Справа № 539/322/21
Провадження № 1-кп/539/108/2021
ВИРОК
іменем України
25 лютого 2021 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єнківці, Лубенського району, Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня-спціальна, працюючого директором СФГ «Конкурент», одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, - ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 197-1 КК України.
22 січня 2021 року між прокурором Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України.
22.01.2021 року представником потерпілого Лубенської міської ради ОСОБА_7 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 .
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний узгодили міру покарання останньому за вчинений ним злочин за ч.2 ст. 197 -1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України шляхом призначення більш м`якого виду основного покарання (штрафу), не зазначеного в санкції частини статті у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав добровільну згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Тому, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України шляхом призначення більш м`якого виду основного покарання (штрафу), не зазначеного в санкції частини статті у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1