Справа № 304/1247/20 Провадження № 1-кп/304/145/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000326 від 17 вересня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
його захисника адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

з обвинувального акту вбачається, що 16 вересня 2020 року обвинувачений ОСОБА_3 проходячи по вулиці Центральній села Порошково Перечинського району Закарпатської області, побачивши на узбіччі дороги скутер марки «Spark», синього кольору із сірими вставками, VIN-код НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта № 298-09-220 від 21 вересня 2020 року становить 6 355 грн, що належав ОСОБА_5 , умисно, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом та відвіз до свого домогосподарства по АДРЕСА_1 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст.289 КК України.

22 лютого 2021 року в м. Перечин між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 досягнуто та укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 визнає свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Також підтвердив, що угоду він укладав добровільно, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Разом зі своїм захисником просив затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що зазначену угоду укладав добровільно, наслідки укладання та затвердження вказаної угоди для нього зрозумілі. Також просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор проти затвердження угоди не заперечив та пояснив, що така відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання визначена з урахуванням особи обвинуваченого, відповідно до положень ч. 1 ст. 289 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до такого.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу є нетяжким злочином.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 289 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання.

Також встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене ч. 1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

У судовому засіданні встановлено, що угода про примирення відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для примирення. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався.

Питання речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження вирішуватиметься у порядку статей 100, 174 КПК України.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 374, 475 КПК України, с у д

У Х В А Л И В :
затвердити угоду про примирення, укладену 22 лютого 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ, а саме мопед марки «Spark», синього кольору, що знаходиться на майданчику тимчасового тримання Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повернути ОСОБА_5 .

Заходи забезпечення кримінального провадження вжиті ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 вересня 2020 року у вигляді арешту майна скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1