Справа № 761/2570/21
Провадження № 1-кс/761/2556/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 02.08.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007390 від 02.08.2019,-
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 02.08.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007390 від 02.08.2019.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходилось кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за №0007390 від 02.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

Відповідно до обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених у заяві від 01 липня 2019 року, ОСОБА_6 25 січня 2019 року надіслав до Державного бюро розслідувань заяву «Про виявлення ознак складу вчинення кримінального злочину в ч. 4 ст. 408, ч. 4 ст. 409 КК України», в якій стверджувалось про нібито вчинення ОСОБА_7 військових злочинів у 2015 році, коли він був вперше мобілізований до лав Збройних Сил України та приймав участь у проведенні Антитерористичної операції на Сход України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні №0007390 від 02.08.2019р. здійснювалось слідчим СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , причому здійснювалось неефективно, без всебічного дослідження обставин, вказаних у повідомленні про кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими матеріалами провадження.

31 грудня 2020 року ОСОБА_7 загинув під час проведення Операції Об`єднаних Сил, виконуючи бойові (службові) завдання по здійсненню заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

ОСОБА_7 був єдиним сином у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У кримінальному процесуальному законодавстві передбачено визнання потерпілим однієї або кількох осіб з числа близьких родичів, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви (частина 6 статті 55 КПК України).

Разом з тим, на відміну від цивільного, господарського та адміністративного судочинства, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено правонаступництва у випадку, коли смерть потерпілої особи настала не внаслідок скоєного відносно неї кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Існуюча судова практика допускає правонаступництво в кримінальному провадженні у випадках, коли смерть потерпілого не має причинно-наслідкового зв`язку з кримінальним правопорушенням, вчиненим щодо потерпілої особи.

Для прикладу наведемо посилання на зміст ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 05.01.2017, в якій суд дійшов висновку про те, що «положення статті 55 КПК України застосовується й у випадках, коли смерть потерпілого настала не тільки внаслідок кримінального правопорушення, а й по інших причинах після вчинення злочину, що мали місце вже в процесі кримінального провадження. Оскільки факт смерті потерпілого ОСОБА_4, хоча і не внаслідок кримінального правопорушення, унеможливлює його участь у справі, суд доходить висновку про необхідність визнання ОСОБА_3 (сина померлого) потерпілим по даному кримінальному провадженні».

За таких обставин, мати загиблого ОСОБА_7 , який був визнаний потерпілим, допитаний як потерпілий відповідно до протоколу допиту потерпілого від 11.01.2020 та якому 11.01.2020 була вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого, має бути визнана (і вона виявила бажання бути визнаною) потерпілою особою у кримінальному провадженні №0007390 від 02.08.2019.

З цією метою 11 січня 2021 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , який повідомив, що вказане кримінальне провадження закрито.

В той же день, 11.01.2021р. до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві було подано заяву про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке відбулося 19.01.2021, що підтверджується відміткою на копії постанови про закриття кримінального провадження від 02.08.2020р. та розпискою про ознайомлення від 19.01.2021.

З метою подання заяви про визнання потерпілою особою у кримінальному провадженні №0007390 від 02.08.2019 та належного представництва її інтересів, 01 січня 2021 ОСОБА_4 уклала договір №1 про надання правової (професійної правничої) допомоги з Адвокатським бюро «Володимира Руденка».

Відповідно до частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Отже, на перешкоді реалізації процесуального права ОСОБА_4 бути визнаною потерпілою особою є рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0007390 від 02.08.2019, яке вважається незаконним та передчасним, оскільки під час здійснення досудового розслідування не були досліджені всі обставини кримінального провадження та безпосереднього не досліджувались і не оцінювались слідчим, прокурором показання потерпілого та долучені документи, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Крім того, невиконаним є судове рішення, ухвалене за результатом розгляду скарги на бездіяльність слідчого під час досудового розслідування.

На неповноту та неефективність досудового розслідування вказують наступні обставини.

Як вбачається із заяви про вчинене кримінальне правопорушення та встановлено досудовим розслідуванням, 25.01.2019 у невстановлений час ОСОБА_6 надіслав до Державного бюро розслідувань заяву про виявлення ознак складу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 408, ч. 4 ст. 409 КК України, в якій було вказано завідомо неправдиве повідомлення про вчинення ОСОБА_7 особливо тяжких злочинів.

У заяві про вчинене кримінальне правопорушення вказано про те, що подання ОСОБА_6 до правоохоронних органів заяви про нібито вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень має на меті дискредитацію останнього як перед власними дітьми, так і перед судовими органами, які розглядають справу про позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав, з метою недопущення його до спілкування з дітьми та продовження безперешкодного «тренування» молодшої доньки ОСОБА_7 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Корисливий мотив ОСОБА_6 полягає в тому, що він, близько шести років проживаючи з колишньою дружиною ОСОБА_7 - ОСОБА_10 та трьома дітьми ОСОБА_7 (Ніколь, 2010 р.н., ОСОБА_11 , 2002 р.н. та ОСОБА_12 , 1995 р.н.), ще з 2014 року, коли ОСОБА_7 перебував у зоні проведення АТО, намагався через Оболонський районний суд міста Києва та Деснянський районний суд міста Києва позбавити його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та примусово змінити їх прізвище. При цьому ОСОБА_6 також заявив вимоги про позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав.

З 2015 року, унеможлививши спілкування ОСОБА_7 з дітьми, ОСОБА_6 взявся за «тренування» малолітньої ОСОБА_13 , чим наносить непоправну шкоду її фізичному та психологічному здоров`ю. В цьому він вбачає, насамперед, спосіб заробляння грошей та інших матеріальних та нематеріальних вигод, беручи участь у різноманітних шоу та телепрограмах, а також звертаючись до державних органів з клопотаннями про призначення урядової стипендії. Фактично відбувається експлуатація малолітньої дитини через демонстрацію її «суперздібностей», для чого масово залучаються телеканали, мережа інтернет та інші засоби розповсюдження сюжетів про малолітню ОСОБА_9 , в яких вона представлена під вигаданим прізвищем « ОСОБА_14 », а сам ОСОБА_6 вказується як «тато-тренер».

Крім того, з матеріалів судової справи №754/6768/15 вбачається ймовірна зміна ОСОБА_6 прізвища на « ОСОБА_14 ». Так, 25 листопада 2019 року ОСОБА_6 подав до Деснянського районного суду міста Києва заяву «щодо перенесення судового засідання у провадженні з розгляду справи №754/6768/15», в якій він поіменував себе прізвищем « ОСОБА_14 ». У вказаній справі №754/6768/15 ОСОБА_6 приймає участь як третя особа з самостійними вимогами та 16.03.2016 року подав власний позов до ОСОБА_7 про порядок стягнення заборгованості з аліментів, позбавлення батьківських прав, зміну імені та інше.

Вірогідно, що у 2019 році ОСОБА_6 уклав шлюб з колишньою дружиною ОСОБА_7 ОСОБА_10 та взяв її прізвище при реєстрації шлюбу з метою подальшого ототожнення перед третіми особами його родинних відносин з малолітньою ОСОБА_9 .

13 січня 2020 року представником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_3 було подано через канцелярію Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві клопотання до слідчого про звернення із запитом до ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з письмовим запитом (вимогою) про надання заяви ОСОБА_6 від 25.01.2019 щодо можливих неправомірних дій та порушення вимог чинного законодавства з боку ОСОБА_7 з усіма додатками та всіх матеріалів за результатами перевірки вказаної заяви ОСОБА_6 (зареєстроване в канцелярії Шевченківського УП за №684 від 13.01.2020).

Також 13 січня 2020 року представником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_3 було подано через канцелярію Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві клопотання до слідчого про звернення із запитом до відповідних органів для отримання інформації відносно того, чи змінював ОСОБА_6 своє прізвище на « ОСОБА_14 » та щодо укладення ним шлюбу з ОСОБА_10 (зареєстроване в канцелярії Шевченківського УП за №685 від 13.01.2020).

Крім того, 13 січня 2020 року представником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_3 було подано через канцелярію Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві клопотання до слідчого про звернення із запитом до визначених підприємств (телеканалів) про надання договорів (угод, контрактів тощо), укладених з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 або будь-якою іншою особою щодо участі у передачах, телепрограмах, розважальних шоу тощо ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване в канцелярії Шевченківського УП за №686 від 13.01.2020р.).

Вказані клопотання направлені на забезпечення процесу доказування визначених процесуальним законодавством обставин, перелік яких встановлений у ст. 91 КПК України.

07 лютого 2020 року при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження №0007390 від 02.08.2019 було встановлено, що слідчим ОСОБА_8 клопотання за вхідним №684 від 13.01.2020 задоволено, а в задоволенні клопотань за вхідними номерами №685 від 13.01.2020 та №686 від 13.01.2020 відмовлено, про що винесено відповідні постанови.

Належить відзначити, що представник потерпілого не отримував постанови про відмову у задоволенні клопотань, а долучені фотокопії вказаних постанов та супровідного листа зроблені під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (при цьому не містять підпису слідчого та вихідного номеру).

Як вбачається із змісту вказаних постанов про відмову у задоволенні клопотань, слідчий мотивував їх тим, що звернення із запитами, про здійснення яких подані клопотання, не стосуються обставин розслідування кримінального провадження.

Не погоджуючись з постановами про відмову у задоволенні клопотань, представник потерпілого 10.02.2020 звернувся до суду із скаргою на рішення слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року у справі №761/4280/20 скаргу задоволено частково. Скасовано постанови слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 від 16.01.2020 про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження №0007390 від 02.08.2019.

Обґрунтовуючи свою ухвалу, слідчий суддя зазначив, що відповідно до частини шостої статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Згідно досліджених постанов слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 від 16.01.2020, встановлено, що законодавча вимога щодо підписання постанови, слідчим при її винесенні не була дотримана, враховуючи відсутність підписів на копіях постанов слідчого.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважав оскаржувані постанови слідчого такими, що підлягають скасуванню лише із зазначених підстав, а щодо доводів заявника щодо необґрунтованості постанов, то їм належна оцінка може бути надана після аналізу підписаної слідчим постанови.

Зауважимо, що матеріалами кримінального провадження підтверджується, що до цього часу вказані постанови не підписані слідчим, а сама ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року у справі №761/4280/20 відсутня в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, за час здійснення досудового розслідування слідчим було реалізовано лише одну слідчу дію допит потерпілого ОСОБА_7 , який відбувся 11 січня 2020 року. І навіть ця слідча дія була ініційована через клопотання від 16.12.2019 (реєстраційний номер 23870 канцелярії Шевченківського УП), яке відсутнє в матеріалах провадження.

Клопотання представника потерпілого від 13 січня 2020 року (зареєстроване в канцелярії Шевченківського УП за №684 від 13.01.2020) хоч і було задоволено слідчим, проте на його виконання слідчим не було вжито жодних дій.

Крім того в матеріалах кримінального провадження взагалі відсутнє клопотання представника потерпілого від 10.02.2020р. (зареєстроване канцелярією Шевченківського УП за №3213) про невідкладний виклик та допит ОСОБА_6 .

Наявність в матеріалах кримінального провадження двох рапортів ст.ДОП ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 від 18.07.2019 про нібито виїзд до ОСОБА_6 та неодноразових телефонних дзвінків на номер ОСОБА_6 свідчить про фальсифікацію цих обставин.

Так, у рапорті вказана адреса виїзду оперуповноваженого: АДРЕСА_1 , яка взагалі не відноситься до обставин справи, оскільки ця адреса у заяві про вчинене кримінальне правопорушення не вказувалась, знаходиться у Солом`янському районі м. Києва, в той час як слідчому були надані відомості про проживання ОСОБА_6 в Оболонському районі м. Києва. Є очевидним, що вказані рапорти були вміщені в матеріали кримінального провадження «заднім числом», під час оформлення матеріалів для передання до архіву після винесення постанови про закриття провадження, оскільки під час ознайомлення з матеріалами 07 лютого 2020 року вони були відсутні.

За таких обставин, можна дійти висновку про неефективне та неповне проведення досудового розслідування.

Крім того, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 02.08.2020, вона була винесена слідчим СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 .

Разом з тим, слідчий з таким прізвищем та ініціалами відсутній у витягу з ЄРДР від 01.08.2019, а в матеріалах кримінального провадження відсутнє рішення керівника органу досудового розслідування про визначення ОСОБА_5 як слідчого у вказаному кримінальному провадженні в порядку статті 39 КПК України.

Вказана обставина свідчить про незаконність рішення про закриття кримінального провадження.

Наостанок просимо звернути увагу на наступне. ОСОБА_6 з корисливих мотивів безпідставно звинуватив ОСОБА_7 у тяжких військових злочинах, передбачених ч. 4 ст. 408 («Дезертирство із зброєю або за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці») та ч. 4 ст. 409 КК України («Ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби, підроблення документів чи іншого обману, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці»).

Це не відповідає дійсності, оскільки в зоні АТО ОСОБА_7 він воював в числі перших - був призваний 29.03.2014 ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до Указу Президента №303/2014 від 17.03.2014 Вдруге уклав контракт з Міністерством оборони України у 2019 році, і втретє на підставі контракту з Міністерством оборони України від 27.08.2020 Жодних зауважень за періоди несення служби не отримував. Натомість наказом Міністра оборони України від 10.10.2020 №510 нагороджений нагрудним знаком «За зразкову службу».

Добиваючись справедливості, мати загиблого солдата виражає бажання та готовність зайняти місце свого сина як потерпілої особи у кримінальному провадженні з метою відновлення його доброго імені, а також належного покарання ОСОБА_6 , який тривалий час корисливо та паплюжив його ім`я, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання за викликом не з`явився та надіслав листа, в якому вказав, що проти скарги заперечує.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України неявка судове засідання належним чином повідомленого слідчого не перешкоджає розгляду справи.

Слідчий суддя, вислухавши доводи адвоката, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження, надані слідчим в судовому засіданні для огляду, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлено, що в провадженні СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві перебувало кримінальне провадження №0007390 від 02.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, яке постановою слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 02.08.2020 закрито у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

У зв`язку з тим, що слідчим не здійснено всього обсягу слідчих дій, скаржник адвокат ОСОБА_3 вважає прийняте рішення про закриття кримінального провадження передчасним та необґрунтованим, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржувану постанову.

Згідно до ст. 2, ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Досліджуючи постанову слідчого від 02.08.2020 про закриття кримінального провадження, а також надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що доводи адвоката ОСОБА_3 щодо не проведення слідчим всього обсягу слідчих дій заслуговують на увагу, зважаючи на те, що за час досудового розслідування не проведено всіх необхідних слідчих дій.

Слідчий аргументував свій висновок лише тим, що строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України закінчився та жодній особі не повідомлено про підозру.

Аналізом та оцінкою оскаржуваної постанови встановлено, що вона за своїм формальними ознаками відповідає вимогам, які до неї ставляться відповідно до статті 110 КПК України, при цьому, незважаючи на підтверджені в судовому засіданні доводи заявника щодо відсутності проведення слідчих дій в кримінальному провадженні, відповідно до пункту другого частини першої статті 219 КПК України строк досудового розслідування в дванадцять місяців в даному кримінальному провадженні закінчився 02.08.2020, а згідно частини першої статті 284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Крім того, в судовому засіданні адвокатом ОСОБА_3 не доведено, що ОСОБА_4 , в інтересах якої подано скаргу, отримала процесуальні права та обов`язки потерпілої особи у кримінальному провадженні №0007390.

Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 110, 284, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 02.08.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007390 від 02.08.2019 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1