Провадження 1-кп/557/106/2021
Справа 557/1297/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000318, внесеного 07 грудня 2020 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого зварювальником-виробником «MсDonalds Cоmpani, LTD», з базовою загальною середньою освітою, вдівця, на утриманні одна неповнолітня дитина, українця, громадянина України, раніше несудимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2020 року ОСОБА_3 приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні кафе «Монастирське» на вул. Застав`я, 20 в смт Гоща Рівненської області, під час розмови з ОСОБА_6 пообіцяв останньому за 500 гривень продати наявні у нього ампули з прозорою безбарвною рідиною та таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб морфін, масою 0,0310 г, обіг якого обмежено відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року та блістер з 10 таблетками, які відповідно до висновку експерта №2.1-1425/20 від 30 грудня 2020 року містить у своєму складі наркотичний засіб морфін, масою 0,0751 г, обіг якого обмежено відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року.

У подальшому ОСОБА_3 , порушуючи порядок, встановлений ст.ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, діючи з корисливих мотивів, 05 грудня 2020 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні кафе «Монастирське» на вул. Застав`я, 20 в смт Гоща Рівненської області, незаконно збув для громадянина ОСОБА_6 п`ять скляних ампул з прозорою безбарвною рідиною, яка містить у своєму складі наркотичний засіб морфін, масою 0,0310 г, обіг якої обмежено та блістер з 10 таблетками, які містять у своєму складі наркотичний засіб морфін, масою 0,0751 г, обіг якої обмежено, очікуючи отримати від останнього 500 гривень за вищевказаний товар.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились незаконному збуті наркотичних засобів, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України.

30 липня 2021 року між начальником Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000318, та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

06 серпня 2021 року начальник Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , уточнили, укладену 30 липня 2021 року угоду про визнання винуватості, шляхом внесення відповідних змін до її змісту. Згідно змісту вказаної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, зі звільненням останнього на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник підтримали угоду про визнання винуватості від 30 липня 2021 року в редакції змін від 06 серпня 2021 року, просили її затвердити.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Перевіривши угоду про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів.

Також судом установлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкцій ч. 1 ст. 307 КК України та відповідає загальним засадам призначення покарання, крім того таке узгоджено з урахуванням ст. 65 КК України.

Що стосується уточнення сторонами, укладеної 30 липня 2021 року угоди про визнання винуватості, шляхом внесення відповідних змін до її змісту, то такі погоджені між сторонами у присутності захисника, про що кожна із сторін ствердила у судовому засіданні.

При цьому, суд зважає на приписи, які містяться у ч. 8 ст. 474 КПК України, щодо заборони повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні, та роз`яснення, наявні у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», згідно яких правильним видається надання судом можливості сторонам уточнення укладеної угоди, внесення відповідних змін до неї. При цьому такі зміни мають бути погоджені між сторонами, відображені в журналі судового засідання, технічному записі та судовому рішенні.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення ОСОБА_3 , узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/118-20/11346-МРВ/2.1-1425 від 30 грудня 2020 року, що становлять 1634 гривні 50 копійок, та №СЕ-19/118-20/11346-МРВ/2.1-1426 від 31 грудня 2020 року, що становлять 1634 гривні 50 копійок, відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 липня 2021 року, укладену між начальником Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 від 07 грудня 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання за ч. 1 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку - 06 серпня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) гривень.

Речові докази по справі блістер з лікарським препаратом «Морфін гідрохлорид» з п`ятьма скляними ампулами з прозорою безбарвною рідиною, яка містить у своєму складі наркотичний засіб морфін, масою 0,0310 г, шприц для ін`єкції з вмістом прозорої безбарвної рідини та блістер з лікарським препаратом «Морфін Сульфат» з 10 таблетками, які містять у своєму складі наркотичний засіб морфін, масою 0,0751 г, які перебувають на зберіганні у камері зберігання ВП №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, - знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1