КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/1450/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року,

за участю

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність Генерального прокурора України, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що слідчим суддею встановлено, що 03.06.2020 року офісом Генерального прокурора одержано заяву адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , від 01.06.2020 року № 20-324-0812-001 про можливе вчинення Слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 та іншими службовими особами Державного бюро розслідувань кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України. У листі Офісу Генерального прокурора від 17.06.2020 року № 31/2/3-44045-20 адвоката ОСОБА_6 повідомлено, що підстав для внесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 01.06.2020 року № 20-324-0812-001 не вбачається, оскільки об`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення у заяві не наведено.
Відтак, на переконання слідчого судді, доводи заяви адвоката ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 01.06.2020 року № 31/2/3-44045-20 не містять достатніх даних, які б могли свідчити про наявність в діях Слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 та інших службових осіб Державного бюро розслідувань кримінальних правопорушень, що охоплюються поняттям злочину, визначеним ст. 11 КК України, та можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки зводяться до незгоди учасників провадження з процесуальними діями слідчих та прийнятими процесуальними рішеннями.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу №20-344-0812 від 05.06.2020 року і зобов`язати Генерального прокурора або іншу уповноважену особу Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відповідні відомості, які було викладено в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 01.06.2020 року та надати скаржнику відповідний витяг з ЄРДР про початок досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, то апелянт зазначає, що оскаржувану ухвалу було постановлено 09.12.2020 року та визначено час проголошення повного тексту ухвали о 13.00 14.12.2020 року, однак, 14.12.2020 повний текст ухвали слідчим суддею проголошено так і не було. Представник ОСОБА_7 багаторазово звертався до суду з метою отримання повного тексту оскаржуваної ухвали, однак, то через неготовність цього тексту, то у зв`язку з перебуванням слідчого судді у відпустці, копію наведеної ухвали скаржнику тривалий час так і не було надано і лише 11.01.2021 року представником ОСОБА_7 було отримано копію оскаржуваної ухвали. Відсутність повного тексту ухвали позбавила можливість виписати доводи незаконності ухвали. А відтак, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.
Щодо права на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року апелянт зазначає, рішенням Конституційного Суду № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
За доводами адвоката ОСОБА_6 , ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року є незаконною, не обґрунтованою та не вмотивованою.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що адвокатське об`єднання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі договору надає правову (професійну правничу) допомогу ОСОБА_7 . Під час здійснення професійної адвокатської діяльності було виявлено факт вчинення Слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 та іншими службовими особами Державного бюро розслідувань кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України. 01.06.2020 року в порядку ст. 214 КПК України Генеральному прокурору адвокатом ОСОБА_6 , який діє в інтересах та на захист ОСОБА_7 було подано заяву №20-324-0812-001 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України. Вказану заяву про кримінальне правопорушення було прийнято Офісом Генерального прокурора 03.06.2020 року, проте станом як на 05.06.2020, так і на 12.01.2021, заявник від Генерального прокурора відповідний Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не отримав, що, на переконання апелянта, свідчить про те, що відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було, а тому, за доводами апелянта, уповноваженим прокурором Офісу Генерального прокурора було допущено противоправну бездіяльність, порушено приписи ст. 214 КПК України.
Адвокат ОСОБА_6 зазначає, що у зв`язку з цим, заявник звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою № 20-344-0812 від 05.06.2020 на протиправну бездіяльність Генерального прокурора, в якій скаржник просив суд зобов`язати Генерального прокурора, або іншу уповноважену особу Офісу Генерального прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості, які було викладено в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 01.06.2020 та зобов`язати Генерального прокурора уповноваженого прокурора або іншу уповноважену особу Офісу Генерального прокурора надати скаржнику відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні, однак 09.12.2020 слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва винесла ухвалу, якою у задоволенні вказаної скарги відмовила.
Апелянт стверджує, що заява про злочин, з якою 01.06.2020 він в інтересах ОСОБА_7 звернувся до Генерального прокурора містила всі передбачені КПК України вимоги для його внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Жодного посилання на те, що задля внесення повідомлення, чи заяви про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повідомлення про злочин повинно містити об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину ані ч. 5 ст. 214 КПК України, ані інші статті КПК України не містять

Адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що КПК дійсно передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань Інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому посилатися на цьому етапі на положення ст. 2 КК України, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.
Відтак, за доводами апелянта, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

На переконання апелянта, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження, а тому, за доводами адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя прийнявши рішення про відмову у задоволенні скарги №20-344-0812 від 05.06.2020 істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, і тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , який просив поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Перш за все, колегія суддів відмічає, що з матеріалів провадження за скаргою вбачається, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена 09.12.2020 року. При цьому, слідчий суддя, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, 09.12.2020 року оголив лише резолютивну частину ухвали, натомість оголошення її повного тексту було призначено на 14.12.2020 року, на який представники ОСОБА_7 не з`явилися.
В подальшому, будучи необізнаними з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 18.12.2020 року звернувся до суду із заявою про видачу копії ухвали, яку, згідно розписки (а.с. 73) отримав лише 11.01.2021 року, а вже на третій день звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
До того ж, оприлюднена оскаржувана ухвала в ЄДРСР була лише 25.01.2021 року, тобто після подачі апеляційної скарги.
Наведені обставини свідчать про наявність об`єктивних обставин, які перешкодили захиснику своєчасно оскаржити ухвалу слідчого судді, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення.
Що стосується доводів апеляційної скарги по суті ухвали, то колегія зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказані вимоги закону слідчим суддею при ухваленні рішення про відмову у задоволенні скарги дотримані не були.

Як вбачається з матеріалів провадження, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов висновку, що доводи заяви адвоката ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 01.06.2020 року №20-344-0812 не містять достатніх даних, які б могли свідчити про наявність в діях Слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 та інших службових осіб Державного бюро розслідувань кримінальних правопорушень, що охоплюються поняттям злочину, визначеним ст. 11 КК України, та можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки зводиться до незгоди учасників провадження з процесуальними діями слідчих та прийнятими процесуальними рішеннями.

Однак з такими висновками слідчого судді, колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на законі та не відповідають фактичним обставинам провадження.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Частиною 4 цієї статті встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Перевіркою матеріалів скарги встановлено, що 01 червня 2020 року адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 до Офісу Генерального прокурора подано заяву за №20-324-0812-001 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Разом із цим, визначений у ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Окрім цього, відповідно до правової позиції, викладеної в п.п. 1.1 Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених на засіданні Зборів суддів Вищого спеціалізованого суду України 23 грудня 2016 року, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України, обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Зі змісту заяви адвоката ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення вбачається, що вона відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України та містить виклад обставин, які можливо сприйняти як об`єктивні дані, що свідчать про наявність підстав вважати, що було вчинено кримінально-каране діяння, передбачене чинними нормами КК України.

Відтак прокурор чи інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані були прийняти та зареєструвати таку заяву, внести за вказаною заявою відомості до ЄРДР та розпочати проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, чого не зробили.

Оскільки органом досудового розслідування, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, не внесено протягом 24 годин відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , у зв`язку з чим уповноваженими особами Офісу Генерального прокурора було допущено бездіяльність, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості з постановленням нової ухвали, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 слід задовольнити та зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, викладені у заяві адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 від 01.06.2020 року №20-324-0812-001про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 397 КК України та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити адвокату ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_12 , який діє в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якоюскаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, згідно заяви адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 від 01.06.2020 року №20-324-0812-001 про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 397 КК України та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4