Справа № 317/536/20
№/п 1-кп/317/86/2021

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого (неповнолітнього) ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого (неповнолітнього) ОСОБА_7

законного представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000321 від 10.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, неодруженого, не працює та не навчається, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений 22.04.2019 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік

В скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України

В С Т А Н О В И В:
09 березня 2019 року приблизно о 20 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, діючи без попередньої змови із невстановленою в ході досудового розслідування особою, завдав потерпілому ОСОБА_7 не менше одного удару кулаком правої руки та не менше восьми ударів носочною частиною ноги у взутті в область голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді саден лобної ділянки, на повіках обох очей, правої та лівої виличних ділянок, носа, нижньої щелепи, синців в обох навколо-очних ділянках, синця на лівій вушній раковині, рани в лобній ділянці праворуч, забій головного мозку лівої лобної частки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 271/к у сукупності кваліфікуються як середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Надаючи покази суду в судовому засіданні ОСОБА_5 зазначив, що він провину визнає, щиро розкаявся та просив пробачення у потерпілого.

При цьому щодо обставин скоєння правопорушення пояснив наступне:

09.03.2019 року він з приятелями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували на вулиці в с.Біленькому. ОСОБА_11 катався на велосипеді та врізався в ОСОБА_7 . Вони почали штовхати один одного. ОСОБА_9 впав, а ОСОБА_12 , що гуляв разом з ОСОБА_7 став його бити. При цьому ОСОБА_5 побачив, що ОСОБА_7 був зверху ОСОБА_13 в період бійки, а тому бажаючи допомогти ОСОБА_14 , ОСОБА_5 скинув ОСОБА_15 з ОСОБА_14 , а потім допоміг в бійці ОСОБА_9 . ОСОБА_16 пояснив, що наніс удар ОСОБА_15 в область голови кулаком. ОСОБА_15 лежав на дорозі, а він продовжував бити його по низу тулуба, перебуваючи взутим у кросівки. ОСОБА_7 на удари не відповідав. Вважає, що бійку розпочав ОСОБА_14 , а він лише розбороняв.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 09.03.2019 приблизно о 17.00 год. він вийшов зі свого дому та пішов проводити час зі своїми друзями: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з якими він зустрівся у центрі села Біленького, Запорізького району, Запорізької області. B ході спільного проводження часу, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 вирішили піти до нього додому, оскільки йому був потрібний зарядний пристрій для телефону. У зв`язку з цим, приблизно о 20.00 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_12 йшли з вул. Квітневої по вул. Волі с. Біленького. У цей час за ними почали йти двоє хлопців, відомих йому як місцеві жителі - ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Ще один, відомий ОСОБА_7 як ОСОБА_14 (не місцевий), рухався з ними поруч на велосипеді. Спочатку ОСОБА_7 та ОСОБА_12 почули вразливі нецензурні викрики у свій адрес від зазначених осіб, а далі, наблизившись до них, останні почали появляти відкриту фізичну агресію, спричинили ОСОБА_12 безліч ударів. У цей же час ОСОБА_5 та ОСОБА_14 повалили ОСОБА_7 на землю, почали сильно бити обома руками та ногами в ділянку голови та тулуба. Не вчиняючи опору, ОСОБА_7 впав на асфальт, його обличчя було повністю у крові. В подальшому, особа, відома йому як ОСОБА_14 , з розгону, своєю правою ногою у взутті вдарив ОСОБА_7 в ділянку чола, після чого, як йому здалося, він втратив свідомість. Після цієї події ОСОБА_7 знаходився у Запорізькій обласній дитячій лікарні на стаціонарному лікуванні із діагнозами - Закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня тяжкості, запалення забою в субкортикальних відділах лівої тім`яної долі, забої, садна м`яких тканин лобу, правої, лівої виличної області, носу, нижньої щелепи. Параорбітальні гематоми обох очей, забійна рана правої брові.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_12 , який повідомив, що він з ОСОБА_15 були однокласниками. 09 березня 2019 року вони разом гуляли на вулиці приблизно о 18-30 год. Трохи прогулявшись він та ОСОБА_15 вирішили піти до дому к Нужному. Вони близько 20:00 йшли по вул. Волі. У цей час за ними почали йти двоє хлопців, відомих як місцеві - ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Ще один, відомий як ОСОБА_14 (не місцевий), катався поруч на велосипеді. Шевченко, їдучі на велосипеді, умисно врізався у ОСОБА_7 . У цей же час ОСОБА_5 та ОСОБА_14 повалили ОСОБА_7 на землю сильно били його ногами в область голови. ОСОБА_7 лежав у крові та не вчиняв опору. Волошин першим вдарив ОСОБА_21 кулаком в підборіддя. ОСОБА_22 від удару впав на землю, та можливо втратив свідомість. Волошин був у кросівках та потім бив ОСОБА_15 в голову, по щелепі ногами. Ударів при цьому наніс багато. ОСОБА_15 лежав обличчям до гори. ОСОБА_9 в цей час наносив удари ОСОБА_23 . При цьому свідок не втратив свідомості та здійснював опір. Шевченко при цьому бив ОСОБА_15 . Нужний бачив, що удар з розбігу по голові ОСОБА_15 наніс ОСОБА_14 . Прізвище нападника свідок узнав від слідчого. Бійка була тривалістю до 10 хвилин. Потім нападники стали відходити, але ОСОБА_14 та ОСОБА_16 повернулися, забрали шапку. Волошин при цьому висловив погрози, що у випадку заяви до правоохоронних органів зі свідком та потерпілим розправляться. ОСОБА_15 при цьому лежав на асфальті, спробував піднятися. Нужний допоміг ОСОБА_15 встати, та привів його до сусідів, звідки вони зателефонували батькові ОСОБА_15 . Викликали швидку та швидка відвезла ОСОБА_15 до лікарні. Два тижні ОСОБА_15 знаходився на стаціонарному лікуванні, а потім ще лікувався вдома. Йому нанесли не менше 10 ударів в область голови. На думку свідка нападники всі були нетверезі. Колонка, яку забрали нападники знаходилася в портфелі у ОСОБА_15 .

Пронаналізувавши надані суду пояснення ОСОБА_5 , покази свідків та потерпілого, суд приходить до висновку, що з боку ОСОБА_5 відсутнє визнання провини та щире каяття.

Вибаченням перед потерпілим обвинувачений лише бажає отримати поблажливість з боку суду при винесенні покарання, а не кається.

Провина ОСОБА_5 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

Витягом з ЄРДР від 10.03.2019 року про внесення відомостей про скоєння відносно ОСОБА_7 правопорушення, що кваліфіковане за ч.1 ст.122 КК України (т.1 а.с.131-132).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.03.2019 року від матері потерпілого ОСОБА_8 . В своїй заяві законний представник потерпілого одразу зазначила осіб, які скоїли правопорушення, а серед них зазначила ОСОБА_5 (т.1. а.с.133).

Протоколом огляду місця події від 09.03.2019 року, відповідно до якого були знайдені сліди крові на відкритій ділянці місцевості поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де за поясненнями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 були нанесені тілесні ушкодження її неповнолітньому синові ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , які також витягнули з рюкзака її сина портативну колонку. (т.1 а.с.134,135). До протоколу надано фототаблицю.

Протоколом слідчого експерименту від 02.09.2019 року за участю ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_8 , згідно якого встановлено, що 09.03.2019 приблизно о 20:00 потерпілий разом зі свідком ОСОБА_12 ішли до останнього за місцем мешкання по АДРЕСА_2 . Вони зустріли місцевих мешканців с. Біленьке Запорізького району Запорізької області- ОСОБА_24 та ОСОБА_5 , а також з вказаними особами поруч був громадянин, відомий на прізвище ОСОБА_14 , який рухався на велосипеді. Шевченко умисно здійснив зіткнення на велосипеді в ногу потерпілого, та в подальшому ОСОБА_16 завдав прямий удар кулаком в ділянку підборіддя потерпілого, від чого останній впав на землю та втратив свідомість. Коли потерпілий прийшов до тями від ОСОБА_23 він дізнався, що вказані особи (усі троє) завдавали множинні удари кулаками обох рук та ногами потерпілому. До протоколу додається: DVD-диск з відеозаписом ходу проведення слідчого експерименту. (т.1 а.с.138-145), який був оглянутий відповідно до протоколу огляду предмету 02.09.2019 року слідчим (т.1 а.с.146) та визнаний речовим доказом по справі постановою слідчого від 02.09.2019 року (т.1. а.с.147).

Згідно виписки із медичної карти ОСОБА_7 у нього діагностовано ЗТЧМТ, забій головного мозку середнього ступеня тяжкості, вогнище забою в субкортикальних відділах лівої тім`яної долі. Забої, садна м`яких тканин лоба, правої, лівої щелепної області, носа, нижньої щелепи. Параорбітальні гематоми обох очей. Забійна рана правої брові. Вказані тілесні ушкодження зафотографовані надані на ілюстративній таблиці. (т. а.с.148-150).

Згідно висновку експерта № 271/к від 25.11.2019 року:

1. Садна лобної ділянки, на повіках обох очей, правої та лівої виличних ділянок, носа, нижньої щелепи, синці в обох навколо-очних ділянках, синець на лівій вушній раковині (за даними медичної документації), рана наслідком загоєння якої був виявлений рубець в лобній ділянці праворуч, забій головного мозку лівої лобної частки у ОСОБА_7 у сукупності кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.2.2.1.в.«Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»).

2. Дані ушкодження утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого предмету (предметів).

3. Давність утворення тілесних ушкоджень формально не суперечить строку, вказаному в обставинах справи, медичної документації, та зі слів освідуваного. Достовірних ознак загоєння, які свідчили б про невідповідність тілесних ушкоджень заявленій даті травмування не виявлено.

4. Виникнення виявлених ушкоджень у гр. ОСОБА_7 можливо при будь-якому взаєморозташуванні потерпілого відносно нападника за умови доступності зон ушкоджень для травматичних впливів в кожен конкретний момент часу.

5. Утворення комплексу тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_7 при одноразовому падінні на тупу плоску поверхню виключається.

6. Враховуючи локалізацію, кількість та взаєморозташування наявних ушкоджень у громадянина ОСОБА_7 йому було нанесено не менше 9-ти травматичних впливів у вказані ділянки тіла потерпілого.

7. Через відсутність в наданій медичній документації морфологічних характеристик тілесних ушкоджень (колір, розмір, форма), відповісти на питання про послідовність нанесення ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 не видається можливим.

9. Виявлені ушкодження у гр. ОСОБА_7 знаходяться в зонах доступних для руки потерпілого.

(т.1 а.с.151-162).

Згідно висновку судово-медичної комплексної експертизи № 465/к від 26.12.2019 року у потерпілого ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: садна лобної ділянки, на повіках обох очей, правої та лівої виличних ділянок, носа, нижньої щелепи, синці в обох навколо-очних ділянках, синець на лівій вушній раковині, рана наслідком загоєння якої був виявлений рубець в лобній ділянці праворуч, забій головного мозку лівої лобної частки.
Всі виявлені ушкодження обличчя та голови утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупих твердих предметів, індивідуалізуючи ознаки яких не відобразилися.
Механізм травмування ОСОБА_7 , згідно показань свідка ОСОБА_12 , показань ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту за його участі та його особистих показань можна розподілити на два етапи:
«Шевченко» ідучи на велосипеді врізався в потерпілого;
« ОСОБА_25 » та «Шевченко» повалили потерпілого на землю та почали наносити ногами удари у ділянку голови. «Шевченко» з розгіну наніс удар потерпілому правою ногою (у взутті) в лобну ділянку голови.
З огляду на принциповий збіг за локалізацією травматичних впливів (ділянка голови), характер травмуючих предметів (ноги діють при нанесенні ударів як тупі тверді предмети), неодноразовість травматичних впливів, комісія експертів вважає, що можливість нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 за механізмом на який він вказує у допиті, при проведенні слідчого експерименту за його участі та вказує свідок ОСОБА_12 - не виключається.
Свідок та потерпілий не вказують із якою частиною тіла потерпілого відбувся контакт велосипедом, а відповідно даний механізм травмування не може бути оцінений комісією. (т.1. а.с. 163-175)
З огляду на викладені висновки судово-медичних комісійних експертиз суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_26 , який пояснив, щовін 09 березня 2019 року разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_14 гуляли по с.Біленькому. Стверджував, що він особисто алкогольні напої не вживав, а щодо ОСОБА_5 , то це йому не відомо, при ньому ОСОБА_16 не пив алкоголь. Шевченко був на велосипеді та врізався в ОСОБА_7 , який йшов разом з ОСОБА_12 . Бійку розв`язав ОСОБА_14 . Відбулася сутичка, в якій ОСОБА_26 бився з ОСОБА_12 , а ОСОБА_15 з ОСОБА_14 . ОСОБА_15 з ОСОБА_14 билися на дорозі, та як бачив ОСОБА_26 . ОСОБА_7 знаходився при цьому зверху Шевченка. ОСОБА_5 бажав допомогти та спочатку він в бійці зіштовхнув ОСОБА_12 з ОСОБА_26 , а потім наніс ОСОБА_7 більше двох ударів в область тулуба, ребер та обличчя, біля вуха. ОСОБА_5 своїми діями допоміг також в бійці з ОСОБА_12 .. ОСОБА_9 з ОСОБА_16 після побиття пішли, а ОСОБА_14 повернувся та став далі бити ОСОБА_7 , стрибати по ньому.

Зазначені покази спростовуються висновками досліджених судово-медичних експертиз, які не були ніким оспорювані та суд вважає їх належними, допустимими та достовірними доказами.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 43 від 05.02.2020 року ОСОБА_5 у ситуації, що досліджується у момент здійснення інкримінованого йому кримінального правопорушення не виявляв характерних феноменологічних ознак будь-якого особливого емоційного стану, що має юридичне значення та який здійснював суттєвий вплив на його поведінку, міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в досліджуваній ситуації, усвідомлювати реальний зміст дій. (т.2. а.с.17-25)

В судовому засіданні представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 від позовних вимог відмовилась, оскільки обвинувачений відшкодував спричинену шкоду. В наданій розписці зазначила, що матеріальних претензій не має.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), був засуджений за крадіжку в групі зі свідком ОСОБА_26 , характеризуючі особистість обвинуваченого обставини скоїв правопорушення у неповнолітньому віці, офіційно не працює та не навчається.

Суд враховує думку потерпілого ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_8 , які наполягали на суворому покаранні у вигляді реального позбавлення волі.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого, є неповнолітній вік скоєння правопорушення. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.

Суд приходить до висновку, що достатнім буде покарання з випробуванням із застосуванням ст.104 КК України та ст.70 ч.4 КК України, тому що ОСОБА_5 за вироком Запорізького районного суду Запорізької області 22 квітня 2019 року засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на один рік, а за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку то в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, на підставі якої призначити йому покарання:

у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України в строк покарання частково приєднати покарання за попереднім вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.04.2019 року за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на два роки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти вказаний уповноважений орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, а також додатково покласти такі обов`язок:
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з часу набуття вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Речовий доказ портативну колонку переданий на зберігання ОСОБА_8 вважати переданим за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1