У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області заяву потерпілого ОСОБА_6 про відвід прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженні №0000339, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Потерпілий ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 77,80 КПК України заявив відвід прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженні №0000339, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Заявлений відвід мотивує тим, що процесуальна поведінка прокурора та його рішення свідчать про його упередженість.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, пояснив, що він особисто не має відношення до цього кримінального провадження, що надавало б підстави вести мову про його зацікавленість у результатах кримінального провадження. У кримінальному провадженні він виконував належним чином покладені на нього професійні обов`язки. Пояснив, що постанови про відмову в призначенні повторної судової транспортно трасологічної експертизи, в проведенні слідчого експерименту приймалися слідчим, на початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні ним надавалися відповідні вказівки слідчому щодо призначення всіх необхідних експертиз, проведення слідчого експерименту. Питання про виділення матеріалів відносно ОСОБА_8 в окреме провадження ним не приймалося, так як окреме кримінальне правопорушення зареєстроване не було; щодо спілкування з захисником свідка ОСОБА_8 адвокатом Глаголою в коридорі суду пояснив, що вказаний факт мав місце, але це було спілкування колег та не мало відношення до даного кримінального провадження.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вважає заяву про відвід обґрунтованою, просив її задовольнити.
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали долучені до заяви, слідчий суддя керується наступним.
Пункт 3 ч. 1 ст. 77 КПК України закріплює наступну підставу відводу: якщо прокурор особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно частини 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Потерпілий ОСОБА_6 у своїй заяви про відвід посилається на таку правову підставу - існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Розглядаючи підстави для відводу, які обумовлені сумнівами в неупередженості прокурора, слідчий суддя бере до уваги два критерії: суб`єктивний та об`єктивний.
Суб`єктивний критерій має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто чи були у прокурора достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена.
Норми КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оцінюваність цієї обставини у кожному конкретному випадку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (при розгляді справ відносно незалежності суддів при здійсненні судочинства) «упередженість» розглядається як складова частина поняття «безсторонності».
У тлумачному словнику української мови (Словник української мови: в 11 т. Том 10. с. 457) слово «упередженість» означає негативну, несправедливу думку, яка складається щодо кого-, чого-небудь наперед, і пов`язане з нею відповідне ставлення.
Враховуючи вищенаведені підстави, слідчому судді необхідно дослідити чи існують сумніви в неупередженості прокурора, які можуть бути перевірені.
У змісті заяви про відвід потерпілий головним чином звернув увагу на такі обставини, які можуть свідчити про упередженість прокурора:
1.Сприяння у відмові в клопотанні про призначення повторної судової транспортно - трасологічної експертизи та її непроведення.
2.Сприяння у відмові в проведенні слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 , який при допиті висловлював свою згоду на проведення слідчого експерименту;
3.Здійснення процесуальних дій, які не передбачені кримінальним процесуальним законом /передача вирішення питання про об`єднань кримінальних проваджень слідчому/;
4.Позапроцесуальне спілкування прокурора з адвокатом свідка перед судовим засіданням.
5.Намагання найскоріше передати матеріали відносно ОСОБА_4 з обвинувальним актом до суду.
Досліджуючи підстави для відводу з точки зору суб`єктивного критерію, необхідно дослідити та оцінити ставлення прокурора до кримінального провадження, у якому він є процесуальним керівником та до учасників цього кримінального провадження.
Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, що він особисто не має відношення до цього кримінального провадження, що надавало б підстави вести мову про його зацікавленість у результатах кримінального провадження. У кримінальному провадженні він виконував належним чином покладені на нього професійні обов`язки.
Слідчим суддею встановлено, що з моменту призначення ОСОБА_3 в групу прокурорів він здійснював процесуальне керівництво.
Слідчий суддя, оцінюючи суб`єктивний критерій, звертає увагу, що кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2020 року. Відповідно до постанови про призначення групи прокурорів прокурор ОСОБА_3 включений в групу прокурорів 17.12.2020. Відвід прокурору заявлено після скерування ним 05.03.2021 на адресу слідчого клопотань потерпілого ОСОБА_6 про проведення слідчого експерименту, додаткового огляду речових доказів, про виділення матеріалів в окреме провадження.
Враховуючи те, що упередженість пов`язана із наперед визначеним ставленням до чого-небудь, у даному випадку до результатів кримінального провадження, слідчому судді не було надано дійсних фактів, які б свідчили, що на початкових етапах досудового розслідування або вже під час досудового розслідування, прокурор висловлював або очевидно демонстрував своєю поведінкою намір сприяти відмові в задоволенні вказаних клопотань.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У ч. 2 ст. 283 КПК України закріплено, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Отже, звернення до суду з обвинувальним актом є однією із здійснюваних дій за наслідками досудового розслідування, яка відповідає вимогам КПК України, а тому намагання затвердити /скласти/ обвинувальний акт слідчий суддя не може сприймати як наявний суб`єктивний критерій упередженості у поведінці прокурора.
Оцінюючи об`єктивний критерій, має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності прокурора. Досліджуючи додані докази потерпілого (супровідний лист, клопотання про виділення матеріалів в окреме провадження, клопотання про проведення додаткового огляду речових доказів та повторної експертизи, клопотання про проведення слідчого експерименту), які можна перевірити щодо наявності у поведінці прокурора ознаки упередженості, слідчий суддя приходить до наступного.
Закон України «Про прокуратуру» у п. 5 ч. 1 ст. 3 зазначив, що діяльність прокуратури ґрунтується на засадах незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків. Крім того,у ч. 2 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» закріплено, що здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України. У свою чергу Кримінальний процесуальний кодекс також у ст. 36 закріпив самостійність прокурора у процесуальній діяльності.
Незгода із процесуальним рішенням прокурора може бути оскаржена заявником, потерпілим у порядку ст. 303 -307 КПК України. Частина 3 статті 37 КПК передбачає, що у виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Не поглиблюючись в оцінку підставності або безпідставності самих клопотань потерпілого, що не може бути здійснено при розгляді питання про відвід, слідчий суддя звертає увагу на те, що у задоволенні клопотань потерпілого було відмовлено саме слідчим, а не прокурором.
Покладення на слідчого обов`язку щодо виділення матеріалів досудового розслідування може свідчити про неефективність досудового розслідування, однак не про неупередженість прокурора.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що ця ситуація не свідчить про упередженість прокурора; за наявністю достатніх підстав, які свідчитимуть про неефективність здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час досудового розслідування, можуть існувати підстави для покладання керівником органу прокуратури повноважень на іншого прокурора, а не відведення прокурора в порядку ст. 77 КПК України.
Отже, дослідивши заяву про відвід, слідчим суддею не встановлено підстав закріплених у ст. 77 КПК України для його задоволення.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви потерпілого ОСОБА_6 про відвід прокурору ОСОБА_3 .
З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 22, 24, 77, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_6 про відвід прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженні №0000339, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1