Справа № 308/4430/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000040 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянина України, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, який зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.413 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Капітан ОСОБА_3 під час виконання завдань в зоні проведення операції об`єднаних сил та проведення бойових злагоджень на полігоні в АДРЕСА_2 , в період часу з лютого 2016 року до лютого 2021 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, діючи із злочинною недбалістю, в порушення пунктів 11, 34 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України та ст.ст. 9, 11. 16, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та чинного законодавства України, не забезпечив схоронність ввіреного йому майна, а саме елементів динамічного захисту 4С20 у кількості 140 штук, вартість якого становить 2175,60 грн. не контролюючи його наявність, що в подальшому призвело до його втрати внаслідок порушення правил його зберігання.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 413 КК України - втрату ввіреного для службового користування військового майна внаслідок порушення правил його зберігання в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
19.04.2021 року на електронну адресу суду та 22.04.2021 року на поштову адресу поступило письмове клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , у якому просить кримінальне провадження про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.413 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності, згідно ст.45 КК України. Просить врахувати, що він вперше скоїв нетяжкий злочин, повністю відшкодував завдану шкоду, вину визнає у повному обсязі та у вчиненому щиросердечно розкаюється. Враховуючи наведене, вважає є всі підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.
У підготовчому судовому засіданні 28.04.2021 року, в режимі відеоконференції із Краматорським міським судом Донецької області обвинувачений ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження. Пояснив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.413 КК України визнає повністю, в повній мірі розуміє суть пред`явленого обвинувачення та визнає всі обставини вчинення ним злочину. Крім цього, він щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та завдану матеріальну шкоду у виді втраченого військового майна відшкодував у повному обсязі.
Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття відносно останнього кримінального провадження. Вказав, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину та завдану шкоду відшкодував у повному обсязі.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.
Згідно п. 1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом.
У відповідності до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.
Передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
За частиною третьою статті 285 КПК, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно частини третьої статті 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.413 КК України.
Санкція частини другої статті 413 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Відповідно до частини четвертої статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.413 КК України є нетяжким злочином.
Судом встановлено, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення було вчинено із злочинною недбалістю, яка відповідно до ч.3 ст.25 КК України є одним із видів необережності.
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину
Злочин, передбачений ч.2 ст.413 КК України не належить до корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У своїй Постанові Верховний Суд від 10 лютого 2020 року у справі №643/13256/17 зазначено, що, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Активним сприянням розкриттю злочину необхідно вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
У підготовчому судовому засіданні було встановлено, підтверджено матеріалами кримінального провадження та не заперечувалося сторонами, що обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, зокрема надавав показання, щиро розкаявся у вчиненому.
Крім цього, ОСОБА_3 повністю відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду, що підтверджується квитанцією №79.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, і останній не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити кримінальне провадження, зокрема, у випадку встановлення підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст. 284 КПК - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Приймаючи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, вчиненим з необережності, до кримінальної відповідальності він притягується вперше, свою вину визнав повністю, у скоєному щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдані збитки, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.413 КК України, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, та обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у відповідності до ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.12, 44, 45,КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, ст.314, ст. 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям,- задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.413 КК України, на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження №0000040 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.413 КК України,- закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1