Справа №243/5508/20
Провадження № 1-кп/243/265/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів, в залі № 3 Слов`янського міськрайонного суду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000991 від 16.05.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, уродженця с. Гладоси, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2020 приблизно о 16 годині 45 хвилин, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 знаходились на територій домоволодіння АДРЕСА_2 де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_9 виник умисел на нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , приблизно о 16 годині 45 хвилин 16.05.2020, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, схопив до рук невстановлений в ході досудового розслідування предмет, схожий на фрагмент каміння та кинув вказаний предмет в потиличну ділянку голову ОСОБА_7 .

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_7 було спричинено закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, підшкірну гематому в тім`яно-скронево-потиличній області справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуюча для свого лікування терміну понад 6 діб але не більше 21 доби.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 16 травня 2020 року, приблизно о 15 годині 40 хвилині, перебуваючи у себе дома за адресою АДРЕСА_2 , вона вийшла на двір та побачила, що на територію її земельної ділянки з сусіднього двору, який належить ОСОБА_9 , забігли три свині. Вона одразу повідомила про це своєму сину ОСОБА_10 . Коли син вийшов, вони разом стали заганяти свиней у двір ОСОБА_9 . Поки вони з сином заганяли свиней, потерпіла побачила ОСОБА_9 , у нього щось було в руках, він також загнав двох свиней до себе у двір. Коли залишилась одна свиня, вони з сином намагались її вигнати. Коли вона бігала за свинею, в руки взяла сапу, щоб заганяти свиню, вона її сапою вдарила. ОСОБА_9 підірвав частку забору та забрав свиню. Поки вона з сином заганяли свиней, обвинувачений говорив в їх сторону образливі слова, оскільки вони мають погані стосунки. Під час цих подій, ОСОБА_10 також говорив образливі слова ОСОБА_9 у відповідь, вони разом сварились. Потерпіла вказала, що можливо вона кинула у обвинуваченого землею, але вважає, щ не попала в нього, вона також кричала на ОСОБА_9 . Вона взяла сапу та пригрозила ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_9 почав замахуватися лопатою, вона поставила сапу, та ОСОБА_9 вдарив по сапі. ОСОБА_10 покликав її додому, коли вона пішла в бік дому, почула як щось летить в її сторону, потім побачила спочатку кусок шиферу, потім палку, вона зробила шаг та впала від удару каменем. Під час удару, вона біля на ганку будинку. Коли отримала удар, до ОСОБА_9 вона була спиною, як він кидав предмети вона не бачила. Також вказала, що ОСОБА_9 не наносила тілесних ушкоджень, він знаходився за забором в метрі, а відносно неї паркан був десь півтора метри. Вона втрачала свідомість, а коли прийшла до тями, то була вже дома, невістка ОСОБА_11 почала надавати їй первину допомогу, визвали машину швидкої допомоги потім їй робили рентген, поставили діагноз та запропонували залишитись в лікарні, але вона поїхала додому, де вона лікувалася, та її відвідував лікар. Після цього випадку з ОСОБА_9 вона не розмовляла. Під час сусідського проживання з обвинуваченим вона неодноразово викликала поліцію у зв`язку зі сварками з ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що потерпіла ОСОБА_7 є його матір`ю, в родинних стосунках з обвинуваченим не знаходиться. Вказав, що на той час, вже неодноразово свині обвинуваченого забігали на їх ділянку. За рік до цього був також прорив паркана та свині забігали у їх двір, ОСОБА_10 попереджав сусіда ОСОБА_9 щоб такого більше не було. 16 травня 2020 року, мати забігла додому та повідомила йому, що свині сусіда забігли у двір, він побіг відкривати ворота, щоб вигнати свиней. На городі залишилась одна сусідська свиня, також там зустрів сусіда ОСОБА_9 , який стояв за забором на своїй ділянці. Потерпіла бігала за свинею, в руках у неї була сапа, якою вона один-два рази вдарила свиню. ОСОБА_9 підірвав паркан, та свиня забігла до нього на територію. Поки мати бігала за свинею з сапою, ОСОБА_9 замахувався лопатою та вдарив лопатою по сапі, яка від удару тріснула. Після того як свині були на території ОСОБА_9 , ОСОБА_10 сказав матері йти додому та сам пішов закрити ворота. ОСОБА_10 побачив як ОСОБА_9 кинув в мати кусок шиферу, мати пригнулася, свідок зробив обвинуваченому зауваження, та велів матері заходити додому, в цей же момент ОСОБА_10 почув як летить предмет, побачив, що ОСОБА_9 кинув камінь білого кольору, мати крикнула, та він побачив як вона лежить на землі. ОСОБА_9 в цей час був у семи-восьми метрах від потерпілої. Він покликав дружину, яка знаходилась у будинку, щоб надати матері першу медичну допомогу. Після чого викликали швидку та поліцію. Також зазначив, що до цього дня ОСОБА_9 часто погрожував йому, його жінці, дітям та потерпілій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав в повному обсязі. Пояснив, що до 16.05.2020 року між ОСОБА_7 , його сином ОСОБА_10 та ним виникали конфлікти. ОСОБА_10 неодноразово виливав стічні води під вікна ОСОБА_9 , не бажав відновлювати паркан, через який неодноразово пробігали вуличні собаки, яких ОСОБА_10 лякав шумовими гранатами. Що стосується подій 16 травня 2020 року, обвинувачений пояснив, що в той день перебуваючи на своєму дворі займався полагодженням паркану з сусідською територією. Маленький порося перебіг через дірку в паркані із металевої сітки. Його сусідка ОСОБА_7 , почала бігати за поросям с сапкою в руках, била цією сапкою порося, перебила дерев`яну рукоятку сапки о порося. ОСОБА_9 просив порося не бити, а заганяти на його територію, він підняв паркан. Коли порося забігло у його двір, ОСОБА_9 хотів полагодити дірку в паркані, але ОСОБА_7 в нього кинула металеву частину сапки, яка залишилась на його території ділянки та замахувалася дерев`яною частиною. Потім почала кидати на його територію куски щифера, але в нього не попала. Тілесні ушкодження ОСОБА_7 він не спричиняв. Коли він відійшов від паркану до входу у дім, почув крики ОСОБА_7 , вона крикнула «Ай, больно, голова!», побачив через паркан, що потерпіла лежить на землі, лежала на відстані від нього приблизно 15 метрів. Що трапилось з потерпілою не бачив, побачив тільки коли вона вже лежала, побачив, як ОСОБА_10 підняв потерпілу та допоміг сісти, потім вибігла невістка потерпілої. З потерпілою був її син, ОСОБА_10 , він також намагався загнати порося, та лаялись один на одного. Тілесних ушкоджень один одному не наносили. Раніше потерпіла часто погрожувала обвинуваченому поліцією, що посадить в тюрму його, обвинувачений прийняв це як провокацію. Він ніколи не причиняв тілесних ушкоджень а ні потерпілій, а ні членам її сім`ї.

Конфлікт 16 травня 2020 року відбувався біля паркану на кордоні між земельними ділянками ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , він не переходив на її ділянку. З потерпілою ОСОБА_7 на її території був ОСОБА_10 , який погрожував обвинуваченому що натравить собаку на порося. Він не міг залагодити цей конфлікт. Вказаного кримінального порушення не вчиняв.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 , надані в судовому засіданні про те, що він не вчиняв кримінального правопорушення, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення, так як його показання в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

В пункті 274 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: якість доказів також береться до уваги, а також те, чи породжують обставини, за яких вони були здобуті, будь-які сумніви щодо їхньої надійності й точності.

За змістом ст. ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Крім цього, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.

Суд обґрунтовує вирок виключно на доказах, розглянутих у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.

Доказування - це єдиний спосіб встановлення об`єктивної істини в кримінальному судочинстві. Поки не доведені обставини скоєння злочину, не можна сказати, що вони були, мали місце насправді.

З приводу того, що доведення є єдиним способом для встановлення істини у Кримінально процесуальному кодексі України вказано: "Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена».

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла підтвердження, про винуватість останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення свідчать наступні докази, дослідженні в судовому засіданні та ретельно перевірені і оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:

- Відповідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0000991 від 16.05.2020 року, за заявою ОСОБА_7 внесені відомості про кримінальне правопорушення, а саме 16 травня 2020 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_7 перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , отримала тілесні ушкодження (а.к.п.45);

- Відповідно Протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 травня 2020 року, потерпіла ОСОБА_7 просить прийняти міри до гр. ОСОБА_9 , який проживає АДРЕСА_1 , який 16 травня 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин заподіяв їй тілесні ушкодження за місцем мешкання. Бажає пройти судову медичну експертизу (а.п.к.46);

- Протоком проведення слідчого експерименту від 01 червня 2020 року, з фототаблицею, за участю потерпілої ОСОБА_7 , слідчого, статиста та двох понятих. Відповідно до

якого, потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що у неї є сусід, ОСОБА_9 , який провокує конфлікти з членами її сім`ї. Так, 16 травня 2020 року ОСОБА_7 перебувала за місцем свого проживання разом зі своєю сім`єю. Перебуваючи в будинку приблизно о 16 годині 45 хвилин вона почула гавкіт її собаки і вийшла на город, де побачила сусідських свиней, які прорвали огорожу і рилися в її городі, у кількості 12 штук кожна вагою від 150 кг. до 200 кг., які належать сусіду ОСОБА_9 .. Побачивши свиней, потерпіла покликала свого сина на допомогу, та з сином стали виганяти свиней з городу. ОСОБА_9 прибіг до паркану зі свої сторони території та кричав, щоб не били свиней. Підірвав паркан, щоб загнати свиней на свою територію. В руках у ОСОБА_9 була вигрібна велика лопата, якою він замахувався на потерпілу, з метою самозахисту виставила сапку, яку ОСОБА_9 переламав лопатою. Потів став кидати в неї фрагменти шиферу. Та потім він кинув камінь в потерпілу, який прилетів в ділянку потилиці з правого боку. Після отриманого удару вона відразу втратила свідомість. Прокинулась в руках у невістки ОСОБА_12 , коли вона вела потерпілу в будинок. Ніяких тілесних ушкоджень вона ОСОБА_9 не наносила (а.к.п.51-54). Зауважень з приводу переглянутого протоколу та фототаблиці у сторін кримінального провадження не надійшло.

У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведеного слідчого експерименту оскільки він був проведений у відповідності до положень ст. 240 КПК України, в умовах абсолютної безпеки для життя і здоров`я осіб, які брали в них участь, без приниження їх честі та гідності та крім того в умовах, максимально наближених до тих, в яких відбувалися досліджувані події.

- Відповідно до протоколу огляду від 24.06.2020 року разом з фото таблицею, за участю потерпілої та двох понятих, за адресою АДРЕСА_2 , територія огороджена парканом, вхід через металеву хвіртку, поруч з будівлею розташована будівля сарай, за будинком розташовано город. Паркан, що розташовується між територією домоволодіння АДРЕСА_2 та сусідським домоволодінням АДРЕСА_1 виготовлений з сітки, висотою 150 см.(а.к.п.62-65). Зауважень з приводу переглянутого протоколу та фото таблиці у сторін кримінального провадження не надійшло. Огляд місця події проведено відповідно ст.237 КПК України.

- Відповідно до Висновку експерта №182 від 22 травня 2020 року Слов`янського відділення судово-медичної експертизи КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» проведеної гр-ки ОСОБА_7 , вбачається, що виявлена при судово-медичній експертизі закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, підшкірна гематома в тім`яно-скронево-потиличній області справа утворилась від дії твердого тупого предмету за механізмом удару, можливо в зазначений термін та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуюча для свого лікування терміну понад 6 діб але не більше 21 доби. В даному випадку термін лікування громадянки ОСОБА_7 при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховувався, так як він обумовлений не характером самої травми, а наявності у гр-ки ОСОБА_7 захворювання утворення лобно-тім`яної області справа меніншіома з інвазією сагітального синусу. (Підтверджено даними КТ-дослідження №1360 від 22.06.2020 року) (а.к.п.49);

- Відповідно Висновку експерта №210 від 22 червня 2020 року, проведена Слов`янським відділенням судово-медичної експертизи КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи», встановлено на підставі вивчення дослідної частини «Висновку експерта» №182 від 22 травня 2020 року, даних протоколу проведення слідчого експерименту та у відповідь на постановленні питання, експерт прийшов до підсумків, що судячи з кількості, характеру та локалізації виявлених у гр-ки ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх виникнення при механізмі та обставинах на які вона вказала під час проведення слідчого експерименту від 01.06.2020 року (а.к.п.55);

- Відповідно до Висновку Експерта Слов`янського відділення судово-медичної експертизи КЗОЗ Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи №216 від

25.06.2020 року, враховуючи кількість, характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_7 . Тілесних ушкоджень, відсутність будь-яких об`єктивних ознак тілесних ушкоджень на виступаючих частинах та, виключається можливість їх виникнення внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об ґрунт паханого чорнозему, на якому проростають рослини шавлю (а.п.к.66-67);

- Відповідно Висновку експерта №215 від 24.06.2020 року Слов`янського відділення судово-медичної експертизи КЗОЗ Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи на підставі вивчення дослідчої частини Висновку експерта №182 від 22.05.2020 року дослідної частини Висновку експерта №210 від 19.06.2020 року, відомих обставин справи та у відповідь на поставлені питання встановлено, враховуючи кількість, характер та локалізацію виявлених у гр-ки ОСОБА_7 . Тілесних ушкоджень, відсутність будь-яких об`єктивних ознак тілесних ушкоджень на виступаючих частинах тіла, можливість виникнення виявлених тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню або виступаючий предмет малоймовірна (а.к.п.60).

У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведених експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, згідно ст. 242 КПК України, компетентними особами, відповідно до ст. 10 ЗУ "Про судову експертизу", що володіють спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи. Висновки експертиз ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, не суперечать іншим зібраним у справі доказам, достовірність яких встановлена судом та підтверджують винуватість ОСОБА_9 у скоєному кримінальному правопорушенні.

Зібрані по даному кримінальному провадженню докази у своїй сукупності, а саме пояснення свідка, потерпілої надані в судовому засіданні та письмові документи дослідженні та проаналізовані судом - є належними та допустимими у відповідності до положень ст.ст. 85,86 КПК України.

Таким чином наведеними доказами, які є належними та допустимими, зібраними у відповідності до вимог кримінально - процесуального закону повністю доведена вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

При цьому суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_9 і розцінює їх як спосіб захисту від обвинувачення.

Так, показання потерпілої ОСОБА_7 об`єктивно узгоджуються, як і з показаннями свідка так і з висновками експертиз, які підтвердили можливість отримання тілесних ушкоджень потерпілою саме за обставинами, викладених нею. При цьому будь - яких доказів того, що потерпіла ОСОБА_7 мала будь - які підстави обмовляти обвинуваченого ОСОБА_9 в ході судового слідства не встановлено.

Суд аналізуючи показання надані в судовому засіданні потерпілою та свідком вказує що вони є логічними послідовними і узгоджуються з іншими доказами, в тому числі протоколами проведення слідчих експериментів, які були дослідженні в судовому засіданні.

Аналізуючи показання обвинуваченого у сукупності з показаннями потерпілої та свідка ОСОБА_10 суд зазначає, що обвинуваченим визнається факт сварки з потерпілою за адресою АДРЕСА_2 , який мав місце 16.05.2020 р. Однак, обвинувачений категорично заперечив спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілій, в той час суд не приймає показання обвинуваченого в тій частині, що він не спричиняв потерпілій тілесних ушкоджень, з огляду на те, що ці твердження суперечать доказам, дослідженим судом.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного,перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого ОСОБА_9 повністю доведено, а вчинене обвинуваченим

кримінальне правопорушення правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Суд, призначаючи ОСОБА_9 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засуджених так і іншими особами.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, раніше не судимий; в диспансерне відділення КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» ОСОБА_9 за психіатричною допомогою не звертався, перебуває під профілактичним наглядом лікаря-наркоголога КНП МЦПЛЗ м. Краматорск у м. Слов`янськ з липня 2009 року з діагнозом Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, має мінливий, тимчасовий матеріальний дохід, має постійне місце проживання, зареєстрований за місцем проживання у встановленому законом порядку, у шлюбі не перебуває.

У силу ст. 66 КК України обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого не встановлено.

У силу ст. 67 КК України обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

З огляду на вказане суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства і тому визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень

призначення обвинуваченому остаточного покарання в межах санкції інкримінованої статті Кримінального кодексу у виді виправних робіт.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільного позову не заявлено. Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Строк відбуття покарання ОСОБА_13 обчислювати з моменту початку реального виконання ним покарання у виді громадських робіт.

Ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тягне за собою кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України стосовно ОСОБА_9 не застосовувався та не обирався.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних та адміністративних справ Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1