Справа № 466/967/20
В И Р О К
іменем України

14 червня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5

сторони судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_7

кримінальне провадження 1-кп/466/185/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000001 від 27.01.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької обл., м. Шаргород, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця коледжу сержантського складу НАСВ ім. Гетьмана Сагайдачного, у званні курсант, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

встановив:

ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військового ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причини не повернувся до військового коледжу сержантського складу НАСВ ім. Гетьмана Сагайдачного з відпустки та в період з 28.08.2018 року по 18.11.2019 року перебував за межами місця проходження військової служби, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно не повернувся із відпустки у зв`язку із сімейними обставинами. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України доведена повністю.
Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем без поважних причини не повернувся до військового коледжу сержантського складу НАСВ ім. Гетьмана Сагайдачного з відпустки та в період з 28.08.2018 року по 18.11.2019 року перебував за межами місця проходження військової служби.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щире каяття у вчиненому як обставину, що пом`якшує покарання, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням: матеріальну шкоду кримінальним правопорушенням не заподіяно.
Таким чином суд вважає, що покарання ОСОБА_7 необхідно обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 / одного / року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 , 19.03.1999 року обов`язки:
- періодично прибувати для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -
http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

СуддяОСОБА_1