій матеріальна шкода відшкодована повністю, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, в задоволенні цивільного позову відмовити.
Судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи, покласти на обвинуваченого.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 349, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, зарахувавши повністю відбуте покарання, призначене за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2018, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
В задоволенні цивільного позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №3876 від 24.10.2018 в розмірі 429,00 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя-