Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

16 березня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 11 вересня 2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000026 стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, раніше не судимого, не працюючого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.343, ч.5 ст.27 ст.356 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 11 вересня 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.343, ч.5 ст.27 ст.356 КК України та призначено покарання:
- за ч.1 ст.343 КК України два місяці арешту;
- за ч.5 ст.27 ст.356 КК України один місяць арешту.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань до відбування ОСОБА_6 визначено покарання, у виді трьох місяців арешту.
Початок строку відбування призначеного ОСОБА_6 покарання ухвалено рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Стягнуто із ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати, у сумі 858 вісімсот п`ятдесят вісім) грн.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
За вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 вчинив вплив на працівників правоохоронного органу, з метою перешкодити виконанню ними службових обов`язків, та виступив пособником у скоєнні самоправства, самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинив дії, правомірність яких оспорюється установою, внаслідок яких було заподіяно значну шкоду державним інтересам за наступних обставин.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 , 09 жовтня 2018 року, о 18 год. 20 хв., в АДРЕСА_2 , біля митного складу Волинської митниці ДФС, за попередньою змовою групою осіб, з метою перешкодити працівнику правоохоронного органу - головному інспектору відділу складського обліку вилученого майна Волинської митниці ДФС ОСОБА_9 , виконувати покладені Посадовою інструкцією пунктом 2.5 обов`язки по вжиттю всіх необхідних заходів щодо забезпечення збереження товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що зберігаються на складі митниці, а також запобіганню доступу на територію складу сторонніх осіб, наполегливо вимагав від неї прийняти незаконне рішення, повернути вилучений за складеним протоколом про порушення митних правил №6047/20500/18 від 09 жовтня 2018 року за ч.3 ст.481, ст.485 Митного кодексу України, автомобіль марки «АUDI А6» р/н НОМЕР_1 , який перебував в режимі «під митним контролем», та зберігався на території митного складу.
Коли головним інспектором відділу складського обліку вилученого майна Волинської митниці ДФС ОСОБА_9 було відмовлено в поверненні вилученого автомобіля марки «АUDI А6» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 в групі осіб, став висловлювати погрози їй та іншим присутнім працівникам митного складу, щодо знищення майна, яке зберігається на території митного складу, шляхом його спалення, став розхитувати в`їзні ворота митного складу, вимагаючи впустити його та інших осіб на режимний об`єкт.
За викликом, на місце події прибула слідчо-оперативна група Ратнівського РВ ГУНП у Волинській області в складі слідчої ОСОБА_10 , старшого оперуповноваженого СКП ОСОБА_11 , для перевірки повідомлення. На неодноразові зауваження та законні вимоги працівників слідчо-оперативної групи слідчої ОСОБА_10 , старшого оперуповноваженого СКП ОСОБА_11 не заважати в проведенні перевірки за повідомленням, та не заходити на територію митного складу Волинської митниці ДФС, ОСОБА_6 не реагував, їх проігнорував, при підтримці інших осіб, групою осіб, самовільно, застосувавши силу, відштовхнувши працівників поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , працівника Волинської митниці ОСОБА_9 , через хвіртку проник на територію митного складу на стоянку транспортних засобів, в зону митного контролю, що охороняється.
ОСОБА_6 в групі осіб перешкодив працівникам правоохоронного органу виконувати свої службові обов`язки, зірвав навісний замок закритих воріт, через які здійснюється в`їзд та виїзд з території митного складу, надав змогу іншим особам самовільно, незаконно, заволодіти автомобілем марки «АUDI А6» р/н НОМЕР_1 , вартістю 123977 грн., який перебував в режимі «під митним контролем», та безперешкодно виїхати ним з території митного складу, чим було заподіяно значну шкоду державним інтересам.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 покликаються на незаконність і необґрунтованість вироку суду першої інстанції.

Вказує на допущення судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, зокрема, положень ст. 314, 317 КПК України, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що в ході судового розгляду було досліджено відеоматеріали, на яких зафіксовано події, що відбувались 09 жовтня 2018 року, приблизно о 18 год. 20 хв. в АДРЕСА_2 , однак, на думку захисника, суд цим доказам не дав жодної оцінки, незважаючи на те, що на цих відеозаписах відображено послідовність дій, як працівників поліції та митниці, так і обвинуваченого та інших осіб, в тому числі і свідків. В той час, суд бере за основу обвинувального вироку покази свідків, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_12 , які суттєво різняться із тим, що зафіксовано на відеоматеріалі, який досліджувався.

Вказує про безпідставну відмову суду у задоволенні клопотань сторони захисту щодо допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , понятих в якості свідків, а також заяви ОСОБА_14 про його допит в якості свідка.

Звертає увагу суду і на те, що розгляд справи було завершено без участі представника потерпілої сторони, що позбавило сторону захисту можливості поставити ряд питань та з`ясувати позицію взагалі, в тому числі розмір завданих збитків. Такої ж можливості захисник був позбавлений і в підготовчому судовому засіданні.

Вважає за необхідне у суді апеляційної інстанції повторно дослідити відеоматеріали та письмові докази, надані прокурором в суді першої інстанції та допитати свідків, заявлених державним обвинуваченим і стороною захисту.

Просить вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 11 вересня 2020 року стосовно ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 343, ч.5 ст.27 ст. 356 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, поряд з тим просили закрити провадження та звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, думку прокурора, який не заперечив проти задоволення заявленого клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, представника потерпілого, яка заперечила проти задоволення клопотання сторони захисту щодо звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги з врахуванням заявлених змін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з врахуванням змін захисника в інтересах обвинуваченого підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів є обґрунтованими, підтверджуються сукупністю зібраних та перевірених судом доказів (показаннями свідків, письмовими доказами), яким дана належна правова оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У зв`язку з чим дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.343, ч.5 ст.27 ст.356 КК України, за ознакою вчинення впливу на працівників правоохоронного органу, з метою перешкодити виконанню ними службових обов`язків, та пособництва у скоєнні самоправства, самовільного, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється установою, внаслідок яких було заподіяно значну шкоду державним інтересам незаконному заволодінні автомобілем марки «АUDI А6» р/н НОМЕР_1 , 2005 року випуску, вартістю 123977 грн.

Водночас, відповідно до вимог ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України (в редакції закону № 1183-VII від 08.04.2014) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності відповідного клопотання та згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до ст. 12 КК України інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_6 злочини, відносяться до злочинів невеликої тяжкості (в редакціях, які діяли на час вчинення дій, які мали місце 09 жовтня 2018 року).

З дня вчинення ОСОБА_6 злочину, події якого мали місце 09 жовтня 2018 року, сплинуло більш як два роки.

Дані про те, що ОСОБА_6 ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину.

З огляду на викладене, ураховуючи, що від сторони захисту під час судового засідання 16 березня 2021 року заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст.49 КК України та закриття провадження, обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження за такою підставою, з дня вчинення ОСОБА_6 і до дня апеляційного розгляду пройшло більше двох років, протягом цього строку обвинувачений не вчинив нового злочину та не ухилявся від слідства або суду, строки давності спливли, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочинів, передбачених ч.1 ст.343, ч.5 ст.27 ст.356 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Врахувавши наведе, колегія суддів апеляційної інстанції, приходить до висновку, що апеляційну скаргу, з врахуванням змін, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 слід задовольнити, вирок суду скасувати, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 закрити, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

Разом з тим, колегія суддів роз`яснює, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, не є реабілітуючою підставою, а тому потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 419 КПК України, 49 КК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , з врахуванням змін, задовольнити.

Вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 11 вересня 2020 року стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 343, ч.5 ст.27 ст. 356 КК України скасувати.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 343, ч.5 ст.27 ст. 356 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 343, ч.5 ст.27 ст. 356 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3