233 Справа № 233/3060/21
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
20 липня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
судді: ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 (відеоконференція),
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
Справа підсудна Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.
Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314КПК України - відсутні, тож слід призначити кримінальне провадження до судового розгляду, слухання якого проводити суддею одноособово у зв`язку з відсутністю клопотання обвинуваченого про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально у складі трьох суддів.
Питання про склад осіб, які братимуть участь у справі з`ясовано.
Клопотання про виклик свідків, учасниками судового провадження заявлені не були.
Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, нижня межа санкції якого перевищує п`ять років, необхідність доручення представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відсутня.
Прокурор ОСОБА_3 , надавши суду відповідне письмове клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, просив обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з підстав, викладених в клопотанні, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177КПК України станом на теперішній час не перестали існувати, а запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повне та всебічне розслідування кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора та заперечувала проти зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, такий як домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики, зазначені прокурором є безпідставними та жодним чином не доведеними, у зв`язку з чим просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши заявлені прокурором та захисником клопотання, та їх вимоги, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.315КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2021 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 29 квітня 2021 року.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 28 квітня 2021 року ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 01червня 2021.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2021 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 липня 2021 року.
На поточний час судове провадження відносно ОСОБА_6 навіть не розпочате та завершити до закінчення строку тримання під вартою останнього, тобто до 24 липня 2021 року не можливо, у зв`язку із проведенням відповідних процесуальних дій судового слідства.
Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності продовження та зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд вважає, що на час розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, не зникли існуючи ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може спробувати: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Розглядаючи зазначене питання, судом враховується, що за вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЧ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення /зменшення/ ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою, згідно до ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів з санкцією від 7 до 15 років позбавлення волі, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги п.4 ч.2 ст.183КПК України. Крім того судом враховується наявність ризиків, передбачених ст.177КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за особливо тяжке кримінальне правопорушення у вигляді від 7 до 15 років позбавлення волі може бути визнане ОСОБА_6 більш небезпечними ніж втеча, у зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повне та всебічне розслідування кримінального провадження, що може вплинути на неупереджене, повне та всебічне розслідування кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що він особисто знайомий зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та за будь якою пропозицією або погрозою може змусити їх змінити свідчення на свою користь; може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що останній раніше судимий за умисний тяжкий злочин, в теперішній час обвинувачується у вчиненні іншого особливо тяжкого злочину, що свідчить про те, що він схильний вчиняти злочини.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 вказаної статті Закону.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В той же час, суд критично ставиться до посилань сторони захисту на необґрунтованість та безпідставність ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, оскільки на вказане, захисником не надано жодного офіційного підтвердження, що могло б спростувати доводи сторони обвинувачення,у зв`язку з чим клопотання захисника ОСОБА_5 щодо зміни відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності вказаних ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 , судом на теперішній час не встановлено.

Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 24 липня 2021 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого, не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у його скоєнні; дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, зазначені у ч.1 ст.177КПК України, вважає необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Таким чином клопотання прокурора слід задовольнити.

З урахуванням ч.4 ст.183КПК України, зокрема за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.

Також суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 28 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 липня 2021 року о 13 годині 00 хвилин в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 157, корпус 2.

В судове засідання викликати прокурора, захисника, потерпілу, повідомити та доставити обвинуваченого.
В задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 17 вересня 2021 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_6 тримати під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Копію ухвали вручити обвинуваченому та захиснику, прокурору та потерпілій, а також направити начальнику ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Ухвала, в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1