09.02.2021
Справа № 642/503/21
Провадження № 1-кс/642/340/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, навчається на третьому курсі у Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті на денній формі навчання, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,
встановив:
До слідчого судді надійшло вказане клопотання. В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що приблизно наприкінці січня 2021, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , співпрацюючи з Інтернет - магазином з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут наркотичних засобів та психотропних речовин, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок протиправної діяльності, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «канабіс», приблизною вагою 80 (вісімдесят) грам, з метою подальшого збуту.

В ході подальшого досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , за допомогою всесвітньої мережі Інтернет, а саме кросплатформенного месенджеру «Телеграм», підшукував наркозалежних знайомих осіб, з метою подальшого збуту їм наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім цього, під час досудового розслідування встановлено, що незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_6 , здійснювала як у безконтактній формі, тобто залишаючи наркотичні засоби та психотропні речовини у різноманітних місцях у вигляді схованок, так званих «закладок», так безпосередньо і особисто передавав наркотичні засоби та психотропні речовини під час особистої зустрічі із наркозалежними.

Під час подальшого проведення досудового розслідування встановлено, що 04.02.2021, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїй дій та бажання настання суспільно-небезпечних наслідків, отримав поштове відправлення в якому містився вищевказаний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», та почав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

04.02.2021 приблизно о 14:10, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, в рамках виконання доручення слідчого, ОСОБА_6 був затриманий працівниками ВКП Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області.

04.02.2021 проведено огляди місця подій на ділянці місцевості біля будинку №15- А по вул. Євгена Котляра в м. Харкові, в ході якого ОСОБА_6 видав працівникам поліції 3 (три) полімерних пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані; приладдя для фасування наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме: електронні ваги чорного кольору, гріндер (пристрій для подрібнення речовини рослинного походження), прозорі порожні полімерні пакети з фіксаторами, які ОСОБА_6 використовував у своїй злочинній діяльності, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин по адміністративним районам м. Харкова, в тому числі Холодногірському районі.

Під час подальшого проведення досудового слідства по дійсному кримінальному провадженню, частину вилученої речовини направлено на екерне дослідження за спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів».

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-хімічної експертизи за експертною спеціальністю 8.6 надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом.

04.02.2021 о 14:20 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
05.02.2021 о 11:45 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_6 , свою провину визнав в повному обсязі.
За вказану діяльність ОСОБА_6 , отримував нетрудовий, протиправний дохід, в сумі 6000 грн. за місяць.

В обгрунтування клопотання слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що вказує те, що останній, підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та тяжкість покарання, може змінити місце свого мешкання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, неможна виключати ризик скоєння ним нових кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_6 , тривалий час займається злочинною діяльністю, офіційно не працевлаштований, отримує дохід за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, неможна виключати ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків кримінального провадження. Вищезазначені обставини свідчать, про неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, встановлених чинним законодавством.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини.
Захисник проти клопотання слідчого заперечував, вказуючи, що підозрюваний розкаюється, в силу свого юного віку не розумів, що вчиняє, тому просив не позбавляти його волі та застосувати домашній арешт.
Підозрюваний вину у скоєному злочині визнав, розкаявся, щодо клопотання слідчого підтримав свого захисника.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
В Холодногірському ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000049 від 04 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
04.02.2021 о 14:20 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
05.02.2021 о 11:45 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому тримання під вартою - є найбільш суворим.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Слідчим суддею враховується тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , вік, дані, що його характеризують, а саме, що він раніше не судимий, є студентом Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, має постійне місце проживання, мешкає з батьками.
Вивченням матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, однак це не може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, потреби ж досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у реалізацію прав і свобод підозрюваним, про який йдеться у клопотанні слідчого.
Відповідно до клопотання, слідчим були зазначені такі ризики, як можливість ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ризик скоєння ним нових кримінальних правопорушень, ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків кримінального провадження.
Однак, на переконання слідчого судді, в даному випадку присутній лише ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість вчинення нового правопорушення.
При цьому, до клопотання не додано жодних доказів, які б свідчили про можливість підозрюваного переховуватись, враховуючи, що він вину визнає, розкаюється, має постійне місце проживання, проживає з батьками, навчається, тобто має стійкі соціальні зв`язки. Відсутні докази і того, що ОСОБА_6 буде впливати на свідків, та яких саме. Слідчим також не зазначено, яким чином підозрюваний буде іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи, що він вину визнав та показав співробітникам поліції місце розташування "закладок". Тому ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведені.
Крім того, в клопотанні відсутні обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного.
Слідчий суддя вважає, що наявність підозри не може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки цей запобіжний захід є винятковим.
Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов до переконання про відсутність підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді взяття під варту внаслідок відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.
Отже, оскільки слідчим та прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, у задоволенні клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.
При цьому, згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Разом з тим, слідчий суддя вважає необхідним покласти на ОСОБА_6 обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 діб до 04 квітня 2021 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) цілодобово не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Виконання ухвали доручити Холодногірському ВП ГУ НП в Харківській області.
Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання - 04.02.2021, тобто до 04 квітня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя