Справа № 128/1715/21
УХВАЛА
Іменем України

05 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 26.09.2007 Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 162, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

2) 27.06.2008 Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 29.09.2012 по закінченню строку відбування покарання;

3) 06.11.2014 Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту;

4) 25.08.2016 Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі;

5) 28.09.2016 Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 02.02.2018 по закінченню строку відбування покарання;

6) 22.02.2019 Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

7) 08.05.2019 Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України, в якій він просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбуття покарання, оскільки адміністрація установи відбування покарання йому відмовила в погодженні умовно-дострокового звільнення.

На виконання вимоги суду, зазначеної в ухвалі суду про призначення судового розгляду заяви, установою відбування покарання ДУ «Стрижавська ВК (№81)» було надано особову справу засудженого ОСОБА_5 , довідку характеристику на засудженого та довідку щодо стягнень та заохочень.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Суду пояснив, що виправився, про злочини жалкує, працював в установі та в подальшому планує працювати на будівництві. До цього часу не міг офіційно працевлаштуватись в установі, оскільки отримав паспорт, який був втрачений ще до затримання, лише нещодавно. Пояснив, що до нього застосовувались стягнення, але він жалкує про вчинене та більше порушень не допускатиме. Підтримує соціально-корисні зв`язки, а саме дзвонив дружині, мамі, має 3 дітей, з дружиною вони офіційно не одружені та вин подавав заяви про визнання батьківства.

Представник установи відбуття покарання в судовому засіданні при вирішенні клопотання засудженого підтримав подану установою характеристику на засудженого та просив в задоволенні заяви відмовити. Вважає передчасним застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання, так як засуджений офіційно не працевлаштований, виконував разові доручення працівників установи, лише нещодавно йому оформили документи, а саме паспорт та ідентифікаційний номер, так як засуджений раіше з відповідними заявами до адміністрації установи не звертався, лише в цьому році він звернувся за виготовленням документів та із заявами про вивід на роботу не звертався.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого, враховуючи дані про його особу та відсутність працевлаштування в установі, тому вважає, що ОСОБА_5 на даний час не довів своє виправлення.

Вивчивши заяву засудженого, вислухавши його пояснення, з`ясувавши позицію прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 є засудженим вирокомСторожинецького районного суду Чернівецької області від 08.05.2019 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку засудженому ОСОБА_5 рахується з 01.04.2019, кінець строку відбування покарання 04.07.2022.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.01.2019, під час тримання в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, 1 раз заохочувася.

В державну установу «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 05.08.2019, де за час відбування покарання 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема 1 раз поміщався до ДІЗО, та тричі заохочувався, що згідно позиції установи відбування покарання, викладеної у характеристиці засудженого, не свідчить про сталість його виправлення. Засуджений ОСОБА_5 не працевлаштований за власним бажанням, раніше виконував разові доручення по благоустрою установи під контролем адміністрації установи, однак останнім часом не працює та не проявляє ініціативи до соціально-корисної праці. Не конфліктний, підтримує взаємовідносини із засудженими різних категорій. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи та не завжди відповідально ставиться до їх законних вимог. Спальне місце та при ліжкову тумбочку не завжди утримує у чистоті і порядку, не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовує за призначенням. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

Підтримує соціально-корисні зв`язки з співмешканкою, матір`ю, доньками та братом шляхом телефонних розмов, отримав 8 посилок, 1 передачу,1 короткострокове побачення з співмешканкою. Згідно вироку суду має судові витрати за проведення експертизи на суму 1 001 грн, однак виконавчі листи до установи не надходили.

З позиції установи відбування покарань, викладеної в характеристиці засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що засуджений ОСОБА_5 не досяг ступеня виправлення відповідно до ст. 81 КК України, а саме не проявив позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої і правослухняної поведінки, тому адміністрація установи вважає, що застосування ст. 81 КК України до нього є недоцільним.

13.03.2020 комісією установи було відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі, що не стає на шлях виправлення.

13.10.2020 комісією установи було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення.

21.05.2021 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, що не довела своє виправлення.

На профілактичному обліку не перебуває.

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого від 01.07.2021, вбачається, що засуджений отримав 3 дисциплінарних стягнення, а саме 7 діб ДІЗО та 2 догани, останнє дисциплінарне стягнення застосовано 04.12.2020. За час відбування покарання до засудженого було застосовано 3 заохочення, з яких 2 подяки та 1 дострокове зняття раніше накладеного стягнення, останнє заохочення було застосоване 10.07.2020.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого.

Суд бере до уваги, що, ОСОБА_5 перебуваючи в місцях позбавлення волі з 04.01.2019 та безпосередньо у ДУ «Стрижавська ВК (№81)» з 05.08.2019, отримав лише три заохочення та до нього було застосовано три дисциплінарних стягнення, при цьому після застосування останнього дисциплінарного стягнення засуджений не отримав жодного заохочення та дисциплінарне стягнення вважається погашеним лише з 04.06.2021. Суд звертає увагу, що сумлінна поведінка засудженого повинна бути послідовною та тривалою, та при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. При цьому, ОСОБА_5 в установі на даний час та за весь час відбування покарання не був працевлаштований за власним бажанням, будь-яких перешкод для його працевлаштування, в тому числі звернення до адміністрації установи за оформленням документів не за наслідком відбуття більшої частини покарання, а з метою працевлаштування, в судовому засіданні не встановлено. Також суд враховує позицію адміністрації ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)», комісія якої відмовила в застосуванні ст. 82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення та в застосуванні ст. 81 КК України як особі, що не довела свого виправлення.

А тому враховуючи неодноразові судимості ОСОБА_5 , тяжкість вчиненого ним злочину, відсутність відомостей про відшкодування ним судових витрат за вироком суду, його поведінку під час відбування покарання, що свідчить про нестабільність поведінки засудженого, відсутність офіційного працевлаштування, несумлінне ставлення до робіт з благоустрою та відомості, викладені в характеристиці щодо поведінки засудженого, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Таким чином, суд вважає передчасним вирішення питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , тому в задоволенні заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: