ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1628/21
Провадження № 1-кс/210/833/21

"30" березня 2021 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді клопотання: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокуром Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 05.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українець за національністю, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий.
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчому судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 30 березня 2021 року надійшло вищевказане клопотання.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому. Вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є доцільним та забезпечить виконання процесуальних обов"язків.
Підозрюваний не заперечував обґрунтованість підозри та зазначив, що має місце реєстрації, де і проживає. Офіційно не працевлаштований, однак має підробітки, неофіційні, тому просить застосувати нічний домашній арешт, а не цілодобовий. .
Виклад обставин та правова кваліфікація
В провадженні СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 05.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Криворізької південної окружної прокуратури.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по обвинуваченню якого, з 31.10.2019, Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу розглядається кримінальне провадження відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001552 від 12.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, певних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову підозрюється у вчининені корисливого злочину. за наступних обставин

Так, ОСОБА_6 , 02 березня 2021 року, о 22 години 00 хвилин, під час спілкування із потерпілим ОСОБА_7 , якого зустрів проходячи по вулиці Гетьманській у Металургійному районі міста Кривого Рогу, побачив у останнього мобільний телефон яким той користувався. Тоді, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме вказаного вище мобільного телефону, та він, почав супроводжувати потерпілого ОСОБА_7 , підбираючи момент та місце для вдалого викрадення майна останнього.

Таким чином, ОСОБА_6 разом із потерпілим ОСОБА_7 прослідували по АДРЕСА_2 .

Тоді ОСОБА_6 , 02 березня 2021 року, о 22 години 20 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , куди останній прибув разом із потерпілим ОСОБА_7 , маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливою метою, з руки потерпілого ОСОБА_7 відкрито викрав належний останньому мобільний телефон марки «Redmi 9C NFC MidnightGray 3GbRAM 64 GbROM», Imei-1: НОМЕР_1 , Imei-2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта по проведенню судово-товарознавчої експертизи №902 від 11.03.2021 становить 3 671, 94 грн.

Після вчинення даного злочину ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду у сумі 3 671, 94 грн.

Обґрунтування клопотання.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, про що йому було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні № 0000013.
Діяння ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, що відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, відповідно до яких метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор зазначає, що інший більш м`який запобіжний захід не може бути застосований, оскільки підозрюваний ніде не працює, тобто не має засобів для існування, не одружений, дітей на утриманні не має, відносно нього в суді вже розглядається кримінальне провадження. Тому враховуючи вказані обставини, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Мотивація суду
У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.
Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного - особи, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 КПК України повідомлено про підозру, особи, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).
Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 розпочате 05 березня 2021р.
ОСОБА_6 . 26 березня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою про її отримання 26 березня 2021р. Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_8 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Санкція частини 2 статті 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності.
Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин: чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення; чи наявні ризики кримінального провадження; чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам; індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.
За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.
Щодо обґрунтованості підозри
Згідно з статтею 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186КК України, а саме за ознаками: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно».

Для визначення причетності ОСОБА_6 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено: покази потерпілого ОСОБА_7 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протокол огляду місця події від 05 березня 2021 року; постанова про визнання речових доказів; висновок судового експерта про проведення судової товарознавчої експертизи №902; покази свідків ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; протокол огляду місця події від 16 березня 2021 року; покази свідка ОСОБА_11 ; протокол слідчого експерименту.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри, яка пред"явлена ОСОБА_6 .
На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує питання винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, та на підставі оцінки сукупності наданих стороною обвинувачення доказів визначає за стандартом "обґрунтованої підозри" лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Щодо ризиків кримінального провадження
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, враховує високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заявлені ризики заслуговують на увагу.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якої відносить інкримінований злочин до тяжких злочинів і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Ризик переховування та/або втечі (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України) оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
При дослідженні ризику переховування враховується та обставина, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено позбавлення волі до 6 (шести) років. Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 на теперішній час є обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, які розглядається в суді; після вчинення інкримінованих дій зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Вказане свідчить про середній рівень вірогідності переховування, зважаючи на тяжкість покарання, яке може бути застосовано у разі доведення винуватості.
З метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
Обставини, які підтверджують ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначений ризик підтверджується тим, що у підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
ОСОБА_6 будучи обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні та розуміючи, що у разі визнання його винним йому загрожує відповідне покарання, знову підозрюється у вчиненні вже іншого злочину, більш тяжкого. Вказане свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів.
Слідчий суддя погоджується, що існують ризики, передбачені пунктом 1 та 5 частини 1 статті 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор.
Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.
Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до статті 178 КПК України

Згідно зі статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.
Дослідивши представлені сторонами кримінального провадження обставини, слідчий суддя приходить до висновку про вагомість на даному етапі наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України; та враховує, що інкримінований злочин відноситься до тяжких, і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років; а так само й те, що ОСОБА_6 вже має статус обвинуваченого.
Щодо альтернативного запобіжного заходу
Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного у зв`язку із відсутністю осіб, які заслуговують на довіру. Особисте зобов`язання не можуть бути застосовані у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного на волі без контролю за його поведінкою не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.
Приймаючи до уваги встановлені відповідно до статтей 176-178 КПК України обставини, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри за частиною 2 статті 186 КК України, доведення ризиків за пунктами 1 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що цілодобовий домашній арешт є співмірним пред"явленій підозрі та особі підозрюваного.
Запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою дотримання принципу верховенства права. Для попередження встановлених ризиків слідчий суддя вважає необхіднім та достатнім застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Переміщення ОСОБА_6 цілодобово має бути обмежене на час проведення розслідування .
Слідчий суддя також вбачає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризику, які було обґрунтовано раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.
Підстав для застосування домашнього арешту виключно в нічний час не вбачається. Підозрюваним не доведена така необхідність. В той же час, у разі необхідності виходу на роботу, підозрюваний не позбавлений права звернутись за відповідним дозволом до слідчого, прокурора чи суду.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокуром Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 05.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до двох місяців, а саме з 30 березня 2021 року по 26 травня 2021 року включно.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язок не залишати житло цілодобово за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого/прокурора/суду (в залежності від стадії кримінального провадження) на період з 30 березня 2021 року по 26 травня 2021 року включно.
На підставі частини 5 статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні процесуальні обов`язки, :
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора і суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
- повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону (в залежності від стадії кримінального провадження);
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- вжити заходів до пошуку роботи.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передати для виконання органу Національної поліції за місцем його проживання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Роз"яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала підлягає негайному виконанню
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складено та проголошено 31 березня 2021 року о 11год.25хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Суддя: ОСОБА_1