13.08.2021
Справа №642/5399/21
Провадження № 1кс/642/2806/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000522 від 04.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

встановив:
Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000522 від 04.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що 03.08.2021 близько 19:15 за адресою: м. Харків, вул. Іллінська, поблизу буд. 67 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спочатку пропонував, а потім надав представникам УПП в Харківській області ДПП неправомірну вигоду у розмірі 200 гривень за невчинення процесуальних дій, які могли б привести до вилучення у нього ( ОСОБА_4 ) наркотичного засобу або психотропної речовини та притягнення останнього до відповідальності. 04.08.2021 зазначену подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування під №0000522 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. 03.08.2021 за адресою: м. Харків, вул. Іллінська, поблизу буд. 67, було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено грошову купюру номіналом 200 гривень (СВ2032932). 04.08.2021 вилучена в ході огляду місці події грошова купюра номіналом 200 гривень (СВ2032932), постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000522. Згідно рапорту командира роти №3 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_5 03.08.2021 о 19:05 на території Холодногірського району м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Іллінська, поблизу буд. 67 екіпажем УПП в Харківській області ДПП №3051 у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з його слів мав при собі заборонену наркотичну речовину. Після отримання цієї інформації на місце було викликано СОГ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області. Під час очікування СОГ вищезазначений громадянин ОСОБА_4 неодноразово пропонував співробітникам УПП в Харківській області ДПП неправомірну вигоду за не притягнення його до відповідальності та був неодноразово попереджений про кримінальну відповідальність за подібні пропозиції. У подальшому, незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність, ОСОБА_4 надав співробітникам УПП в Харківській області ДПП грошову купюру номіналом 200 грн. (СВ2032932) у якості неправомірної вигоди за непритягнення його до відповідальності. У зв`язку з тим, що вилучена під час огляду грошова купюра номіналом 200 грн. (СВ2032932) має важливе значення для вказаного кримінального провадження, є речовим доказом, та в подальшому буде використовуватися як доказ, в ході досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
Накладення арешту є обов`язковим, оскільки не застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження речових доказів чи настання інших наслідків, які в подальшому можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що зазначене майно, вилучене 03.08.2021, має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, прокурор звернувся з даним клопотанням до суду.
Прокурор, власник майна до суду для розгляду клопотання не з`явились. За таких обставин, в силу вимог ч.1 ст.172 КПК України їх неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання та відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, в силу вимог ч.1 ст.172 КПК України їх неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання та відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000522 від 04.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
03.08.2021 за адресою: м. Харків, вул. Іллінська, поблизу буд. 67, було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено грошову купюру номіналом 200 гривень (СВ2032932). 04.08.2021 вилучена в ході огляду місці події грошова купюра номіналом 200 гривень (СВ2032932), постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000522.
У зв`язку з тим, що вилучена під час огляду грошова купюра номіналом 200 грн. (СВ2032932) має важливе значення для вказаного кримінального провадження, є речовим доказом, та в подальшому буде використовуватися як доказ, в ході досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що прокурором надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказані вилучені речі.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешту на грошову купюру номіналом 200 грн. (СВ2032932), яку було виявлено та вилучено під час проведення огляду місця події 03.08.2021 за адресою: м. Харків, вул. Іллінська, поблизу буд. 67.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1