ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3289/18 Номер провадження 11-сс/814/250/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді відмовлено ОСОБА_6 у відкритті провадження за скаргою на постанову прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_7 від 18.02.2021 у кримінальному провадженні № 0003167 від 12.12.2017 та повернуто ОСОБА_6 скаргу з доданими до неї матеріалами.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що потерпілою подано скаргу на постанову прокурора, яка не підлягає оскарженню до слідчого судді.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та направити справу до Київського районного суду м. Полтави для продовження розгляду скарги.

Посилається на те, що в своєму клопотанні від 28.01.2021, з яким вона звернулася до прокурора, вона просила вчинити слідчі дії, зокрема на підставі встановлених слідством доказів здійснити перекваліфікацію кримінального правопорушення та оголосити підозру директору підприємства, яке не виплатило їй зарплату, та вважає ці дії такими, що спрямовані на перевірку доказів, а тому вони охоплюються поняттям «слідчих дій».

Однак прокурором на її думку було невмотивовано відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, а тому слідчий суддя згідно ст.ст. 110, 220 КПК мав перевірити доводи щодо наявності розумних мотивів, якими керувався прокурор при її ухваленні.

Позиції учасників судового провадження.
У своїх заявах до апеляційного суду учасники судового провадження просили розглянути апеляційну скаргу у їх відсутність.

Мотиви суду.
Статтею 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя вправі відмовити у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Отже, кримінальний процесуальний закон визначає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування.

Зазначений перелік не підлягає розширеному тлумаченню, оскільки статтею 303 КПК України прямо передбачено, що всі інші скарги розглядаються судом на іншій стадії кримінального провадження (зокрема, під час підготовчого засідання) та в іншому порядку (за правилами ст. ст. 314-316 КПК України).

З наданих матеріалів вбачається, що сектором дізнання ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003167 від 12.12.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 175 КК України, в якому ОСОБА_6 є потерпілою.

28.01.2021 потерпілою ОСОБА_6 спрямовано прокурору клопотання з проханням змінити кваліфікацію в кримінальному провадженні № 0003167 шляхом доповнення кваліфікації за ч. 1 ст. 175 КК України і ч. 1 ст. 382 КК України, оголосити ОСОБА_8 , який обіймав посаду директора ТОВ «УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ» на час спірних подій, підозру у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 382 КК України.

Постановою прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 від 18.02.2021 за результатами розгляду клопотання ОСОБА_6 , в якому остання просила прокурора вирішити процесуальні питання, пов`язані з повідомленням ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 382 КК України та змінити кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0003167, було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави зі скаргою, в якій просила скасувати зазначену вище постанову прокурора та зобов`язати останнього повторно розглянути її клопотання від 28.01.2021, ухвалити і надіслати їй за наслідком його розгляду мотивовану постанову в порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

Слідчим суддею відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою, оскільки потерпілою подано скаргу на постанову прокурора, яка не підлягає оскарженню до слідчого судді, з чим погоджується і колегія суддів.

Так, порядок вирішення клопотань про виконання будь-яких процесуальних дій врегульований приписами ст. 220 КПК України.

Зокрема, ч. 1 ст. 220 КПК України встановлено строк розгляду клопотання - не більше трьох днів з моменту подання, і обов`язок його задоволення за наявності відповідних підстав. Частиною 2 цієї статті передбачено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.

Таким чином вбачається, що потерпілою ОСОБА_6 заявлено клопотання про вчинення певних процесуальних дій у кримінальному провадженні, а прокурором постановою відмовлено у задоволенні клопотання останньої, що відповідає вимогам ст. 220 КПК України.

З аналізу положень ст. 303 КПК України слідує, що оскарженню підлягають лише рішення прокурора про: зупинення досудового розслідування; закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; відмову у визнанні потерпілим; при застосуванні заходів безпеки; відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

При цьому скарги на інші рішення прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Слід також звернути увагу, що всупереч доводам апеляційної скарги, вимоги, які ставилися ОСОБА_6 у клопотанні перед прокурором, зокрема, про зміну правової кваліфікації дій та оголошення підозри, не відносяться до слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та не підлягають контролю слідчим суддею згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Так, визначення поняття слідчих (розшукових) дій закріплено у главі 20, ст. 223 КПК України, зокрема що це дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

До таких дій відноситься поміж іншого допит, пред`явлення особи для впізнання, проникнення до житла чи іншого володіння особи, обшук, проведення експертизи, слідчий експеримент.

Однак, порядок повідомлення про підозру з визначенням правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, передбачений главою 22 КПК України, що свідчить про те, що законодавцем розмежовані поняття повідомлення про підозру як процесуальної дії у кримінальному провадженні від поняття слідчих (розшукових) дій, та вони не є тотожними.

Окрім цього, вирішення питання щодо наявності або відсутності підстав для повідомлення підозри, передбачених ст. 276 КПК України, належить до виключної компетенції прокурора, а виходячи з положень ст. ст. 36, 40, 276 КПК України, повідомлення про підозру особи по суті є дискреційними повноваженнями слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, самостійність діяльності яких при здійсненні досудового розслідування закріплено як процесуальну гарантію дотримання принципу законності, визначеного у ст. 9 КПК України.

Твердження скаржника, викладене ним у доповненнях до апеляційної скарги щодо наявної позиції Великої палати Верховного Суду у постанові від 17.02.2021 (справа 420/3261/19) про те, що дискреційні повноваження прокурора не є абсолютними і підлягають процесуальному контролю з боку слідчого судді, не застосовується у даному випадку, оскільки повноваження слідчого судді по контролю за дотриманням законодавства слідчим чи/або прокурором під час проведення досудового розслідування, визначено положенням ст. 303 КПК України, та розширеному тлумаченню не підлягають для забезпечення виконання завдань та дотримання загальних засад кримінального провадження.

Таким чином вбачається, що предметом оскарження є процесуальне рішення, яке не підлягає оскарженню відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України.

За наведених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та, відповідно, для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2021 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4