Справа №591/222/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/293/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.05.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді застави з покладенням виконання окремих обов`язків, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364-1, ч.3 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001666, у якому ОСОБА_10 оголошено про підозру за ч. 2 ст.364-1 та за ч.3 ст.382 КК України.

19.05.2021 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 та відносно підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 8862 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 20 116 740 грн., з покладенням на нього виконання окремих обов`язків, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із м. Суми без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування по обставинам кримінального провадження № 0001666 із свідками: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а також - іншими підозрюваними у кримінальному провадженні: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Разом з цим, підозрюваному ОСОБА_10 та заставодавцю роз`яснено наслідки не виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді підозрюваний ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги з аналогічними вимогами ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.05.2021 року, скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення у застосуванні відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу в повному обсязі.

Обґрунтування вимог своїх апеляційних скарг, що підозрюваний, що його захисник вказували ідентичні.

Так, апелянти вважали, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, а сама ухвала необґрунтована, незаконна та постановлена з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону.

Апелянти переконані, що пред`явлена ОСОБА_10 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364-1, ч.3 ст. 382 КК України, необґрунтована, визначені ст. 177 КПК України ризики відсутні, суд при обранні запобіжного заходу не врахував характеризуючі особу підозрюваного дані, та визначив розмір застави баз врахування майнового стану ОСОБА_10 .

На обґрунтування вказаного апелянти зазначили наступне.

Так, суть повідомлення про підозру полягає в тому, що ОСОБА_10 підозрюють у вчиненні за попередньою змовою із ОСОБА_23 та ОСОБА_22 незаконного зняття арешту з нежитлового приміщення готелю розташованого в АДРЕСА_2 та його незаконне (за заниженою ціною, з порушенням процедури, без врахування інтересів інших стягувачів боржника АТ «Сумське НВО») відчуження на користь ОСОБА_24 що завдало збитки стягувачам по виконавчим провадженням на загальну суму в 20 116 000 грн. Цим самим перешкодили виконанню судових рішень по стягненню заборгованості з боржника АТ «Сумське НВО».

Таку підозру апелянти вважали абсолютно не обґрунтованою, оскільки:

- ОСОБА_10 діяв виключно в межах своїх повноважень та інтересах підприємства, жодних протиправних дій не чинив;

- дії по відчуженню об`єкта нерухомості в рамках виконавчого провадження були законними, що підтверджено Міністерством юстиції України;

- будь-якої шкоди у зв`язку із відчуженням об`єкту нерухомості завдано не було, оскільки його було реалізовано за ринковою вартістю, що підтверджується оцінкою та балансовою вартістю;

- ніякої змови у ОСОБА_10 з іншими особами, які на думку слідства, були співучасниками, не було. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження цього;

- велика кількість рішень суду, перешкоджання у виконанні яких інкримінується ОСОБА_10 , вже виконана, заборгованість по заробітній платі по ним погашена, кошти перераховані стягувачам.

Також, як захисник, так і сам підозрюваний ОСОБА_10 зазначали, що останній є керівником АТ «Сумське НВО», його повноваження визначені статутом і він здійснює управління поточною діяльністю товариства, зокрема організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність і забезпечує виконання завдань товариства.

Питанням звернення стягнення на майно товариства в рамках виконавчих проваджень із примусового виконання судових рішень, щодо погашення перед кредиторами, займались юристи товариства.

Стверджували, що ОСОБА_10 видавав відповідні довіреності на представництво юристами АТ «Сумське НВО» його інтересів у різних органах влади. Одна з таких довіреностей була видана на ім`я адвоката ОСОБА_23 , як юриста АТ «Сумське НВО». Будь-яких інших дій, окрім як видачі в межах своїх повноважень довіреностей, ОСОБА_10 не вчиняв. А тому, діяв виключно в межах своїх повноважень та інтересах підприємства.

Також, апелянти звертали увагу на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що законність дій приватного виконавця та приватного нотаріуса була підтверджена Міністерством юстиції України. Вказували, що 20.11.2019 року на підставі виконавчого листа № 592/10203/18 приватним виконавцем ОСОБА_22 було відкрито виконавче провадження за № 60668283 про стягнення із АТ «Сумське НВО» заборгованості. Крім того, приватним виконавцем було накладено арешт на об`єкт нерухомості, реалізацію якого між АТ «Сумське НВО» та стягувачем було погоджено. Після внесення на депозитний рахунок приватного виконавця відповідних коштів, приватний виконавець на підставі ч. 8 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» зняв арешт із об`єкту нерухомості. Незаконність дій приватного виконавця не підтверджена, більше того, як вказувалося вище, дії приватного виконавця ОСОБА_22 були предметом перевірки Міністерства юстиції України, за результатом якої встановлено, що жодних порушень законодавства виконавцем ОСОБА_22 не допущено. Документи на підтвердження вказаних обставин сторона обвинувачення до справи не долучила.

Зазначали, що після зняття арешту із об`єкта нерухомості 26.12.2019 року було укладено договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості. Договір було нотаріально посвідчено. Право власності було зареєстроване у встановленому законом порядку.

Апелянти переконані, що позиція слідства щодо незаконності реалізації об`єкта нерухомості безпідставна та не підтверджується доказами.

Звертали увагу, що дії нотаріуса ОСОБА_25 щодо переоформлення права власності на об`єкт нерухомості також були предметом перевірки Міністерства юстиції, за результатами якої встановлено, що посвідчення правочину по відчуженню об`єкту нерухомості, а також оформлення на нього права власності вчиненні відповідно до вимог закону.

Також, апелянти звертали увагу на відсутність шкоди при реалізації об`єкта нерухомості, оскільки його було реалізовано за 19 524 089 грн, тоді як станом на 01.08.2019 року така вартість була 18 820 130 грн, а станом на 01.012.2019 року 16 270 074 грн. Доказів того, що вартість майна була занижена сторона обвинувачення не надала.

Наголошували апелянти і на відсутності доказів про причетність ОСОБА_10 до злочину та про існування у нього змови з іншими особами ОСОБА_23 та ОСОБА_22 на його вчинення. Зокрема відсутні докази щодо:

- залучення ОСОБА_10 у якості пособника ОСОБА_23 ;

- доведення до відома ОСОБА_23 злочинного умислу та отримання згоди на пособництво у вчиненні кримінального правопорушення;

- узгодження з ОСОБА_23 плану дій.

Щодо рішень суду, які інкримінують ОСОБА_10 як такі що не виконані, то це не відповідає дійсності, оскільки їх значна кількість виконана, заборгованість погашена і кошти перераховані стягувачам.

Щодо передбачених ст. 177 КПК України ризиків, то вони відсутні. Наміру не виконувати покладені на ОСОБА_10 обов`язків той не має. Слідчий суддя послався на ухвалу від 18.05.2021 року про застосування примусового приводу, однак вказане не свідчить про неналежну процесуальну поведінку. Апелянти стверджували, що 18.05.2021 року та 19.05.2021 року ОСОБА_10 прибув до суду для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу за усним викликом секретаря суду. Також, 18.05.2021 року ОСОБА_10 з`являвся до слідчого для дачі показів і отримав повістку про виклик на 25.05.2021 року. Повісток на 12.05.2021 та на 13.05.2021 ОСОБА_10 не отримував. Стверджували, що ОСОБА_10 відразу виконав покладений на нього обов`язок по здачі паспорту та повідомив про своє місце проживання. Сам факт наявності такого паспорта не може бути підставою для висновків про можливе переховування. З міста Суми без дозволу слідчого підозрюваний не відлучався навіть для лікування в м. Київ. Всі дати по явках до слідчого було узгоджено із захисником та вони дотримувались.

Апелянти наголошували, що ОСОБА_10 від слідства не переховувався, звертали увагу на похилий вік підозрюваного 84 роки, його позитивну характеристику, в тому числі що він є почесним жителем м. Суми, має ряд відзнак, міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. За період часу з серпня жовтня 2019 року жодного тиску на свідків ОСОБА_10 не чинить, доказів того, що він спотворював чи знищував докази немає і перешкоджати слідству не збирається, більше того готовий з`являтися на допити, надавати всі документи та інформацію якою володіє.

Крім викладеного, апелянти не погоджувались і з визначеним судом розміром застави, вважаючи його надто великим. Стверджували, що підставою для визначення саме такого розміру застави в 20 116 740 грн стало встановлення суддею виключного випадку для такого розміру, однак якого саме, на переконання апелянтів, слідчий суддя не вказав, що свідчить про необґрунтованість рішення суду.

Щодо покладених на ОСОБА_10 обов`язків, то на переконання апелянтів, вони також безпідставні. Наголошували, що таке рішення суду позбавляє ОСОБА_10 можливості бачитись із родичами, проводити зустрічі в ході ведення своєї службової діяльності, в тому числі реалізовувати відрядження за кордон. Факт заборони спілкування із ОСОБА_20 (головним юрисконсультом начальником Департаменту правового забезпечення) та ОСОБА_15 (директором по економічній безпеці) унеможливить належне виконання ОСОБА_10 його службових обов`язків.

Враховуючи викладене, апелянти не вбачали підстав для застосування відносно підозрюваного такого запобіжного заходу як застави із покладенням виконання окремих обов`язків, і вважали, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання буде необхідним та достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_10 тому і просили рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове, яким у задоволенні клопотання слідчого просили повністю відмовити.

На вказані апеляційні скарги прокурором подано заперечення в яких останній просив ухвалу слідчого судді залишити без міни, а вимоги апеляційних скарг апелянтів без задоволення. Прокурор вважав, що як і пред`явлена підозрюваному підозра, так і заявлені в клопотанні слідчого ризики мають місце і обраний запобіжний захід у виді застави є достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_10 .

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_10 і його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вимоги апеляційних скарг підтримали, просили задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення у застосуванні відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу, думки прокурорів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які проти задоволення вимог апеляційних скарг підозрюваного та захисника заперечили, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001666, у якому ОСОБА_10 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч.2 ст.364-1 та ч.3 ст. 382 КК України.

До Зарічного районного суду м. Суми звернувся старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді застави в розмірі 20 116 740 грн. і з покладенням на підозрюваного виконання передбачених п.п. 1,2,3,4,8 ч.5 ст.194 КПК України обов`язків.

Клопотання слідчого було мотивовано тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.382 КК України, і такими злочинами було завдано шкоду, у тому числі у виді непогашення заборгованості перед стягувачами із заробітної плати на суму 20 116 000 грн., та існують ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які не зможуть бути забезпечені іншими більш м`якими запобіжними заходами.

19.05.2021 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми вказане клопотання слідчого задоволено, відносно підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 8862 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 20 116 740 грн. та покладено на нього виконання окремих обов`язків.

Слідчий суддя дійшов висновку, що як і пред`явлена ОСОБА_10 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч.2 ст.364-1 та ч.3 ст. 382 КК України, так і заявлені слідчим ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовані.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування/ суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу слідчим суддею встановлені правильно, оскільки як і пред`явлена підозра, так і заявлені слідством ризики дійсно існують та апелянтами в ході апеляційного слухання справи не спростовані.

Зокрема як слідчим суддею, так і колегією суддів встановлено, що матеріали кримінального провадження (протоколів допиту потерпілих, звіту з незалежної оцінки майна нежитлового приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та довідки про його вартість, ухвал слідчого судді про накладення арешту на вказане нежитлове приміщення та передання його на зберігання, виконавчих листів, постанов державного виконавця про арешт майна та про зняття арешту з майна, договору купівлі-продажу нерухомого майна, акту прийому-передачі нерухомого майна, постанови про закінчення виконавчого провадження а.с. 30-64) у сукупності містять дані, які дають підстави об`єктивному спостерігачу вважати, що ОСОБА_10 може бути причетним до вчинення кримінальних правопорушеннь, які йому інкримінують органи досудового розслідування.

Дійсно, попри доводи апеляційних скарг, додані до клопотання слідчого документи, як встановив слідчий суддя суду першої інстанції, та перевірені колегією суддів, обставини містять факти і відомості про те, що з метою продажу готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » державним виконавцем був знятий арешт з цього об`єкту нерухомості у виконавчому провадженні, де стягувачем 52 тис. грн. був ОСОБА_12 , та водночас припинено дію арешту на вказаний об`єкт нерухомості у зведених виконавчих провадженнях, де арешт було накладено на усе майно АТ «Сумське НВО» з метою стягнення заборгованості підприємства, у тому числі по заробітній платі; що готель «Ювілейний» був переданий у власність ОСОБА_24 (близької родички першого заступника Генерального директора АТ «Сумське НВО») 26.12.2019 року після сплати по договору купівлі-продажу лише 52 тис. грн., а решта суми по договору купівлі-продажу у розмірі 19 472 089 грн. так і не сплачена покупцем на рахунок товариства до 31.12.2020 року, як було передбачено договором, натомість укладено додаткову угоду, якою погоджено вказану суму внести на рахунок товариства вже до 31.12.2021 року.

При цьому, не виконаними станом на 07.05.2021 року залишались виконавчі провадження щодо виконання рішень судів про стягнення з АТ «Сумське НВО» заборгованості по заробітній платі працівникам на загальну суму 20 116 000 грн. І малоймовірно, що про всі вказані обставини не було відомо ОСОБА_10 , який уповноважував довірених осіб на підписання відповідних документів.

Кримінально-процесуальний кодекс України не містить визначення терміну "обгрунтована підозра" і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на стадії досудового розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Також, слідчий суддя правильно вказав і про те, що питання винуватості чи невинуватості особи, при обранні відносно неї запобіжного заходу, слідчим суддею не вирішується, а підлягає встановленню, як говорить і практика Європейського суду з прав людини, вже безпосередньо при розгляді кримінального провадження по суті, в разі направлення до суду обвинувального акту.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційних скарг в частині заперечення того, що пред`явлена ОСОБА_10 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень не обґрунтована, а саме що:

- ОСОБА_10 діяв виключно в межах своїх повноважень та інтересах підприємства, жодних протиправних дій не чинив;

- дії по відчуженню об`єкта нерухомості в рамках виконавчого провадження були законними, що підтверджено Міністерством юстиції України;

- будь-якої шкоди у зв`язку із відчуженням об`єкту нерухомості завдано не було, оскільки його було реалізовано за ринковою вартістю, що підтверджується оцінкою та балансовою вартістю;

- ніякої змови у ОСОБА_10 з іншими особами, які на думку слідства, були співучасниками, не було;

- велика кількість рішень суду, перешкоджання у виконанні яких інкримінується ОСОБА_10 , вже виконана, заборгованість по заробітній платі по ним погашена, кошти перераховані стягувачам;

то всі ці доводи на даний час є передчасними, оскільки з огляду на положення ч.2 ст.9, ст.91 КПК України, вони є обставинами, які слідчий та прокурор зобов`язані дослідити та перевірити в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

Колегія суддів зазначає, що на даний час такі твердження не спростовують обґрунтованість оголошеної підозри, а є лише незгодою сторони захисту з прийнятим органами досудового розслідуваня рішенням.

Щодо заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які слідчий суддя визнав обґрунтованими, то з їх існуванням, за встановленими фактичними обставинами справи, колегія суддів також погоджується.

Так, суворість можливого покарання за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_10 , і пов`язані із цим негативні для особи наслідки, що загрожують йому, у сукупності з такими обставинами, що підозрюваний має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дають підстави говорити про те, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним. Тобто, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, з огляду на те, що свідки та потерпілі у кримінальному провадженні є діючими та колишніми працівниками АТ «Сумське НВО», які перебували чи перебувають у підпорядкуванні ОСОБА_10 , як керівника підприємства, то існує достатня ймовірність ризику того, що ОСОБА_10 , використовуючи власну посаду, авторитет та майновий стан може впливати на таких осіб з метою зміни раніше наданих ними свідчень.

Крім того, є достатньо високим ризик можливого впливу ОСОБА_10 на інших підозрюваних у кримінальному провадженні і наявність такого ризику обґрунтовується спільною зацікавленістю підозрюваних в узгодженні показань. Таким чином, вказане дає підстави стверджувати про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, в силу займаної посади підозрюваний має доступ до документів АТ «Сумське НВО», та має можливості впливати на працівників товариства, що є високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний ОСОБА_10 може вдатись до спроб спотворення доказів, або, навпаки штучного створення доказів у кримінальному провадженні. Тобто, існує реальний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що в даному випадку під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею правильно було встановлено визначені чинним КПК України підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу як такого.

Водночас, перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині застосування непомірно високого розміру застави підозрюваному ОСОБА_26 колегія суддів встановила наступне.

Так, частина перша ст. 176 КПК України, визначає такі запобіжні заходи як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт і тримання під вартою.

Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що для підозрюваного ОСОБА_10 слідчий просив обрати такий запобіжний захід як застава, який входить до переліку тих, що визначені ст. 176 КПК України і просив покласти на підозрюваного виконання певних обов`язків.

З урахуванням встановлених в ході судового розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що таке клопотання сторони обвинувачення підлягає до повного задоволення, і запобіжний захід у виді застави, з покладенням на підозрюваного виконання окремих обов`язків, забезпечить його належну процесуальну поведінку.

При цьому, підставою обрання відносно підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу як застава, слугувало те, що ОСОБА_10 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень за тих обставин, що готель « ІНФОРМАЦІЯ_2 » був переданий у власність ОСОБА_24 (близької родички першого заступника Генерального директора АТ «Сумське НВО») 26.12.2019 року після сплати по договору купівлі-продажу лише 52 тис. грн., а решта суми по договору купівлі-продажу у розмірі 19 472 089 грн. так і не сплачена покупцем на рахунок товариства до 31.12.2020 року, як було передбачено договором, натомість укладено додаткову угоду, якою погоджено вказану суму внести на рахунок товариства вже до 31.12.2021 року. При цьому, не виконаними станом на 07.05.2021 року залишались виконавчі провадження щодо виконання рішень судів про стягнення з АТ «Сумське НВО» заборгованості по заробітній платі працівникам на загальну суму 20 116 000 грн.

Тобто, висновки слідчого судді, в частині визначення виду та розміру запобіжного заходу підозрюваному, фактично зводяться до існування вказаної шкоди та до суми заборгованості, і в разі обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді застави, з урахуванням сум збитків, і сум заборгованості, та в разі порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків, така сума застави буде звернута в дохід держави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим посилання апелянтів, в даному випадку, на рішення ЄСПЛ у справі « Ноймайстер проти Австрії», в якому Суд вказав, що намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи до суми збитку приписуваного йому, не відповідає ст.5 (3) Конвенції. Гарантії передбачені цією статтею призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності звинуваченого на слуханні.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що слідчий суддя призначаючи підозрюваному запобіжний захід у виді застави у розмірі 8862 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 20 116 740 грн., належним чином не врахував положення як ч.4 ст.182 КПК України, так і певні норми Конвенції, тобто допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і ухвалив таке судове рішення, яке не може вважатися законним та обґрунтованим.

Пунктом 4 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.05.2021 року, якою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364-1, ч.3 ст. 382 КК України, обрано запобіжний захід у виді застави у розмірі 8862 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 20 116 740 грн., з покладенням на нього виконання окремих обов`язків, скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу.

Так, при постановленні нової ухвали, якою необхідно вирішити клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу, колегія суддів враховує такі обставини.

Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Тобто існування трьох складових.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В ході апеляційного розгляду справи, як зазначалося вище, колегією суддів встановлено наявність існування перших двох таких складових обґрунтованість підозри та обґрунтованість заявлених ризиків, однак третя складова - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, колегія суддів вважає не доведеною.

Крім того, не можуть залишитись і поза увагою колегії суддів, надані в ході апеляційного розгляду, стороною захисту платіжні доручення, з яких вбачається, що станом на 31 травня 2021 року ТОВ «Готельний Комплекс «Ювілейний» сплатив АТ «Сумське НВО» 50 00грн, призначення платежу сплата заборгованості ОСОБА_24 за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 26.12.2019 року відповідно до договору поруки укладеного між ОСОБА_24 АТ «Сумське НВО ТОВ «ГК Ювілейний» від 18.05.2021 року, а 01 червня 2021 року ТОВ «Готельний Комплекс «Ювілейний» сплатив АТ «Сумське НВО» 1 950 000 грн, призначення платежу сплата заборгованості ОСОБА_24 за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 26.12.2019 року відповідно до договору поруки укладеного між ОСОБА_24 АТ «Сумське НВО ТОВ «ГК Ювілейний» від 18.05.2021 року.

31 травня 2021 року та 02 червня 2021 року відповідно, зазначені суми були направлені АТ «Сумське НВО» Приватному виконавцю п/о м.Києва Корол на виконання відповідних зведених виконавчих проваджень, що також вбачається з платіжних доручень.

Тобто, на момент розгляду апеляційних скарг підозрюваного і захисника, головна підстава звернення слідчого з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді застави, а саме - шкода, яка була заподіяна незаконним відчуженням нежитлового приміщення «Готельний Комплекс «Ювілейний» та невиконані рішення судів про стягнення з АТ «Сумське НВО» заборгованості по заробітній платі працівникам на загальну суму 20 116 000 грн, відшкодована.

Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

При цьому, колегія суддів враховує особу підозрюваного ОСОБА_10 який має похилий вік 84 роки, позитивно характеризується, є почесним жителем м. Суми, має ряд відзнак, міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та до кримінальної відповідальності раніше не притягувався,

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Тому застосовуючи до підозрюваного запобіжних захід у виді особистого зобов`язання колегія суддів вважає за необхідне покласти на ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: зобов`язати його-прибувати за першою вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування по обставинам кримінального провадження № 0001666 із свідками: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а також - іншими підозрюваними у кримінальному провадженні: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Щодо доводів апелянтів про те, що окремі обов`язки обтяжать підозрюваного, колегія суддів визнати обґрунтованими не може з огляду на наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, які визнанні доведеними.

Разом тим, колегія суддів, враховуючи вік підозрюваного ОСОБА_10 , стан його здоров`я, а саме, що він має потребу в певному лікуванні, та характер службової діяльності, вважає не покладати на нього обов`язку не відлучатися із м. Суми без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Враховуючи вищенаведене, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , підлягає до часткового задоволення.

При цьому, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, але не більше, ніж на 2 (два) місяці з моменту постановлення даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.05.2021 року, якою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364-1, ч.3 ст. 382 КК України, обрано запобіжний захід у виді застави у розмірі 8862 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 20 116 740 грн., з покладенням на нього виконання окремих обов`язків, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_10 , строком на два місяці обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утримуватися від спілкування по обставинам кримінального провадження № 0001666 із свідками: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а також - іншими підозрюваними у кримінальному провадженні: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_10 , що відповідно до вимог ч.2 ст. 179 КПК України що у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2-х розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4