У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002857 від 08.09.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
встановив:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявила відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002857 від 08.09.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

28.04.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід судді було передано на розгляд судді Ужгородського міскрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви адвокат ОСОБА_5 вказала, що зі слів її підзахисного ОСОБА_4 головуючий суддя ОСОБА_6 повідомив йому, що вирок буде винесено з усією суворістю закону з максимальним терміном покарання. У ОСОБА_4 виникають сумніви у неупередженості судді ОСОБА_6 щодо нього як крадія, а тому вважає, що для розгляду даної справи необхідно призначити іншого суддю.
Враховуючи вище викладене, просить заяву про відвід судді ОСОБА_6 задовольнити.

Заявник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала викладені у заяві мотиви.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи адвоката ОСОБА_5 . Пояснив, що він був свідком в іншому кримінальному провадженні, надав правдиві покази, і тому суддя ОСОБА_7 повідомив, що за вироком у цьому кримінальному провадженні йому буде призначене покарання у видів 6-ти років позбавлення волі.

Прокурор у задоволенні заяви про відвід просив відмовити, так як заява про відвід є необґрунтованою та невмотивованою і не підлягає задоволенню.

З урахуванням положень ст. 81 КПК України визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід судді за відсутності особи, якій заявлено відвід.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурора, ознайомившись із заявою, з`ясувавши обставини, на які посилається заявник як на підстави відводу, суд прийшов до наступного висновку.

Адвокат ОСОБА_5 у заяві про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 посилається на обставини, що виключають участь судді при розгляді кримінального провадження за № 0002857 від 08.09.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме: заявник зазначає, що суддя ОСОБА_6 є упередженим до обвинуваченого.

Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
- якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
- за наявності інших підстав, які викликають сумнів у його неупередженості;
- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.21, ч.6 ст.22 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Право на об`єктивний та неупереджений розгляд справ у судах гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у п.48 рішення у справі «Ремлі проти Франції»(1996 р.) вказав, що якщо заявник піднімає питання про відвід судді та його упередженість, то відповідна перевірка підстав заяви про відвід має бути проведена. При цьому, Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод не передбачає вимог про необхідність існування механізму, за допомогою якого учасники судового процесу можуть оспорити неупередженість та безсторонність судді.

Згідно п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Де Куббер проти Бельгії» правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Приписами ч.5 ст. 9 КПК України, яка передбачає таку загальну засаду кримінального провадження як законність, також передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свої правові позиції з приводу критеріїв та підходів, які беруться до уваги для визначення безсторонності та незалежності суду.

Згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» «Веттштайн проти Швейцарії», «Мироненко і Мартенко проти України» та ін).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в безсторонності суду. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності суду, позиція особи про яку йдеться, має важливе, але невирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справах «Веттштайн проти Швейцарії»,«Феррантеллі та Сантанджело проти Італії»).

У цьому зв`язку, як зазначає Європейський суд з прав людини, навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється», оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення у справах «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, п.26,«Кастільо Альгар проти Іспанії» від28 жовтня 1998 року, п. 26 та інші).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Досліджуючи «суб`єктивну оцінку», суд бере до уваги, те що, по-перше, на суд розповсюджується презумпція особистої неупередженості суддів, оскільки не встановлені докази зворотного (рішення Європейського Суду з прав людини у справі ««Kyprianou v Cyprus [2005] ECHR 873, para 119»); по-друге на дії суддів не повинні впливати особиста прихильність чи упередження, що стосується особистих переконань судді у справі (рішення Європейського Суду з прав людини у справі ««Kyprianou v Cyprus [2005] ECHR 873, para 118»), тобто суб`єктивний критерій стосується особистих переконань судді у справі.
Доводи, на які посилається заявник, як на підставу для відводу не підтверджують будь-яку особисту прихильність судді до сторони кримінального провадження, ставлення її до справи або порушення принципу презумпції невинуватості, а тому в даному випадку «суб`єктивний критерій» також не знайшов підтвердження.
Виходячи з наведеного, вказані в заяві обставини для відводу судді ОСОБА_6 не ґрунтуються на пункті 4 частини першої статті 75 КПК, фактично зводяться лише до сумнівів ОСОБА_4 , а тому подальша участь судді ОСОБА_6 у розгляді справи не буде становити порушення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що є підставою для відмови в задоволені заяви.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст.75,80,81,82 КПК України, суд, -
постановив:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002857 від 08.09.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1