провадження № 1-кс/243/438/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов'янська клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000005 від 02 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, українця, громадянина України, раніше судимого, такого, що не працює, не одружений, з повною середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

25.03.2021 року до слідчого судді Слов'янського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000005 від 02 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, з клопотанням, узгодженим з прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що 01.01.2021 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 прийшов до належного ОСОБА_7 домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилась його знайома ОСОБА_8 . В зазначеному місці, в зазначений час між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла сварка.

Під час сварки у ОСОБА_4 виник протиправний умисел спрямований на пошкодження чужого майна, а саме будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Який на праві приватної власності належить ОСОБА_7

01.01.2021 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на пошкодження майна ОСОБА_7 , підійшов до фасадної сторони будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб, які могли б запобігти довести його протиправні дії до кінця, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розбив віконне скло зазначеного будинку. Та кинув через отвір підпалений невстановлений предмет з паливно-мастильними матеріалами (нафтова олива), тим самим здійснив підпал вищезазначеного будинку.

Умисними протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 13 552 грн. 00 коп.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_4 слідчим кваліфіковані за ч. 2 ст. 194 КК України та 24.03.2021 року останнього повідомлено про підозру. Затриманий в порядку ст. 208 КПК не був.

Слідчий обґрунтовує необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 тим, що існують ризики передбачені п. 1,3 ,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ґрунтується на тому, що останній будучи особою, яка обвинувачується у вчиненні не тяжких кримінальних правопорушень та заздалегідь знаючи, що за вчинене ним злочинне діяння кримінальна відповідальність передбачає максимальну міру покарання у вигляді позбавлення волі строком до трьох років позбавлення волі, може побудити його на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. У зв`язку з цим, можливий термін покарання за інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення свідчить про загрозу втечі останнього. При цьому наслідки і ризик втечі для ОСОБА_4 можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання.

Крім того, достатніми є підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, насильницьких, у зв`язку з чим, в разі обрання відносно останнього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність. Так, на розгляді Слов`янського міськрайонного суду на теперішній час перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125, 129 КК України. Однак інкриміновані звинувачення щодо ОСОБА_4 не стримують його протиправної поведінки, останній, будучи раніше судимим, продовжує свою протиправну поведінку, яка виражається у вчиненні насильницьких дій.

До того ж існує ризик впливу підозрюваного на потерпілу та свідків по кримінальному провадженню, який обумовлений тим, що на даному етапі досудового розслідування ще не встановлені повною мірою всі обставини кримінального правопорушення, а отже ОСОБА_4 шляхом психологічного або фізичного впливу може здійснити тиск на потерпілу та свідків, з метою надання ними неправдивих показань, або зміни раніше наданих показань на інші, що значно буде ускладнювати встановлення судом об`єктивної істини у справі. Крім того, потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 протягом тривалого часу намагаються уникати будь-яких контактів із ОСОБА_9 , в буквальному сенсі переховується від останнього, остання не може проживати у власному будинку. Також, на підтвердження ризику впливу на свідків, слід зазначити, що майже по всім інкримінованим ОСОБА_9 правопорушенням свідком виступає ОСОБА_7 , ОСОБА_8 потерпілою. Крім того, вказаний ризик впливу підтверджується також тим фактом, що у період слухання справ відносно ОСОБА_9 , у яких потерпілою є ОСОБА_8 , останній погрожував вбивством щодо ОСОБА_8 . Зазначені обставини підтверджені обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000060 від 05 лютого 2021 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, який уже надійшов до суду. Таким чином, ризик впливу на свідків та потерпілу існує з високим ступенем імовірності, оскільки усі вони є добре знайомими підозрюваному та бояться його протиправних дій по відношенню до себе.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний, в судовому засіданні просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у клопотання прокурора та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0000005, згідно якого до ЄРДР 02.01.2021 року внесені відомості, що 02.01.2021 року до ЧЧ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшла заява від ОСОБА_7 , з якої вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , який 01.01.2021 року пошкодив її будинок за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом підпалу, чим спричинив матеріальний збиток на суму 40000 грн.

З протоколу огляду місця події від 01.01.2021 року, а саме буд. АДРЕСА_2 , в ході якого було зафіксовано обстановку вчиненого злочину.

Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 02.01.2021 року, остання показала, що за вказаною адресою вона мешкає разом з чоловіком ОСОБА_10 , 31.12.2020 року до неї тимчасово переїхала мешкати ОСОБА_8 , зі своїм сином ОСОБА_11 , у зв`язку з тим, що її колишній хлопець ОСОБА_4 влаштував погром за місцем її мешкання. На скільки їй відомо вони конфліктують вже протягом року, на ґрунті розлучення.01.01.2021 року приблизно о 14:00 годин ОСОБА_4 підійшов до її місця мешкання, вимкнув електричний струм на лічильнику та почав тукати по вікнам та погрожувати, що розіб`є вікна, якщо ОСОБА_8 не вийде до нього. ОСОБА_8 зателефонувала на лінію «102» та повідомила про те що відбувається. Через деякий час до них приїхав наряд патрульної поліції та ОСОБА_4 запросили проїхати з ними, заяву вони не писали. ОСОБА_4 повідомив, що повернеться та поїхав з патрульними поліцейськими. Приблизно о 16:30 годин їй на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила, що бачила ОСОБА_4 поблизу вул. Лизенко м. Слов`янськ. Та вони почали його чекати біля її місця мешкання. Приблизно через 20-30 хвилин вона та ОСОБА_8 сиділи на кухні, а її чоловік з сином ОСОБА_8 , знаходились у залі. Вона побачила у дворі ОСОБА_4 , а через мить побачила дим у будинку та почали шукати осередок задимлення. Весь будинок був у диму, тому вони не змогли знати осередок та вибігли на вулицю, де побачили два предмети які сильно диміли. Після чого вона зрозуміла, що у будинку щось горить, та забігла у будинок, та побачила там вогонь, після чого почала застосовувати заходи до насіння вогню та зателефонувала до лінії «101» та «102». Вогонь вони загасили самостійно.

Згідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 02.01.2021 року, остання пояснила, що 01.01.2021 року вона перебувала за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 12:00 годин вони перебували у будинку на кухні, та побачила у дворі біля вхідних дверей до будинку свого знайомого ОСОБА_4 , останній перебував у стані сп`яніння та гучно стукав у двері, та намагався вибити її, вони в свою чергу не пускали його. Пізніше вони помітили дим біля свердловини у дворі, а через пару хвилин і біля вхідних дверей. Далі почули звук розбитого скла у залі та пішли туди, також із залу йшов запах диму. Коли вони вийшла на вулицю, почали гасити біля свердловини, то побачили, що горить у залі. При цьому ОСОБА_4 вже біля будинку не було. Після чого вони викликали ДСНС та поліцію.

Згідно до Висновку експерта від 10.02.2021 року № СЕ-19/105-21/256-ПТ вбачається, що причиною пожежі є внесення в горючу загрузку стороннього джерела запалення у вигляді полум`я відкритого вогню з ознаками попередньої підготовки події.

У відповідність до Висновку експерта № СЕ-19/105-21/586-МРВ від 11.03.2021 року, на обгорілих фрагментах речовини чорного кольору виявлені сліди нафтової оливи.

З Висновку експерта № 813/814 від 10.03.2021 року, встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідно для усунення пошкоджень унаслідок пожежі складає 13552 грн.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 03.03.2021 року, який показав, що 01.01.2021 року у вечірній час доби вин перебував за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , та бачив чоловіка, який щось кидав у будинок АДРЕСА_2 по вказаній вулиці.

Згідно до протоколу впізнання особи за фотознімками від 03.03.2021 року, за участю свідка ОСОБА_13 , згідно якого свідок впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка 01.01.2021 року біля будинку АДРЕСА_2 , кидала в бік будинку якісь предмети.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевказане слідчий суддя зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Позбавлення свободи не обмежується класичним випадком тримання під вартою після арешту або засудження, а може мати багато інших форм (Guzzardi проти Італії, § 95). Для того, щоб визначити, чи було особу «позбавлено свободи» у значенні статті 5, відправною точкою повинна бути її конкретна ситуація, і необхідно враховувати ряд критеріїв, таких, як тип, тривалість, наслідки і спосіб реалізації відповідного заходу (Guzzardi проти Італії, § 92; Medvedyev і Інші проти Франції, § 73; Creangг проти Румунії, § 91). Зобов`язання брати до уваги «різновид» і «спосіб імплементації» згаданого заходу дозволяє Суду враховувати особливий контекст і обставини, притаманні іншим обмеженням, ніж класичне ув`язнення в тюремній камері. Важливим фактором, який слід брати до уваги, є контекст, в якому цей захід застосовується, оскільки в сучасному суспільстві нерідко трапляються ситуації, коли громадськість може бути покликана змиритись з обмеженнями свободи пересування або особистої свободи задля загального блага (Nada проти Швейцарії, § 226; Austin і Інші проти Сполученого Королівства. Поняття позбавлення свободи за змістом статті 5 § 1 містить як об`єктивний елемент поміщення людини у певний обмежений простір на значний період часу, так і додатковий суб`єктивний елемент, який полягає в тому, що людина не давала чинної згоди на таке поміщення (Storck проти Німеччини, § 74; Stanev проти Болгарії, § 117). Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією, навіть якщо вона, можливо, сама дозволила взяти себе під варту, особливо, якщо ця людина не має достатньої дієздатності для того, щоб погодитись або не погодитись із запропонованими діями (H.L. проти Сполученого Королівства, § 90; Stanev проти Болгарії.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, що підтверджують підозру у вчиненні злочину та вагомість наявних доказів, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такими доказами слідчий суддя визнає: пояснення підозрюваного під час розгляду клопотання, протоколи допиту потерпілої та свідків, протокол впізнання особи за фотознімками та висновки експертів.

Згідно з частиною 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , вважає, що прокурором не доведено наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «В. проти Швейцарії» (W. v Switzerland) (Заява № 14379/88) від 26 січня 1993 року в пункті 33 зазначив, що «…небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя…».

Слідчий суддя, враховуючи висновок Європейського суду з прав людини по зазначеній справі, вважає, що слідчим та прокурором не надано доказів, які б свідчили про можливість переховування підозрюваного, а посилання на суворість можливого покарання є недостатньою для встановлення наявності ризику небезпеки переховування від правосуддя.

В той же час, сама по собі тяжкість злочину, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_14 , не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»).

Слідчий суддя також враховує положення, викладені в рішенні ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії», відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі..

Відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 10.02.2021 року, раніше обирався запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з часу обрання зазначеного запобіжного заходу, ОСОБА_4 покладені на нього обов`язки не порушував, що не заперечує й сторона обвинувачення, інкриміноване йому, дійсне кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 194 КК України та кримінальні правопорушення, за якими на адресу суду надіслано обвинувальні акти, вчинені до ухвали слідчого судді від 10.02.2021 року.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено що підозрюваний, буде намагатися переховуватись від органів досудового слідства та суду, інформації, що останній не з`являвся на виклики слідчого та прокурора не надано, ОСОБА_4 не ухилився від явки на розгляд дійсного клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено також ризику можливого впливу підозрюваного на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженню, оскільки свідки та потерпіла допитані, заяв від останніх, щодо можливого вчинення на них будь-якого психологічного або фізичного впливу з боку підозрюваного до клопотання не надано.

При вирішені питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання її винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється (до трьох років позбавлення волі); вік та стан здоров`я (перебуває на обліку у лікаря-нарколога з березня 2020 року з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває), наявність соціальних зв`язків: не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Крім того, слідчий суддя враховує що підозрюваний ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину. На шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, тобто останній схильний до скоєння кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_15 обґрунтовано підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, покарання за який передбачено до трьох років позбавлення волі, що може бути підставою для застосування заходів кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи ОСОБА_4 про який йдеться у клопотанні слідчого, може бути виконане завдання для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.

При цьому слідчий суддя враховує відсутність можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, разом з тим слідчий суддя вважає, що особисте зобов`язання як більш м`який запобіжний захід, в даному випадку може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За приписами ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194цього Кодексу.

Підозрюваному,обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що вразі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з вищевикладеним та враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , що свідчать про наявність на даний час ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя, з урахуванням положень частини 5 статті 176 КПК України, вважає, що є підстави для обрання запобіжного заходу виді особистого зобов`язання, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 177-179, 193-195 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000005 від 02 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 23.05.2021 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

?прибувати за кожною вимогою до СВ відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області та до Слов`янського міськрайонного суду;

?не відлучатися за межі м. Слов`янську та Краматорського району Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду,

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом п`яти суток з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 25.03.2021 року.

Слідчий суддя

Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_1