Номер справи 289/1034/21
Номер провадження 1-кп/289/114/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000267 від 05.05.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2021 до суду надійшло зазначене клопотання, в якому вказано про те, що в період часу з 21-00 години 04.05.2016 по 07-00 годину 05.05.20216 невстановлена особа незаконно заволоділа мотоциклом ОСОБА_4 Veper zs15oj р.н. НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_1 , спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду.
05.05.2016 за даним фактом внесено відповідні відомості до ЄРДР №0000267 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та розпочато досудове розслідування, однак, станом на 05.05.2021 СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області у даному кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено, та п`ятирічний строк притягнення особи до відповідальності минув, а тому вищевказане кримінальне провадження підлягає закриттю.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить задовольнити вказане клопотання та розгляд провести за його відсутності (а.с.7), що не є перешкодою для розгляду клопотання, відповідно до ст. 284 КПК України.
Належним чином повідомлений (а.с.6) потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Розглянувши клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження №0000267, судом встановлено наступне.
05.05.2016 до ЄРДР за №0000267 внесені відомості про те, що в період часу з 21-00 години 04.05.2016 по 07-00 годину 05.05.20216 невстановлена особа незаконно заволоділа мотоциклом ОСОБА_4 Veper zs15oj р.н. НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_1 , спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування з метою збирання доказів та встановлення особи, яка скоїла вищевказане кримінальне правопорушення було проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, направлених на встановлення усіх обставин кримінального провадження, що підлягають доказуванню, однак проведеними слідчими діями не вдалось встановити особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, підозра жодній особі вручена не була.
Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
В абзаці 4 частини 4 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 37 КПК прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.
Визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів) є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.
У кримінальній процесуальній доктрині загальновизнаними є такі критерії допустимості доказів: належне джерело; належний суб`єкт; належна процесуальна форма; належна фіксація; належна процедура; належний вид способу формування доказової основи. В аспекті належного суб`єкта, у тому числі, слід розглядати і прокурора.
Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (частина 1 статті 87 КПК).
У випадку здійснення прокурором, який не визначений керівником органу прокуратури як такий, що здійснюватиме процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, дій, передбачених статтею 36 КПК, то вони здійснюються неналежним суб`єктом.
В силу вимог ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2021 у справі №754/7061/15 (провадження № 51-4584кмо18), за змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла. Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.
Витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні, а тому не наділяє прокурора повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Аналогічні висновки щодо вимог для підтвердження повноважень слідчого у кримінальному провадженні містяться у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №759/833/18 (провадження №51-5977км20), відповідно до яких у випадку здійснення слідчим, який не визначений відповідно до вимог кримінального процесуального закону як такий, що проводить досудове розслідування у конкретному кримінальному провадженні, дій, передбачених ст. 40 КПК України, то вони здійснюються неналежним суб`єктом.
Здійснення досудового розслідування не уповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.
Разом з цим, матеріали кримінального провадження №0000267 від 05.05.2016 містять постанови про призначення групи прокурорів від 06.05.2016 (а.с.1) та від 20.03.2021 (а.с.2), однак вказані постанови не підписані уповноваженою особою, при цьому постанови керівника органу досудового розслідування, на виконання вимог ст. 40 КПК України, про визначення слідчого (слідчих), які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, підписаних відповідними службовими особами, які прийняли відповідні процесуальні рішення взагалі відсутні.
Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження того, що старший слідчий СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, який звернувся до процесуального прокурора Коростишівської місцевої прокуратури з клопотанням про закриття кримінального провадження в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, уповноважений на здійснення таких процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000267 від 05.05.2016, а прокурор звертатися до суду з таким клопотання.
Керуючись ст. ст. 284, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000267 від 05.05.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України залишити без задоволення.
Матеріали кримінального провадження №0000267 від 05.05.2016 - повернути до Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області після набрання ухвалою законної сили.
Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1