ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/335/21 Справа № 182/6356/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року про відмову у відкритті провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про звернення судового рішення до виконання, завершення кримінальної справи №1-19/02, звільнення від відбування покарання чи заміну покарання більш м`яким, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року було відмовлено у відкритті провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про звернення судового рішення до виконання, завершення кримінальної справи №1-19/02, звільнення від відбування покарання чи заміну покарання більш м`яким.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що подане ОСОБА_7 клопотання не підсудне Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області, оскільки він відбуває покарання в ДУ Дніпровська виправна колонія №89, у своєму клопотанні просить суд вирішити питання виконання вироку про звільнення від покарання чи заміну покарання більш м`яким, у зв`язку з чим суд першої інстанції зробив висновок про необхідність повернення вказаного клопотання засудженому для подання до суду за місцем відбування покарання.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив звільнити його від покарання у виді довічного позбавлення волі, або замінити йому довічне позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у своєму клопотанні він зазначає про порушення кримінально-процесуального порядку звернення до виконання вироку, який набрав законної сили, а не просить вирішити питання виконання вироку.
Засуджений вважає, що він безпідставно перебуває під вартою, оскільки суд першої інстанції не надіслав розпорядження про виконання вироку в установу, на яку покладено обов`язок щодо виконання вироку, чим порушив порядок звернення вироку до виконання.
Засуджений вважає, що Дніпровський апеляційний суд має закінчити кримінальну справу та звільнити його від покарання у зв`язку із закінченням строків давності звернення до виконання вироку, або замінити йому довічне позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 537 КПК України, передбачений вичерпний перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків і порядок вирішення цих питань регулюється статтею 539 КПК України.

Згідно клопотання засудженого ОСОБА_7 , поданої до суду першої інстанції, останній просить: визнати кримінальну справу №1-19/02 незавершеною у зв`язку з не надсиланням Апеляційним судом Дніпропетровської області після набрання вироком законної сили і повернення справи з Верховного Суду України свого розпорядження про виконання цього вироку від 15 квітня 2002 року та у зв`язку з не надсиланням ним після цих подій копії цього вироку органу, на який покладено обов`язок виконати вирок в частині засудження його до довічного позбавлення волі (у зв`язку з незавершеною процедурою звернення вироку до виконання); визнати незавершену кримінальну справу №1-19/02 такою, що була передана для зберігання до архіву суду передчасно, з порушенням встановленого порядку; закрити кримінальну справу №1-19/02 шляхом звільнення його від покарання у виді довічного позбавлення волі у зв`язку із закінченням строків давності звернення до виконання обвинувального вироку або шляхом заміни довічного позбавлення волі на певний строк; визнати, що органи державної влади та службові особи, під вартою яких утримувався і утримується під вартою та був позбавлений ними свободи, починаючи з 06 січня 2002 року не мали в наявності відповідного судового рішення, рішення адміністративного органу або іншого передбаченого законом документа, тому на підставі цього визнати, що він незаконно перебував в місцях попереднього ув`язнення і позбавлення волі; звільнити його з під-варти у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, для утримання під вартою або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб під час провадження по справі №1-19/02.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2002 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за п.п. а, г ст.93, ч.3 ст.142 КК України (1960 року), ч.2 ст.263 КК України (2001 року) до довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Ухвалами колегії суддів Судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах від 23 липня 2002 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2002 року залишено без змін.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи у відкритті провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції залишив поза увагою те, що Апеляційний суд Дніпропетровської області, який ухвалював вирок від 15 квітня 2002 року стосовно ОСОБА_7 , в ході реформування судової системи припинив свою роботу 03 жовтня 2018 року та не має правонаступника, в той час як злочин було скоєно ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , яка відноситься до територіальної підсудності Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Колегія суддів вважає, що вирішення питання про те, до якого саме суду подавати клопотання про звернення судового рішення до виконання, завершення кримінальної справи №1-19/02, звільнення від відбування покарання чи заміну покарання більш м`яким, є правом засудженого ОСОБА_7 .
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з поверненням клопотання засудженого ОСОБА_7 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для прийняття процесуального рішення.
Керуючись ст.ст.407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року про відмову у відкритті провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про звернення судового рішення до виконання, завершення кримінальної справи №1-19/02, звільнення від відбування покарання чи заміну покарання більш м`яким задовольнити частково.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року про відмову у відкритті провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про звернення судового рішення до виконання, завершення кримінальної справи №1-19/02, звільнення від відбування покарання чи заміну покарання більш м`яким скасувати.
Повернути клопотання засудженого ОСОБА_7 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для прийняття процесуального рішення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4