"08" липня 2021 р. Справа № 363/2597/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за № 0000697, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за № 0000697.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на те, що слідчим відділенням розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000697 від 27.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2021 року близько 21 години 40 хвилин ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Renault» моделі «Sandero», номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, рухаючись в смт Іванків по вул. 8-го Березня в напрямку вул. Михайлівська, не вибрав безпечної швидкості руху, проявивши неуважність під час керування, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , навпроти господарства АДРЕСА_1 , який вибіг з права на ліво відносно руху автомобіля. В наслідок ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Київської міської дитячої клінічної лікарні №2.
26.06.2021 року в період часу з 22 години 20 хвилин по 23 годину 40 хвилин, відповідно до вимог ч.3 ст.233 КПК України, слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 проведено огляд місця події, а саме: відкритої ділянки місцевості, що знаходиться навпроти господарства №37 по вул. 8-го Березня в смт Іванків, автомобіля «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Після закінчення огляду місця події 26.06.2021 року, шматки пластику, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вилучено до Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, автомобіль «Renault «Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 вилучено до майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів, що знаходиться за адресою: смт Іванків, вул. Київська, 25.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 .
Автомобіль «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, на кузові якого маються сліди його вчинення, які є доказом його вчинення та може бути використаний, як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.
27.06.2021 року слідчим винесено постанову про визнання автомобіля «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим у досудового слідства виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.
Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження необхідне для забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення судових експертиз в рамках розслідування даного кримінального провадження.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.
Адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_8 , в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про арешт майна з наступних підстав. Звертаючись до суду з клопотанням про арешт автомобіля прокурором не надано копії документів, які підтверджують його повноваження у даному кримінальному провадженні у відповідності до статей 37, 110 КПК України. Витяг з кримінального провадження не є документом, який підтверджує повноваження прокурора. Крім того, згідно копії протоколу огляду місця події від 26.06.2021 року, слідчим зазначено, що на автомобілі «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 пошкоджень візуальних не виявлено. Таким чином, клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання у відсутність прокурора.

Заслухавши адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_8 , дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту, слідчий суддя дійшов до наступного.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначено в клопотанні, арешт на майно необхідно накласти з метою забезпечення його зберігання та використання як речового доказу у справі.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно до ст.172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В обґрунтування правової підстави необхідності накладення арешту майна, прокурор посилається на те, що автомобіль «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, на кузові якого маються сліди його вчинення, які є доказом його вчинення та може бути використаний, як доказ фактів і обставин, що встановлюються.
Як вбачається з матеріалів справи за клопотанням про арешт майна, а саме з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.06.2021 року, що на автомобілі «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 візуальних пошкоджень не виявлено.
Таким чином, обґрунтовуючи своє клопотання про арешт майна слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на майно, крім того слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у відповідності до вимог статті 132 КПК України.

Крім того, відповідно до вимого чинного Кримінально-процесуального Законодавства, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.
Також, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, що автомобіль «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання, воно не містить переліку наявних ризиків, що доводять необхідність такого арешту, у клопотанні прокурора відсутні доводи про те, що незастосування заборони у вигляді арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та немотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону.
Вищезазначене майно не відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, тому підстави для накладення арешту на зазначене майно відсутні.
За змістом положень КПК України обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя відмовляє у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано особою, що подала клопотання.
Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозра за вказаним кримінальним провадженням нікому не пред`явлена, матеріали кримінального провадження слідчому судді не надані. Клопотання про арешт майна не конкретизоване.
З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що не доводить необхідність арешту майна, з метою вказаною у клопотанні.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.
Частиною 2 статті 37 КПК України передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, зазначених ч.ч.4, 5 ст.36, ч.3 ст.37, ч.3 ст.313, ч.2 ст.341 КПК України.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також, коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення, що передбачено ч.6 ст.110 КПК України.
Таким чином, постанова про призначення прокурора, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст.36 КПК України, у кримінальному провадженні, є обов`язковою. При цьому, слідчий суддя зазначає, що витяг з ЄРДР без відповідного процесуального рішення керівника прокуратури, не наділяє прокурора повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування.
В матеріалах клопотання відсутня постанова керівника органу прокуратури, яка б наділяла прокурора ОСОБА_4 повноваженнями у кримінальному провадженні №0000697 від 27.06.2021 року.
Враховуючи вище викладене та керуючись статтями 131, 132, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотанні прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 13.07.2021 року о 14-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1