Провадження №1-кп/523/583/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002198 від 17.06.2019р. року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітню дитину 14 років, працюючого неофіційно, раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, -

Встановив:

17.06.2019 року приблизно о 0:45 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Honda Accord» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись при достатній видимості по сухому дорожньому покриттю у другій смузі свого напрямку руху по вул. Добровольського з боку вул. Державіна в напрямку вул. Кишинівська у м. Одесі, порушуючи у сукупності вимоги п.п.12.1, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, а саме діючи з необережності, будучи неуважним, не врахувавши зміну дорожньої обстановки, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись зі швидкістю приблизно 65 км/год., яка перевищує встановлену у населених пунктах швидкість руху не більше 50 км/год., не впорався з керованим ним транспортним засобом, тим самим здійснивши неконтрольований виїзд свого транспортного засобу у другу смугу зустрічного напрямку руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2103» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 .

В результаті дорожньо - транспортної пригоди пасажирка автомобілю «ВАЗ 2103» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 , 1942 р.н., відповідно висновку судово-медичної експертизи за №2095 від 26.09.2019р. отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів лівих поперечних відростків 1-3 поперекових хребців, розриву дистального між гомілкового синдесмозу, різаної рани лівої гомілки, які за критерієм небезпеки для життя відповідно п.п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні, викладеному в обвинувальному акті визнав повністю, та пояснив, що в нічний час доби з 16.06.2019р. на 17.06.2019р. приблизно на пів першу годину, керуючи автомобілем «Honda Accord» рухався по вул. Кишинівській зі сторони Лузанівки у м. Одесі приблизно зі швидкістю 65 км/год. Не впоравшись з керуванням транспортного засобу, виїхав на зустрічну полосу, де зіткнувся з автомобілем «ВАЗ 2103», під керуванням ОСОБА_7 , який їхав у другому ряду зустрічного напрямку. Внаслідок ДТП пасажирка «Жигулів» ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до обласної лікарні.

Вину визнає повністю, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, підтверджуючи, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що внаслідок його дій сталася дорожньо-транспортна пригода, висновки експертиз, схему ДТП не оспорює, в добровільному порядку відшкодував, як він думав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду у сумі 10 тис. гривень, додатково пояснюючи, що ці грошові кошти були передані водію ОСОБА_7 , який представився родичем потерпілої, разом з цим не заперечує, що ОСОБА_8 був спричинений матеріальний збиток та моральні страждання, водночас висловлюючи бажання відшкодувати завдану шкоду у встановленій судом сумі.

Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України повністю підтверджується оголошеним та дослідженим у судовому засіданні висновком судово-медичної експертизи за №2095 від 26.09.2019р. відповідно якому потерпіла ОСОБА_8 , 1942р.н., отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів лівих поперечних відростків 1-3 поперекових хребців, розриву дистального між гомілкового синдесмозу, різаної рани лівої гомілки, які утворилися від дії предметів, якими могли бути частини салону рухомого автомобілю в момент зіткнення транспортних засобів, які викликали тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день) та за критерієм небезпеки для життя відповідно п.п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, встановленої під час судового розгляду, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження, авто технічних експертиз не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, в тому числі експертизи, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами ніким із учасників процесу не оспорюються. Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 , своїми діями скоїв злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Статтею 5 ч.2 КК України регламентовано, що Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, тобто слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу у межах санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину за необережності, який мав місце 17.06.2019 року, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та реєстрації, родину, на утриманні неповнолітню дитину, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, особисте ставлення до вчиненого діяння, усвідомлення своєї провини та каяття, щире переживання, бажання відшкодувати завданий потерпілій збиток.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_6 за №000692 від 17.06.2019р.

Вивченням матеріалів з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме автомобіль марки «Honda Accord» реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «ВАЗ 2103» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які відповідно передані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - на відповідальне зберігання під розписку.

Також вивченням обвинувального акту встановлено, що під час досудового розслідування здійснювалось залучення експертів для проведення трьох авто-технічних та транспортно - трасологічної експертиз, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, загальна сума яких складає 9263 гривень (2355 грв., 2198 грв., 1570 грв., 3140 грв.)

Матеріали кримінального провадження за №0002198 від 17.06.2019р. до обвинувального акту не долучалися, тому суд визначає місце їх зберігання в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Також суд приймає до уваги, що в рамках даного кримінального провадження 20.05.2020 року потерпілою ОСОБА_8 пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування на її користь завданого матеріального збитку у сумі 17771,01грв., моральної шкоди у сумі 100 тис. гривень, який підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

За змістом положень ст.128 ч.1, 5 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно до вимог ст.129 ч.1 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Так, цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 , заявлений у розмірі невідшкодованої матеріальної шкоди у сумі 17771,01 гривень суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі, оскільки зазначена сума доказана документально матеріалами справи, найшла своє підтвердження у ході судового розгляду. Надана суду розписка, яка була написана ОСОБА_9 , що він отримав від ОСОБА_6 10 тис. гривень судом не приймається до уваги, оскільки виходячи зі змісту даної розписки, вона не має відношення до даного кримінального провадження.

Оцінюючи позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 заявлені у розмірі 100 тис. гривень морального збитку, суд, приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, ступень вини ОСОБА_6 , вважає за необхідне задовольнити частково, а саме у сумі 30 тис. гривень, що на думку суду є спів розмірним з понесеними моральними стражданнями. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги обставини, при яких була спричинена моральна шкода, ступінь вини обвинуваченого, також виходить з характеру та обсягу душевних, психологічних страждань, їх тривалості та значимості для потерпілої, вимушених змін в її життєвих стосунках та подальшому житті.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , з урахуванням санкції ч.1 ст.286 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце 17.06.2019р., оцінюючи обставини скоєного злочину, характер та ступінь тяжкості а також суспільну небезпеку вчиненого за необережності діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у судовому засіданні вину визнав в повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, особисте ставлення до вчиненого, ту обставину, що він має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, враховуючи його поведінку під час судового провадження, з якої вбачається, що він в повній мірі усвідомив свою провину, просив вибачення у потерпілої сторони, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Також за вищевказаними підставами та не зважаючи на те, що ОСОБА_6 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.09.2019р. був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України, враховуючи позицію сторони захисту, думку прокурора та потерпілої сторони з цього приводу, суд вважає за необхідне призначати ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України,-

Ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді трьох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем фактичного проживання обвинуваченого, направив копію вироку після набрання законної сили до органу, якому доручено виконання.

Виконання вироку в частині вилучення посвідчення водія та позбавлення ОСОБА_6 права керувати транспортними засобами покласти на Управління патрульної поліції в Одеській області, направив копію вироку після набрання чинності до органу, якому доручено виконання.

Міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 під час судового провадження не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі ОНДІСЕ процесуальні витрати у загальній сумі 9263 гривень (2355 грв., 2198 грв., 1570 грв., 3140 грв.), пов`язаних із залученням експертів для проведення судових авто технічних та трасологічної експертиз під час досудового розслідування.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 , пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення на її користь матеріальної шкоди у сумі 17771,01грв., морального збитку у розмірі 100 тис. гривень задовольнити частково за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної шкоди у сумі 17771,01 гривень, морального збитку у розмірі 30000 гривень.

Речові докази автомобіль марки «Honda Accord» реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «ВАЗ 2103» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які передані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку вважати повернути за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0002198 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2019 року зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1