Провадження № 1-кс/686/8273/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, в інтересах якої подана скарга - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 29.04.2021 у кримінальному провадженні №000193,

встановив:

09.08.2021 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на повідомлення про підозру від 29.04.2021 у кримінальному провадженні №000193 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В обґрунтування скарги зазначили, що 29 квітня 2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Разом із цим, за позицією адвоката ОСОБА_3 , орган досудового розслідування повідомив про підозру ОСОБА_5 за відсутності достатніх доказів для цього, оскільки у кримінальному провадженні містяться декілька висновків експертиз, у тому числі одного і того самого експерта, які містять протилежні відомості.

Один з таких висновків експерта №10.1-0534:20К від 14.12.2020, за переконанням адвоката ОСОБА_3 , безпідставно покладений в основу пред`явлення підозри водію ОСОБА_5 .

Після звернення до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою стосовно призначення додаткової автотехнічної експертизи з метою виявлення технічної спроможності показань свідка ОСОБА_6 , з показань якого формувалися вихідні дані для проведення зазначеної експертизи, яка на думку, захисника була покладена в основу підозри ОСОБА_5 , у межах кримінального провадження була проведена додаткова автотехнічна експертиза, за висновком якої №СЕ-19/123/4762-ІТ від 20.07.2021 показання ОСОБА_6 з технічної точки зору неспроможні, оскільки не узгоджуються з технічно спроможним положенням автомобіля Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 .

За позицією захисника, указані обставини свідчать про неправильність вихідних даних, які були надані експерту, що у свою чергу зумовлює хибність висновків експерта №10.1-0534:20К від 14.12.2020, свідчать про необґрунтованість підозри та є підставою для її скасування із внесенням відповідних відомостей до ЄРДР.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив суд її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши скаргу, додані до неї матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ст. 276 КПК України, а саме п.п. 1-3 ч. 1 вказаної статті, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

КПК України передбачає можливість оскарження підозри, але при цьому не визначає межі перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у випадках, передбачених статтею 247цього Кодексу.

Із зазначеного слідує, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя повинен перевірити чи виконані вимоги КПК України щодо порядку вручення підозри та викладення відомостей в ній, визначених статтею 277 КПК України.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного "знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють" (пункт 1 частини третьої статті 42 КПК) кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.

Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття «обґрунтованої підозри», тому Суд, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права. Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32).

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Разом із тим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Отже, визначений КПК України стандарт доказування «поза розумним сумнівом» для доведення винуватості стороною обвинувачення особи у вчиненні нею кримінального правопорушення до обґрунтованості підозри на стадії досудового розслідування не застосовується, та відповідно, є нижчим.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Слідчий суддя установив, що слідчими ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000193 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що 01 липня 2019 року, близько 23 години 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat ВЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у салоні якого знаходилися батьки останнього та молодший брат, рухаючись по вул. Петропавлівська, смт. Ярмолинці, Хмельницької обл., зі сторони с. Кадиївка, Ярмолинецького р-ну в напрямку до смт. Ярмолинці, Хмельницької обл.,неподалік ТОВ «Ярмолинецький консервний завод», в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 (далі Правил дорожнього руху) перед зміною напрямку з метою об`їзду перешкоди у вигляді припаркованого на його смузі руху автомобіля «Renault Megan» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки, в порушення п.1.10 Правил дорожнього руху, виїхав на узбіччя автодороги, що не призначене для руху транспортних засобів та порушуючи п. 12.3 Правил дорожнього руху в момент виникнення руху, у вигляді пішохода ОСОБА_7 , який у часу знаходився на узбіччі дороги та спілкувався по телефону, не вжив заходів для зменшення швидкості або зупинки транспортного засобу та допустив наїзд передньою правою частиною керованого транспортного засобу на ОСОБА_7 ..

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_5 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня, дифузно-аксонального пошкодження головного мозку, крововиливу в IV шлуночок головного мозку, мозкової коми II (6-7 б за ШКГ), набряку головного мозку, забою м`яких тканин голови, саден шкіри правої половини голови, правої щоки, правої вушної раковини, садна шкіри підковоподібної форми правої тім`яної ділянки голови, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №114 від 31.10.2019 по своєму характеру відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю;

- множинних поверхневих ран і саден шкіри правого передпліччя, ліктьовго суглобу, правого плеча, правої половини грудної клітини і живота, забійної рани правого ліктьового суглобу, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №114 від 31.10.2019 по своєму характеру відносяться до легкихтілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п. 12.4., п. 12.2., п. 12.3., п. 50.1., п. 13.1. та вимог п. 1.10. «Узбіччя» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає у наступному:

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

- п. 12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

п. 1.10. Терміни, що наведенні у цих Правилах, мають таке значення: «узбіччя» - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами.

Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки траснпортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них гужових возів (саней)».

Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожньою руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Оскаржуване повідомлення про підозру відповідає вимогам ч.1 ст. 277 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №000193 обґрунтованість підозри ОСОБА_5 орган досудового розслідування підтверджує доказами, які дають можливість дійти висновку про те, що останній причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з причетністю його до інкримінованого кримінального правопорушення.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати розслідування кримінального провадження.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 вважає її необґрунтованість в контексті недоведеності її доказами та у поданій скарзі викладає мотиви на спростування здобутих у межах досудового розслідування доказів, у тому числі з посиланням на висновки судових експертиз.

Слідчий суддя зазначає, що за наведених підстав розгляду у межах поданої скарги та обсягу оцінки обставин, з якими законодавець пов`язує обґрунтованість підозри, аналіз, оцінка доказів, на які посилається і наводить аргументи на їх спростування адвокат особи, в інтересах якої подана скарга, не входить до повноважень слідчого судді, а є предметом судового розгляду під час розгляду обвинувального акта відносно особи судом по суті, у разі складення та направлення його стороною обвинувачення.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 29.04.2021 містить дату та час повідомлення про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, викладені у скарзі аргументи стосовно невідповідності повідомленої ОСОБА_5 підозри п.3 ч.1 ст.276 КК України - відсутності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення у якості підстави для задоволення скарги не можуть бути взяті до уваги.

У зв`язку із наведеним, підлягають відхиленню аргументи адвоката ОСОБА_3 в судовому засіданні про те, що саме слідчий суддя у порядку судового контролю за дотриманням прав особи уповноважений у зв`язку із необґрунтованістю підозри, її скасувати.

Разом із тим, із кримінального провадження слідує ,що 06 серпня 2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудове розслідування перебуває на стадії завершення.

У порядку ст..290 КПК України сторонам відкриті матеріали кримінального провадження.

За наведених обставин, доводи адвоката ОСОБА_3 поро невідповідність повідомленої ОСОБА_9 підозри вимогам закону не знайшли свого підтвердження.

Зважаючи на викладене, підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

Керуючись ст.277, п.10 ч.1 ст.303, ч.1 ст.307КПК України, слідчий суддя

постановив:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 29.04.2021 у кримінальному провадженні №000193, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1