Справа № 303/3605/20
н. р. ст. звіту - 227
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 квітня 2021 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 30.04.2020 до ЄРДР за №0000038 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноперекопськ АР Крим, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , молодшого інспектора прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип А) відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «сержант», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,
з боку сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
інших учасників: потерпілої ОСОБА_6 , представника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 30 квітня 2020 року близько 04.00 год., керуючи автомобілем марки Skoda Octavia р.н. НОМЕР_1 та рухаючись у м. Мукачево Закарпатської області по вул.Миру у напрямку вул. Масарика, навпроти буд.№ 94, порушив вимоги п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів безпечна швидкість, дорожня обстановка, небезпека для руху), п.2.3 (підпункту д), п.п.12.1, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, а саме: створив небезпеку для руху, був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, рухався із перевищенням максимально дозволеної швидкості руху в населеному пункті, що призвело до втрати контролю над керованим автомобілем, в результаті чого допустив наїзд на перешкоду у вигляді бетонної стіни, в результаті чого пасажир керованого ним автомобіля, ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, закритої травми грудної клітки - забою легень, закритої травми черева - підкапсульного розриву підшлункової залози, які ускладнились травматичним шоком, від яких померла.
ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому та показав, що він, дійсно вночі 30 квітня 2020 року в м. Мукачево по вул.Миру, перебуваючи за кермом Skoda Octavia р.н. НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку вул. Масарика, перевищив швидкість в результаті чого допустив наїзд на бетонну стіну внаслідок чого ОСОБА_8 померла.
З урахуванням відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Окрім цього суд визнає пом`якшуючою обставиною часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілій.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить з наступного.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, внаслідок чого ОСОБА_8 було заподіяно тяжких тілесних ушкоджень від яких остання померла. За формою вини вчинений злочин є необережним.
Щодо особи винного, то ОСОБА_3 раніше не судимий, працевлаштований, за місцями роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває.
З урахуванням викладеного, даних про особу ОСОБА_3 у своїй сукупності, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих, суд, приймаючи до уваги думку потерпілої, яка просить суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та досудову доповідь органу пробації, який склавши соціально психологічну характеристику обвинуваченого, вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої суспільної небезпеки, приходить до висновку щодо призначення покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами, зі звільненням від відбування основного покарання, відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
В рамках даного кримінального провадження, відповідно до положень ст.128 КПК України, потерпілою ОСОБА_6 , подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 .
В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує на те, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в результаті якого настала смерть її доньки ОСОБА_8 , вона понесла матеріальні витрати, за виключенням тих, що були компенсовані в рамках страхового відшкодування ТДВ «СК Гардіан», в розмірі 11585,00 гривень, які, посилаючись на вимоги ст.ст. 1166, 1188, 1194, 1201 ЦК, ст.2 ЗУ «Про поховання та похорону справу», та практику Верховного суду України, просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Щодо вимоги компенсації моральної шкоди, потерпіла зазначає на те, що смерть доньки, стала для родини, зокрема для неї, як матері, а також батька, з якими загибла ОСОБА_8 проживала разом, та задля якої вони жили та працювали, важкою психологічною травмою, що призвела до сильних душевних страждань, порушення нормального способу життя, налагодити яке не вдається по теперішній час. Викликані даною непоправною втратою моральні страждання, фізична та душевна виснаженість, стала причиною її, ОСОБА_6 , вимушеного звільнення з роботи та, підґрунтям для початку зловживання чоловіком, батьком загиблої ОСОБА_8 , алкогольними напоями. Зважаючи на зміну якості життя, втрату його сенсу, невтихаючий душевний біль, ОСОБА_6 , керуючись положеннями ст.ст. 32, 56,62 Конституції України, ст.ст. 23, 1166, 1194 ЦК України, просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в розмірі 4000000,00 гривень.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтримала заявлений нею цивільний позов.
Обвинувачений ОСОБА_3 позов в частині матеріальної шкоди визнав повністю, щодо моральної шкоди частково, в розмірі 200000,00 гривень.
Відповідно до ухвали суду від 14 січня 2021 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ТзДВ «Страхова компанія « Гардіан»» від якої до суду надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що ТДВ «СК «Гардіан»», на виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом №АО/1446966, забезпеченим т/з «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , за заявою ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , у відповідності вимог ст. 27 Закону №1961, було здійснено виплату відповідного страхового відшкодування ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в сумі 53359,00 гривень та 25504,20 гривень, після чого було досягнуто згоди про припинення зобов`язань страховика за вказаним полісом.
З врахуванням викладеного, відповідно до ст. 599 ЦК України, ТзДВ «СК «Гардіан»» вважає зобов`язання за полісом №АО/1446966 виконаним в повному обсязі.
Суд, заслухавши учасників судового розгляду вважає, що позов потерпілої підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Зі змісту статті 128 КПК України вбачається, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Згідно із положеннями ч.1 ст.129 КПК України визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. ( стаття 979 ЦК України)
Згідно до ч.1 ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
Відповідно до п.9 ч.1 ст.7 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відноситься до обов`язкових видів страхування. Відносини у цій сфері регламентує ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року (справа №755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд приймає до уваги, що моральна шкода потерпілій спричинена неправомірними діями обвинуваченого, моральні страждання пов`язані з перенесенням потерпілою душевного болю у зв`язку із смертю доньки та порушенням нормального життєвого ритму, в зв`язку з чим, з врахуванням часткового відшкодування обвинуваченим моральної шкоди у розмірі 55000,00 гривень, виплату відповідного страхового відшкодування, приходить до висновку про задоволення позову в цій частині в розмірі 350000,00 гривень.
Що стосується цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди то суд приймає рішення щодо його задоволення виходячи з визнанням його обвинуваченим, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові втрати вартість проведених експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1187, 1194 ЦК України, 206 ЦПК України, 128,129,370, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 04 (чотири) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на 02 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до командування військової частини у якій проходить військову службу, а у разі звільнення з військової служби до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти командування військової частини у якій проходить військову службу, а у разі звільнення з військової служби уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 матеріальну шкоду у розмірі 11585,00 гривень та моральну шкоду у розмірі 350000,00 гривень.
Речовий доказ автомобіль Skoda Octavia р.н. НОМЕР_1 переданий ОСОБА_3 повернути останньому.
Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави судові витрати в розмірі 16344,00 гривень (вартість проведених Львівським НДІСЕ експертиз).
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору

Суддя ОСОБА_1