Справа № 344/9273/20
Провадження № 1-кп/344/565/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого вантажником у АТП 29, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення за наступних обставин.

На початку червня 2020 року ОСОБА_8 вступив у злочинну змову із невстановленою під час досудового розслідування особою з метою таємного викрадення чужого майна, яке знаходиться у кладовому приміщенні потерпілої ОСОБА_10 , яке знаходиться у підвалі житлового будинку АДРЕСА_2 . З цією метою ОСОБА_8 спільно із невстановленою під час досудового розслідування особою 05 червня 2020 року близько 04год. зайшовши до під`їзду № 2 вказаного житлового будинку, підійшли до вхідних дверей, які ведуть до підвального приміщення. Перебуваючи на вказаному місці, ОСОБА_8 спільно із невстановленою під час досудового розслідування особою, будучи об`єднаним єдиним неправомірним умислом, шляхом підбору ключа до серцевини навісної колодки вхідних дверей підвального приміщення, незаконно проникли в його середину. Після чого, ОСОБА_8 спільно із невстановленою під час досудового розслідування особою, перебуваючи у вказаному вище приміщенні, діючи умисно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб, з метою доведення свого протиправного умислу до кінця, використовуючи металевий домкрат, який принесли із собою, почали відважувати нижню частину металевих дверей кладового приміщення потерпілої ОСОБА_10 . Однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були виявлені свідком ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_8 , з метою уникнення затримання, вибіг із зазначеного підвалу житлового будинку, однак був затриманий ОСОБА_11 , а невстановлена під час досудового розслідування особа, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, покинула місце вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та суду пояснив, що 04 червня 2020 року ввечері, коли відпочивав, познайомився з невідомим чоловіком, імені якого не пам`ятає, та з яким вживав спиртні напої. Коли закінчились кошти, вони вирішили вчинити крадіжку чужого майна з кладового приміщення на АДРЕСА_2 . Однак на місці її вчинення його затримали сусіди, а колега зник в невідомому напрямку. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, просив суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; незадовільний стан здоров`я та його майновий стан; він працює вантажником у АТП 29; розлучений; має на утриманні одну неповнолітню дитину; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий, а також відсутність будь-яких претензій у потерпілої ОСОБА_10 .

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається середня ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із застосування ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку два роки, потерпілої, яка викладена в її письмовій заяві, обвинуваченого та його захисника, які просили застосувати ст. 75 КК України, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України з врахуванням вимог ст. 68 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

В той же час з урахуванням викладених вище обставин, в тому числі особи обвинуваченого, який щиро кається та критично ставиться до вчиненого, нових правопорушень не вчиняв, а потерпіла не має до нього жодних претензій, суд вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави 2451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одну) гривню 66коп. процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази: металеву колодку, металеву фомку, домкрат, сумку, набори ключів, предмети для злому, фонарик, рюкзак (постанова слідчого від 05.06.2020 року) знищити; два сліди пальців руки (постанова слідчого від 05.06.2020 року), два сліди пальців рук (постанова слідчого від 07.07.2020 року) зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1