Справа № 357/4478/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0002835, внесеному до ЄРДР 29.07.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.01.2021 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 309 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
законнийпредставник потерпілої ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

17.07.2020 року приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_3 порушуючи вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, згідно з яким «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії», керуючи мотоциклом марки «Днєпр-11», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перевозив пасажира на задньому пасажирському сидінні ОСОБА_5 та рухаючись по автодорозі М-05 сполученням «Київ Одеса», що на території Білоцерківського району, Київської області, зі сторони м. Києва в напрямку м. Одеса, де на 82 км вказаної вище автодороги порушив вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3 (а, б, г) Правил дорожнього руху України: а) «Перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу»; б) «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі»; г) «Під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів», п. 12.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», п. 31.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації», п. 31.4.5 (б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини», тобто водій ОСОБА_3 , не маючи посвідчення водія, відповідної категорії, був не уважним до дорожньої обстановки та стану транспортного засобу, експлуатував транспортний засіб з технічними несправностями, а саме шина, яка під час руху відбулась розгерметизація заднього колеса, в результаті чого відбулось падіння мотоцикла марки «Днєпр-11» державний номерний знак НОМЕР_1 з подальшим його перекиданням.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «Днєпр-11», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримала тіжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя.
Сукупність допущених водієм ОСОБА_3 порушень вимог п.п. 1.5, 2.1 (а), 2.3(б), 12.1, 31.1, 31.4.5 (б) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
Таким чином, ОСОБА_3 порушив правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
У підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про визнання винуватості, укладену 07.06.2021 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , яку сторони просили затвердити.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Крім того, узгоджено звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитовго строку 3 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2021 року, узгодили призначити остаточне покарання 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, узгоджено звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.
ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним тяжкого злочину, погодився з встановленими обставинами. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, який, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
Потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні зазначили, що заподіяна шкода повністю відшкодована, до обвинуваченого не мають матеріальних та моральних претензій, просили затведрити угоду про визнання винуватості з узгодженою в ній мірою покарання. Також надали суду відповідні письмові заяви.
Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, позитивно характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відшкодував потерпілій шкоду і вона не має до нього жодних претензій, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.
З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, можливості виправлення його без ізоляції від суспільства, вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_3 при укладенні угоди ст. 75 КК України, і звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2021 ОСОБА_3 засуджено за передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України на 5 років позбавлення волі. Також, на підставі ст. 75 КК України, засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки.
Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року в якій колегія зазначила, що якщо особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК України, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК України, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК України.
Враховуючи викладені вимоги закону, а також позицію обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим сторони, узгодили призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Що стосується непризначення обовязкового додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, то судом достименено встановлено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом без посвідчення водія, оскільки не отримував його, а системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 3269 грн.
Речові докази у справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 07.06.2021 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_7 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07.06.2021 року покарання за ч. 2 ст. 286 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2021 року, ОСОБА_3 остаточно визначити покарання 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 3 роки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 3269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1