Провадження № 1-кп/537/46/2021
Справа № 537/3264/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2021 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0001166 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , зареєстрованого зі слів за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 15.07.2020 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2020 близько 15 год. 30 хв. у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували у квартирі АДРЕСА_4 , стався конфлікт на грунті особистої неприязні через ревнощі, в ході якого у ОСОБА_8 виник умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 ножем який тримав лівою рукою, наніс потерпілому ОСОБА_9 кілька ударів в область грудної клітини. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 . ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних поранень грудей справа, одне з яких частково пересікає 10-те праве ребро, що ускладнилися розвитком правобічного пневмотораксу, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, та однієї різаної рани в правій ліктьовій ямці, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинивши злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України.

При цьому суд виходить з наступного.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчинені злочину не визнав, цивільний позов визнав. Вказав, що він лише захищався від нападу. Суду показав, що у вказаний в обвинувальному акті день та час він прийшов до ОСОБА_10 у квартиру АДРЕСА_4 . У квартирі був вітчим ОСОБА_10 ОСОБА_11 , який повідомив, що ОСОБА_10 ще немає та запропонував випити алкоголь. Коли вони розпивали спиртне прийшов ОСОБА_9 , з яким вони раніше особисто не зустрічалися, знайомі не були. Трохи пізніше прийшла ОСОБА_10 . З розмов він зрозумів, що ОСОБА_10 перебуває у стосунках не тільки з ним, а ще й з потерпілим. З ОСОБА_10 вони співмешкали близько 8 місяців разом. Коли ОСОБА_10 вийшла на кухню, він пішов за нею сказати, щоб вона збирала його речі, оскільки така ситуація його не влаштовувала. На кухні він собі зап`ястя не різав, ножів не брав. Після того, як він повернувся до кімнати, вирішив, що піде додому. Під час розмови ОСОБА_11 погрожував йому тим, що може разом з ОСОБА_9 викинути його з балкону, якщо він, ОСОБА_8 , буде ображати ОСОБА_10 . Вийшовши до коридору він нагнувся, щоб взутися та побачив, що на нього з великим ножем у правій руці нападає ОСОБА_9 . Оскільки ОСОБА_9 наступав на нього, розмахуючи ножем, він почав відступати до дверей. Згідно показань ОСОБА_8 в момент нападу він був повернутий до ОСОБА_9 лівим боком, пізніше вказував, що розвернувся та був розташований лицем до ОСОБА_9 . Щоб ОСОБА_9 не вдарив його ножем у обличчя, він виставив «блок» правою рукою, внаслідок чого отримав поріз на зап`ясті правої руки, яку підняв, захищаючись від нападу. Після цього він лівою рукою вихопив у ОСОБА_9 ножа, як саме, за руків`я чи за лезо, він не пам`ятає, та, наступаючи на ОСОБА_9 , наніс йому кілька ударів ножем, можливо 2-3. Все це відбувалося у коридорі при вході в кімнату. Уточнив, що ножем він відбивався та відмахувався від ОСОБА_9 , який напав на нього. Вони впали на підлогу та продовжили боротися. Також вказав, що після припинення бійки при вході в кімнату він послизнувся на крові та впав, вдарившись головою. Раніше, ставлячи питання потерпілому, стверджував, що потерпілий вдарив його пляшкою по голові, коли він, ОСОБА_8 , після бійки сидів у кімнаті на дивані, але коли саме це відбулося, послідовність подій пояснити не може. Наявність крові на кухні також пояснити не зміг, заперечував, що самостійно умисно порізав собі руку в районі зап`ястя, перебуваючи на кухні. Припустив, що потерпілий взяв ножа, коли ходив на кухню чи мив руки. Як саме він забрав ножа у ОСОБА_9 , якого останній тримав за руків`я, в момент ніби-то нападу, ОСОБА_8 пояснити не може. Зазначив, що після того, як він послизнувся, він та ОСОБА_9 впали на підлогу та ще деякий час продовжили боротися. Коли вони припинили бійку, втекти він не намагався. Вважає, що ОСОБА_10 вчинила неправильно, оскільки вони близько 8 місяців співмешкали разом, він вважав, що перебував з нею у стосунках, тоді як вона співмешкала з потерпілим.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_8 у спричинені потерпілому за викладених вище обставин умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у їхній сукупності.

Так, допитаний в суді потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що влітку 2020 року, після обіду, більш точного дня та часу він не пам`ятає, він прийшов до квартири АДРЕСА_4 , де проживають батьки його співмешканки ОСОБА_10 . Двері йому відчинив ОСОБА_11 , у квартирі перебував обвинувачений, якого раніше він не бачив, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 вживали спиртні напої. Він та ОСОБА_8 познайомилися, з розмови він зрозумів, що ОСОБА_8 бувший співмешканець ОСОБА_10 , під час розмови ОСОБА_8 йому не погрожував, якийсь час говорили вони про відносини з ОСОБА_10 . Відкритого конфлікту між ними не було. Коли хвилин через 10-15 прийшла ОСОБА_10 , ОСОБА_8 спитав чи можна йому з нею поговорити, на що він, ОСОБА_9 , заперечень не мав. ОСОБА_8 пішов на кухню, де перебувала ОСОБА_10 , а хвилини через 2-3 він почув крик ОСОБА_10 : «Що ти, Льоня, робиш?». Коли він (потерпілий) вийшов з кімнати, то побачив обвинуваченого, у останнього була порізана рука в районі зап`ястя, як йому здається, права. В приміщення кухні він не заходив. ОСОБА_10 залишилася на кухні перев`язувати ОСОБА_8 руку, а він пішов у кімнату до ОСОБА_11 , де, стоячи посередині кімнати, пив пиво. Хвилини через дві ОСОБА_8 забіг у кімнату, тримаючи, як він пізніше зрозумів, у лівій руці за спиною ніж, який він помітив, коли ОСОБА_8 підбіг до нього. Він, ОСОБА_9 , стояв до ОСОБА_8 лівим боком, а потім розвернувся обличчям. ОСОБА_8 двічі вдарив його ножем в правий бік під пахву. Потім вони впали та почали боротися і битися, було багато крові на підлозі. Заперечує завдання удару обвинуваченому після бійки пляшкою по голові. Подальші події він пам`ятає погано, приїхала поліція та швидка медична допомога, його забрали до лікарні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що раніше вона співмешкала з обвинуваченим, а потім стала співмешкати з потерпілим. Влітку 2020 року, точний день та час вона не пам`ятає, вона прийшла до батьків у квартиру АДРЕСА_4 , де на час її приходу вже перебували ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та вживали спиртні напої. ОСОБА_11 та ОСОБА_8 сиділи на дивані за столиком, а ОСОБА_9 стояв біля шафи. Вона присіла за столик і, здається, також випила. Коли почалися розмови про її взаємовідносини з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , її поставили перед вибором залишитися з одним з них. Розмова відбувалася у нормальних тонах, конфлікту прямого не було. Вона встала та пішла на кухню нарізати продукти, невеликий сріблястий ніж лежав на столі. В цей час до кухні зайшов ОСОБА_8 , коли вона повернулася, то побачила, як обвинувачений розрізав собі зап`ястя і у нього тече кров. Щоб зупинити кров вона взяла ОСОБА_8 за руку та підставила її під потік води з крану, після чого обв`язала руку ОСОБА_8 рушником, який був на кухні, та обізвала останнього дурнем. ОСОБА_8 пішов до кімнати. Через короткий проміжок часу вона почула гуркіт, а коли виглянула, то побачила на підлозі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які боролися у калюжі крові. Біля ОСОБА_8 чи у нього вона побачила ніж, забрала його та викинула на відкритий балкон. Як їй здається, це був ніж з чорною ручкою, великий. Потім, як їй згадується, вона помітила на підлозі ще й другий ніж з коричневою ручкою та теж викинула його на балкон. Точно вона не пам`ятає який ніж викинула спочатку, а який підніше. Вона намагалася розійняти ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , але зрозуміла, що у неї не вийде. Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 припинили битися, вона посадила ОСОБА_9 на стілець та намагалася зупинити кров ганчірками. ОСОБА_8 підвівся та хотів пройти, але послизнувся на калюжі крові, впав та вдарився головою об приступок між кімнатою та коридором, після чого його вирвало. ОСОБА_11 викликав швидку медичну допомогу. Як саме ОСОБА_8 забирав ножі з кухні вона не бачила. Ножі лежали на сушарці біля місця, де вона мила ОСОБА_8 рану від порізу на зап`ясті. На її думку ОСОБА_8 забрав ножі коли вона не бачила та заховав за пояс штанів, прикривши їх футболкою. На кухню, крім неї та ОСОБА_8 , ніхто з присутніх не заходив. Після події у квартирі було дуже багато крові. ОСОБА_8 , на її думку, вчинив злочин через ревнощі та перебування у стані сп`яніння.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_11 суду показав, що ОСОБА_10 , яку він виховував як доньку, зустрічалася з обвинуваченим. ОСОБА_8 влітку минулого року, точної дати він не пам`ятає, прийшов до нього, щоб полагодити скло на вікні, яке він розбив раніше в ході конфлікту з ОСОБА_10 . Вони сіли за столиком у кімнаті та почали вживати спиртні напої. Пізніше прийшов ОСОБА_9 та став посередині кімнати, де і залишався впродовж часу, поки вони розпивали спиртні напої. Деякий час з ними перебувала і ОСОБА_10 , яка потім пішла на кухню. ОСОБА_8 вийшов на кухню за ОСОБА_10 . Щоб ОСОБА_9 виходив на кухню він не бачив. Через деякий час до кімнати зайшов ОСОБА_4 з ножем у лівій руці, здається ніж був з дерев`яною ручкою, та перев`язаною правою рукою. ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 та напав на нього, вдаривши ножем, один удар він точно бачив. Вони, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , впали та почали битися і кататися по підлозі у крові. Все відбувалося миттєво. До кімнати в цей час забігла ОСОБА_10 та намагалася їх розійняти. Він викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Під час розпиття спирних напоїв між ними велася розмова стосовно стосунків ОСОБА_10 з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відкритого конфлікту не було.

Допитана як свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченого. Її син жив окремо він неї, співмешкав разом з ОСОБА_10 . Безпосереднім свідком події вона не була, але може охарактеризувати свого сина лише з позитивного боку, він хороший, допомагає їй, працює, але без офіційного оформлення.

Допитаний як свідок ОСОБА_12 суду показав, що він працює лікарем-хірургом, можливо, оперував потерпілого, але жодних обставин події він не пам`ятає.

У судовому засіданні були допитані всі особи, свідчення яких, за погодженням сторін, мали значення для правильного вирішення кримінального провадження, досліджено всі зібрані під час досудового розслідування докази, які сторони вважали за необхідне надати суду. Крім показів потерпілого та свідків, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими доказами у їх сукупності.

Так, з протоколу обшуку від 29.07.2020, що зафіксований на електронний носій інформації та досліджувався в судовому засіданні, вбачається, що внаслідок проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_4 виявлені та вилучені в тому числі змиви речовини бурого кольору, два ножі, вироби з тканини.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 30.07.2020 з участю свідка ОСОБА_10 , що зафіксований на електронний носій інформації та переглядався в судовому засіданні,свідок ОСОБА_10 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , відтворила обставини подію злочину в порядку, що в цілому відповідають її показанням у суді. Показала в тому числі місце в приміщенні кухні та спосіб самонанесення ОСОБА_8 тілесного ушкодження у вигляді порізу зап`ястя правої руки, місце, де зберігалися ножі, відтворила положення та місце розташування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 коли вона зайшла в приміщення кімнати та побачила їх на підлозі під час бійки, показала місце на балконі, куди кинула ножі.
Також, відповідно до протоколу огляду від 30.07.2020 вилучено кухонний ніж «Lessner» зі сталевою ручкою, довжина леза близько 12 см, ширина леза близько 2 см, довжина руків`я близько 1,5 см, який добровільно видала свідок ОСОБА_10 , вказуючи, що саме цим ножем ОСОБА_8 спричинив собі тілесні ушкодження.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12.08.2020 за участі потерпілого ОСОБА_9 , що зафіксований на електронний носій інформації та переглядався в судовому засіданні,вбачається, що потерпілий показав за яких обставин та яким способом обвинувачений ОСОБА_8 наніс йому тілесні ушкодження. Вказані потерпілим при проведенні слідчого експерименту обставини не суперечать в цілому його показам, наданим у суді.
Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 30.07.2020 з участю свідка ОСОБА_11 , що зафіксований на електронний носій інформації та переглядався в судовому засіданні,свідок ОСОБА_11 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , відтворив обставини події в порядку, що вцілому відповідають його показанням у суді.

Висновком експерта № 759, проведеним в період з 10.09.2020 до 18.09.2020, підтверджується, що два колото-різані поранення грудей справа, одне з яких частково пересікає 10-те праве ребро, що ускладнилися розвитком правобічного пневмотораксу, утворилися від двох травматичних дій предмета/тів, який/які мав колюче-ріжучі властивості, яким міг бути клинок ножа, що міг мати ширину на рівні зануреної частини не більше 4 см та довжину не менше 6 см, та за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Одна різана рана в правій ліктьовій ямці відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Висновком судово-медичної експертизи потерпілого № 176-МК, проведеним в період з 07.08.2020 по 09.09.2020, підтверджується, що колото-різане пошкодження на футболці червоного кольору з каптуром та з пришитими цифрами на передній поверхні «24» та написом «Freak Fish» могло утворитися від дії клинка ножа № 2 (кухонного типу з написом на клинку та довжиною клинка 140 мм, руків`я з полімерного матеріалу чорного кольору шириною в середній частині 21 мм, товщиною 13 мм) або від іншого клинка ножа з подібними конструктивними експлуатаційними ознаками, утворення даного пошкодження від дії клинка ножа №1 чи ножиць виключено.

Згідно висновку експерта № 784, проведеним в період з 17.09.2020 по 18.09.2020, тілесні ушкодження, встановлені висновком судово-медичної експертизи № 759 від 10.09.2020, а саме два проникаючі колото-різані пораненя грудей справа, виявлені у потерпілого, не суперечать в частині характеру, механізму, локалізації та давності утворення, на які вказує ОСОБА_9 у слідчому експерименті від 12.08.2020.

Висновки експертиз є належно мотивованими, науково обґрунтованими, повними та вичерпними, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, які потребували б роз`яснення.

Інші докази, досліджені судом, в тому числі протоколи огляду та вилучення речей, висновки експертиз щодо можливої належності крові, виявленої на речах та у квартирі, як потерпілому ОСОБА_9 , так і обвинуваченому ОСОБА_8 , не суперечать встановленим судом обставинам справи та не спростовують висновків суду про винність ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому злочину.

Сторона захисту не оспорювала належність і допустимість доказів, досліджених в судовому засіданні.

Твердження сторони захисту щодо заподіяння обвинуваченим умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому внаслідок перевищення меж необхідної оборони спростовується дослідженими судом доказами, що зазначені вище у їх сукупності, та обставинами справи. При цьому суд критично оцінює покази обвинуваченого щодо перебування в стані необхідної оборони та оцінює їх як такі, що надані з метою уникнення від кримінальної відповідальності та зменшення строку покарання.

Так, в силу ч.1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна. Стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Будь-якими доказами, окрім показань обвинуваченого, не доводиться наявність реальної загрози з боку потерпілого чи сприйняття такої обвинуваченим, а тому і підстав для самозахисту або необхідності відвернення посягання у ОСОБА_8 не було. Показання обвинуваченого щодо того, що саме потерпілий нападав на нього з ножем біля вхідних дверей до квартири та наніс поранення в область зап`ястя правої руки, що і змусило його відібрати знаряддя злочину та у відповідь захищатися, спростовуються показами потерпілого, свідків, та іншими доказами. Наявність крові у кухні кімнати обвинувачений пояснити не зміг, способу, яким він ніби-то відібрав ніж у потерпілого, не вказав, давав різні покази щодо його розташування до потерпілого в момент нападу ОСОБА_9 . З досліджених доказів також вбачається, що місцем, де ОСОБА_8 наніс ножові поранення потерпілому була саме кімната, а не коридор.

Посилання захисника на те, що в обвинувачення ОСОБА_8 ставиться завдання тілесних ушкоджень правою рукою, тоді як свідки в засіданні вказують, що ножа обвинувачений тримав лівою рукою, як і посилання на те, що в ході проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 не міг вказати у якій руці обвинуваченого він бачив ніж, не можуть бути підставою для сумнівів у достовірності їхніх показів, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджується в тому числі і показами самого обвинуваченого, що удари потерпілому ножем він наносив саме тримаючи ніж в лівій руці, факту того, що він є шульгою, не заперечував. Покази потерпілого та свідків узгоджуються між собою, не суперечать слідчим експериментам та іншим доказам в справі та не мають значних розбіжностей.

При цьому, характер та локалізація завданих потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень переконливо свідчать про те, що обвинувачений усвідомлював можливість настання негативних наслідків своїх дій, у тому числі й тих, що фактично настали. Суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин події, яка відбулася на фоні особистих неприязних стосунків між обвинуваченим та потерпілим внаслідок ревнощів, умови та обстановку, в якій подія відбувалася, враховує спосіб нанесення ушкоджень, причини припинення дій, поведінку після скоєного, так як ОСОБА_8 не намагався зникнути з місця скоєння злочину, та приходить до висновку, що вказані обставини у своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що ОСОБА_8 мав прямий умисел на нанесення потерпілому значної шкоди здоров`ю, а стан необхідної оборони був відсутній.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 325 від 26.08.2020 ОСОБА_8 на даний час та в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає та не страждав, як і не знаходиться та не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості. Ступінь вираженості наявного у ОСОБА_8 вродженого недоумства не позбавляв його здатності в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними як в період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння, так і на час проведення дослідження. ОСОБА_8 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, через наявний психічний розлад не здатен повною мірою реалізовувати свої права.

Таким чином, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України як спричинення потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Призначаючи покарання суд, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу винного, який офіційно не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра за місцем проживання не перебуває, має постійне місце проживання, не одружений, утриманців не має.

Відповідно до ст. 66, 67 КК України обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_8 виключно в умовах ізоляції від суспільства, а тому приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у межах санкції інкримінованого злочину із застосуванням ч.1 ст.71 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхіднім і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. При цьому строк відбування покарання слід рахувати з моменту затримання згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, з 23 год. 29.07.2020.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу суд, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність у нього незнятої та непогашеної судимості, яка свідчить про наявність ризику продовжувати вчиняти злочини, вважає за необхідне залишити раніше обраний у вигляді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

Відповідно до ст..124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні підтверджуються витрати в сумі 1634 грн. 50 коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_8 .

В силу ч.3 ст. 128 КПК цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Відповідно до вимог ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Письмовою довідкою КНМП «Кременчуцька міська лікарня «Правобережна» від 25.08.2020 підтверджено розмір витрат на лікування ОСОБА_9 у сумі 12876 грн. 14 коп. Виходячи з викладеного цивільний позов Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області до ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.370, 374 КПК Українисуд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.07.2020 та визначити остаточне покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавленя волі на 6 (шість) років 1 місяць.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_8 з моменту затримання, тобто з 23 години 29.07.2020.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1634 грн. 50 коп. за проведення експертиз.

Цивільний позов Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області задовольнити. Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі Департаменту фінансів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (отримувач УК в м. Кременчуці, код платежу 24060300, , розрахунковий рахунок 6008, МФО 899998 ГУДКСУ в Полтавській області) кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у сумі 12876 грн. 14 коп.

Речові докази чоловічі штани сірого кольору в дрібну клітинку «Vels» зі слідами РБК, чорний тканевий пояс для штанів зі слідами РБК, труси чорно-сірого кольору «Золото» underwear зі слідами РБК, джинсові шорти синього кольору «Денім» зі слідами РБК, пояс шкіряний коричневого кольору, шкарпетки (2 шт.) чорного кольору «Адідас» зі слідами РБК, труси помаранчевого кольору зі слідами РБК, два паперових конверти з об`єктами дослідження (зразки крові ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ) з відповідним надписом до висновку експерта № 1039, поліетиленовий пакет з об`єктами дослідження (змив з підлоги кімнати № 1 і контрольний змив до нього та змив зі стіни у коридорі і контроль до нього) з відповідним надписом до висновку експерта № 1040, поліетиленовий пакет з об`єктами дослідження (змив зі стіни на кухні та зіскоб з дверей до вбиральні ) з відповідним написом до висновку експерта № 1041, горловина в поліетиленовому пакеті з відповідним написом; пакет з РБК, вилучений в коридорі в паперовому конверті до висновку експерта № 1042, дві картонні коробки з об`єктами дослідження дві ганчірки, вилучені на порозі балкону, ганчірка з РБК, вилучена на підлозі у кімнаті № 2, з відповідними надписами до висновку експерта № 1043, поліетиленовий пакет з об`єктами дослідження (штани сірого кольору, пасок темно-синього кольору (слідчим указано як чорного кольору), труси чорно-сірого кольору) з відповідним надписом до висновку експерта № 1047, поліетиленовий пакет з об`єктами дослідження (джинсові штани синього кольору та одна пара шкарпеток чорного кольору «Адідас»), з відповідним надписом до висновку експерта № 1048 , поліетиленовий пакет з об`єктами дослідження (ганчірка рожевого кольору, труси в камуфляжний малюнок) з відповідним надписом до висновку експерта № 1050, поліетиленовий пакет з об`єктами дослідження (змив з лівої руки ОСОБА_8 та контрольний змив до нього), з відповідним надписом до висновку експерта № 1051, нитки стерильної марлі з нанесеними на них витяжками, що поміщені до паперового конверту з відповідним написом до висновку експерта № 303, залишок ниточок стерильної марлі з нанесеними на них витяжками, що поміщені до паперового конверту з відповідним написом; ніж з рукояткою чорного кольору, що поміщений до картонної коробки з відповідним написом; ніж з ручою коричневого кольору, що поміщений до картонної коробки з відповідним написом до висновку експерта № 304, два поліетиленові пакети з об`єктами дослідження (ганчірка, три ножі, ножиці) з відповідним надписом до висновку експерта № 176-МК, пляшку (висновок експерта № 1047/Кр від 25.08.2020, сейф-пакет 1974410), металевий ніж «Lessner», що поміщений у поліетиленовий пакет та 4 рюмки (висновок експерта № 1046/Кр від 26.08.2020, сейф-пакет 1744051), що зберігаються в камері речових доказів ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області знищити.

Мобільний телефон «Samsung» моделі SM-G350L, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , сім-карту мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 , що зберігаються в камері речових доказів ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_13 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляції через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1