КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3462/2021 (369/5488/21) Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 , який діє в інтересах цивільного позивача ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000570 від 14.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя вказав, що представником цивільного позивача не надано доказів того, що транспортні засоби, на які він просить накласти арешт, належать саме ОСОБА_12 , у зв`язку із чим прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді,представник ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_10 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_11 , в інтересах цивільного позивача ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000570.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням кримінального процесуального закону, а висновки викладені в ній, не відповідають обставинам кримінального провадження. Вказує, що ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2021 передчасна та відсутня в ЄДРСР.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 , подану в інтересах ОСОБА_9 , пояснення адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано відмовлено у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000570, відомості про яке 14.04.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

21.04.2021 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

23.04.2021 адвокат ОСОБА_11 , в інтересах цивільного позивача ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_12 в рамках кримінального провадження №0000570 від 14.04.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2021 року у задоволенні даного клопотання відмовлено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для відмови у задоволенні клопотання, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Як вбачається з клопотання адвоката, метою арешту майна, а саме земельних ділянок та транспортних засобів, є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (а.с.2-8).

Представленими в апеляційний суд матеріалами встановлено, що 22.04.2021 року цивільний позивач ОСОБА_9 подав цивільний позов до ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 884 438, 48 грн. (а.с. 69-76).

Таким чином, з урахуванням наведених правових норм, арешт з метою забезпечення цивільного позову може бути накладений лише на майно підозрюваного ОСОБА_12 , що у цьому випадку не має місця, з огляду на неналежність транспортних засобів ОСОБА_12 на час розгляду клопотання, що підтверджується інформацією отриманою з офіційного державного реєстру gov.ua, за допомогою електронного цифрового підпису ОСОБА_12 (а.с.137,138).

Таким чином, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

Посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням кримінального процесуального закону, а висновки, викладені в ній, не відповідають обставинам кримінального провадження, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Крім того, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді і посилання захисника на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2021 року, оскільки вказане судове рішення не є предметом апеляційного перегляду у даному судовому засіданні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 , який діє в інтересах цивільного позивача ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000570 від 14.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4