Справа № 144/976/21
Провадження № 1-кп/144/70/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 року смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000089 від 05.06.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Метанівка Теплицького району Вінницької області, громадянина України, із середньою-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

04.06.2021 близько 15 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) з метою крадіжки чужого майна, ОСОБА_4 прийшов до домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

Шляхом відчинення вхідних дверей, які були підпертими металевою чищалкою, останній проник у середину житлового будинку, де в одній із кімнат таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung GT-Е-1080І», який знаходився на столі, ринкова вартість згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3682/21-21 від 15.06.2021 становить 270 грн.

У подальшому ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув, а викрадений мобільний телефон залишив для власних потреб. 05.06.2021 ОСОБА_4 даний мобільний телефон добровільно видав працівникам відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області. Таким чином, своїми діями останній заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 270 грн.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальнго правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі, пообіцяв, що вчиняти правопорушень більше не буде.

Покази обвинуваченого у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурор висловив думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, запропонував обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішення питання стосовно процесуальних витрат та речових доказів.

Обвинувачений погодився з думкою прокурора та підтримав її.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, враховуючи думку прокурара та обвинуваченого, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміє обвинувачений, та які ніким не оспорюються.

З огляду на викладене, судом обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують його особу, та необхідних для вирішення питання щодо процесуальних витрат та речових доказів. При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права на оскарження в апеляційному порядку визнаних ними фактичних обставини справи.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи щодо спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують його особу, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким корисливим злочином проти власності.

Також судом враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий згідно ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується негативно, у ході досудового розслідування майнову шкоду відшкодував повністю, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, проте, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину стосовно особи похилого віку.

Згідно висновку досудової доповіді Теплицького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області від 21.07.2021, виправлення та перевиховання обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

Разом з тим, суд бере до уваги обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, незначну вартість викраденого ним майна, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, при обранні міри покарання покладається на розсуд суду та не наполягає на його суворості.

З огляду на безальтернативний характер санкції ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України.

Однак, беручи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи позицію прокурора та потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, його щире каяття, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі на певний строк, тому звільняє його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та покладанням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Застосування більш суворого виду покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого, суд вважає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачає, так само як і для застосування положень ст. 69 КК України.

Визначене покарання, на думку суду, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Цивільний позов про відшкодування шкоди не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 3682/21-21 від 15.06.2021 у сумі 343 грн. 22 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК України підлягає скасуванню, а речові докази поверненню власнику (законному володільцю).

Підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу судом не вбачається.

Керуючись ст. 100, 124, 3 ст. 349, ст.ст. 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 343 (триста сорок три) гривні 22 копійки процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду від 08.06.2021 на мобільний телефон марки «Samsung GT-Е-1080 І» - скасувати, а вказаний речовий доказ повернути (залишити) власнику (законному володільцю).

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок суду в іншій частині може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, у порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1