Справа №585/1071/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/258/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні №0000191 від 14 квітня 2021 року, яке перебуває в провадженні СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

16.04.2021 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області клопотання задоволено та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, на строк до 12 червня 2021 року включно із урахуванням часу фактичного затримання особи.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що вважає, пред`явлену ОСОБА_7 підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, необґрунтованою та незаконною.

Так, на думку захисника, висновок слідчого суді про наявність обґрунтованої підозри не узгоджується з матеріалами кримінального провадження, оскільки сторона обвинувачення не вказала жодних доказів, які б достовірно, «поза розумним сумнівом», обґрунтовували підозру. Фактично, повідомлення про підозру, у супереч вимогам законодавства (ст.ст. 91-94 КПК України), складено на припущеннях органу досудового розслідування та не відповідає об`єктивній дійсності.

Стороною обвинувачено не надано жодного доказу на наявність злочинного умислу підозрюваного ОСОБА_7 , спрямованого на навмисне спричинення смерті своїй матері ОСОБА_9 і що його дії були спрямовані саме на навмисне позбавлення життя матері та при цьому він усвідомлював суспільну небезпечність свого діяння.

В судовому засіданні ОСОБА_7 повідомляв, що мати почала сваритися на нього після того, як він попросив у неї дозволу піти з дому на прогулянку, при цьому розмахувала перед його обличчям кухонним ножем та кілька разів намагалася нанести удари у грудну клітину. Він її відштовхнув і пішов до другої кімнати, а за ним пішла мати, продовжуючи сваритися та розмахуючи ножем, штовхнула його. Він не може пояснити, як наніс матері поранення, не мав наміру її вбити.

За таких обставин, як вказує адвокат, у діях підозрюваного ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Також ОСОБА_8 вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 є лише припущеннями, тоді як прокурор обмежився стандартними фразами про наявність вказаних ризиків та не надав доказів про їх існування, а також не довів, що застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної поведінки.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та його підзахисного підозрюваного ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги підтримала та просили їх задовольнити, заперечення прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СВ Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження за №0000191 від 14 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

14.04.2021 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 15.04.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

16.04.2021 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області звернулась старший слідчий СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді 16.04.2021 року було задоволено та відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави. Строк запобіжного заходу встановлено до 12 червня 2021 року включно із урахуванням часу фактичного затримання особи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до 15 років. Зокрема, це протокол огляду місця події від 14.04.2021, в ході якого було вилучено речі, одяг що містять на собі сліди речовини бурого кольору, два ножі кухонні, молоток, качалку дерев`яну все зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, мобільні телефони; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 14.04.2021, який пояснив, що 14.04.2021 року він зайшов до себе в будинок та отримав два удари по голові, які наніс йому син ОСОБА_7 молотком, потім він відібрав молоток в сина, пройшов в залу та бачив в даній кімнаті тіло ОСОБА_9 , голова та обличчя якої були вкриті речовиною бурого кольору, на час виявлення без ознак життя, він зрозумів, що син її вбив; постанови про визнання речовими доказами предметів та речей від 14.04.2021, вилучених під час проведення досудового розслідування; протокол проведеного слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 15.04.2021; довідкою про смерть № 114, відповідно до якої попередньою причиною смерті ОСОБА_9 є масивна крововтрата, травма декількох кровоносних судин на рівні шиї, множинні відкриті рани шиї, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликає.

Разом з тим, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, не вдаючись в їх оцінку, врахував об`єктивний характер встановлених фактів та прийшов до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, з чим погоджується і колегія суддів.

Встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, ґрунтуються на досліджених у ході судового розгляду матеріалах.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 1 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким злочином, тому надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування у зв`язку із можливістю затримання у невизначеному майбутньому чи із засудженням до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважав, що цей ризик є достатньо високим.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілого, свідків, необхідно виходити із того, що ОСОБА_7 проживав сумісно з батьками ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , тому після смерті ОСОБА_9 він не може проживати разом з потерпілим ОСОБА_11 з метою уникнення впливу на нього. Дані про особу підозрюваного, які були наведені вище, у своїй сукупності вказують на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність зазначених у клопотанні ризиків, що спростовує доводи сторони захисту з цих підстав.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу в їх сукупності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, всупереч доводам підозрюваного та його захисника, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за його вчинення, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2021, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4