490/7210/18 25.05.2021
н/п 1-кп/490/609/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/7210/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002258 від 10.06.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Аджамка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, є громадянином України, з професійно-технічною освітою, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, працює будівельником в "Міськбуд Миколаїв", на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді стрільця - номера обслуги 1-го відділення 3-го десантно-штурмового взводу 8-ї десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2018 року близько 10:00 години ОСОБА_3 перебував біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де між ним та потерпілим ОСОБА_5 виникла сварка на ґрунті особистих неприязних відносин. Під час словесного конфлікту ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, тримаючи в правій руці предмет ззовні схожий на ніж, наніс ним ОСОБА_5 один удар в область грудної клітини.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани грудної клітини зліва проникаючої у плевральну порожнину, з гемотораксом, що могла утворитись від дії будь-якого колюче-ріжучого предмету, типу клинка ножа, яке відповідно до висновку експерта від 15.08.2018 року №725 по ступеню тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, винним себе не визнав та суду пояснив, що в 2018 році, більш точної дати та часу вже не пам`ятає, у суботу він прийшов за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , де вони разом почали вживати алкогольні напої. Близько 18:00 години, за місцем проживання ОСОБА_7 прийшов потерпілий ОСОБА_5 , який хотів забрати свій паспорт та воєнний квиток, однак не зміг цього зробити, бо вказані документи знаходились у матері ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , якої вдома ще не було. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 перебував у нетверезому стані, він пішов додому, де взяв 100 гривень та передав їх ОСОБА_5 , щоб той у такому стані не йшов до військової частини. Після цього, ОСОБА_5 пішов, а він разом з ОСОБА_9 продовжили далі вживати алкогольні напої. Через деякий час, до них приєдналась ОСОБА_8 , з якою вони близько до 03:30 години також вживали спиртні напої. Потім, він вирішив залишитись в гостях у ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та ліг спати. Близько 11:00 години, його розбудив телефонний дзвінок старшини військової частини, який повідомив, що він когось підрізав. Зазначив, що будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 не наносив, холодної зброї при собі не мав.

Цивільний позов прокурора про відшкодування вартості понесених витрат закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 не визнав.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненому злочині, його вина підтверджується показаннями допитаного свідка ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, допитана під час розгляду справи свідок ОСОБА_11 дала показання про те, що потерпілий ОСОБА_5 раніше був її співмешканцем, а з обвинуваченим ОСОБА_3 вони були знайомі. В червні 2018 року, більш точної дати та часу вже не пам`ятає, вона зі своїм сином ОСОБА_10 та ОСОБА_3 знаходились в приміщенні кухні за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_4 , де разом вживали спиртні напої та поминали свого товариша. Потім, за місцем її проживання прийшов колишній співмешканець ОСОБА_5 , який був ще з двома чоловіками та намагався зайти в коридор квартири. Вона вийшла до нього на зустріч і ОСОБА_5 , побачивши в квартирі ОСОБА_3 , який також вийшов у коридор з ОСОБА_10 , приревнував її та наніс один удар рукою в область обличчя. Після цього, ОСОБА_5 вибіг на вулицю, і слідом за ним на вулицю вийшли її син ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .. Через деякий час, вона також вийшла на вулицю та побачила, що ОСОБА_3 знаходився біля під`їзду будинку і біля нього був ОСОБА_10 , а ОСОБА_5 стояв окремо від них біля кущів на доріжці. Вона вже не пам`ятає, чи говорив хтось і що саме у той момент, чи ні. Вона бачила, що у ОСОБА_5 на футболці в області грудного відділу збоку була кров, а у ОСОБА_3 в руках був ніж-метелик чорного кольору. Даний ніж вони використовували в себе вдома для побутових потреб і він лежав у них на кухонному столі. Після цього, вона вихопила ніж у ОСОБА_3 та порізала ним собі руку, у зв`язку з чим на вказаному ножі була її кров. Даний ніж вона передала синові ОСОБА_10 , а потім знову забрала його. Потім, ОСОБА_5 пішов, а вона разом з ОСОБА_3 та сином ОСОБА_10 повернулись до квартири. Знаходячись в приміщенні квартири, ніхто нічого не повідомляв з приводу даного інциденту. Потім, ОСОБА_3 пішов до військової частини. Через деякий час, ОСОБА_10 взяв даний ніж і також пішов до військової частини, а вона пішла слідом за ним. Після цього, ОСОБА_10 з військової частини відвезли до відділку поліції на АДРЕСА_5 для з`ясування обставин справи. Після даних подій, ОСОБА_10 їй нічого не розповідав.

Показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 є послідовними, логічними та такими, що узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, з огляду на що суд приймає їх до уваги та кладе в основу вироку.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0002258, 10.06.2018 року близько 10:00 год., біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , невстановлена особа спричинила одне проникаюче ножове поранення в грудну клітину ОСОБА_5 ..

Згідно заяви ОСОБА_5 від 10.06.2018 року, останній просить прийняти міри до ОСОБА_3 (військовослужбовця 3 батальйону 79 дшб), який 10.06.2018 року близько 10:00 год. біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 України наніс йому удар ножем в область тулуба зліва.

Згідно протоколу огляду місця події від 10.06.2018 року, місцем вчинення злочину є територія біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_3 , де на відстані 2 метрів від асфальтного покриття, на бетонному покритті мається декілька капель рідини бурого кольору. З лівої сторони на відстані 4 метрів від входу до під`їзду на асфальтній поверхні знаходиться декілька плям бурого кольору. Після цього, при проведенні огляду квартири АДРЕСА_6 , а саме в спальній кімнаті, яка розташована зліва від входу, з лівої сторони від входу знаходиться розкладний диван, на якому міститься простирадло зі слідами плям бурого кольору. З правої сторони від ліжка знаходиться стілець, на якому виявлено еластичний бинт та вату зі слідами рідини бурого кольору.

Відповідно до заяви громадянина ОСОБА_10 від 10.06.2018 року, останній добровільно видав співробітникам поліції розкладний ніж метелик чорного кольору, який 10.06.2018 року брав ОСОБА_12 .

Згідно протоколу огляду предмета від 11.06.2018 року із фототаблицею до нього, предметом огляду є складний ніж "метелик", який добровільно був виданий 10.06.2018 року свідком ОСОБА_10 ..

Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 23.07.2018 року, останній добровільно видав співробітникам поліції футболку червоного кольору, в яку він був одягнений 10.06.2018 року під час нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ..

Згідно протоколу огляду предмета від 23.07.2018 року із фототаблицею до нього, предметом огляду є чоловіча футболка марки "ELADA", яка добровільно була видана 23.07.2018 року потерпілим ОСОБА_5 .. Під час проведення огляду, на вказаній футболці були виявлені плями багряного кольору схожі на кров та пошкодження (дірка) в тканині футболки.

Як вбачається з копії медичної картки стаціонарного хворого №2343/440 військової частини НОМЕР_2 , 10.06.2018 року о 14:45 годині було госпіталізовано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом: "проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва, гемоторакс зліва".

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи від 15.08.2018 року №725, у громадянина ОСОБА_5 , 1978 року народження, мають місце тілесні пошкодження у вигляді рани грудної клітини зліва проникаючої у плевральну порожнину, з гемотораксом. Характер рани, її форма, рівні кінці та гострі кути свідчать про те, що вона могла утворитися від дії якогось колючо-ріжучого предмета, типу клинка ножа. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла на площину з положення стоячи з прискоренням та без неможливо. Взаєморозміщення потерпілого та нападника (нападників) могло змінюватись.

Згідно висновку експерта від 20.08.2018 року №360, наданий на експертизу ніж, до холодної зброї не належить. Ніж виготовлений промисловим способом.

Згідно висновку експерта від 22.08.2018 року №642, встановлено генетичні ознаки клітин з домішкою крові, виявлених на клинку ножа, які є змішаними, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_5 та невстановленої особи і не містять генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 .. Походження змішаних генетичних ознак клітин з домішкою крові, виявлених на клинку ножа від підозрюваного ОСОБА_3 виключається.

Відповідно до висновку Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи від 29.08.2018 року №138-МК, на фуфайці потерпілого ОСОБА_5 , представленої на дослідження, в 28,1 см вниз від середини лівого плечового шва й в 21,5 см вліво від задньої умовно серединної лінії є одне колото-різане ушкодження, що могло утворитись від дії плоского колючо-ріжучого предмета типу клинка ножа, що має вістря, обух, лезо. Не виключається можливість утворення ушкодження на фуфайці потерпілого ОСОБА_5 від дії клинка ножа, представленого на експертизу.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 16.08.2018 року із фототаблицею до нього, свідок ОСОБА_10 у присутності двох понятих, яким були роз`яснені їх права та обов`язки, які підтвердили даний факт своїми підписами, розповів та показав обставини конфлікту, який виник між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 10.06.2018 року близько 10:00 години біля під`їзду будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 18.08.2018 року із фототаблицею до нього, потерпілий ОСОБА_5 у присутності двох понятих, яким були роз`яснені їх права та обов`язки, які підтвердили даний факт своїми підписами, розповів та показав обставини нанесення йому тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_3 10.06.2018 року близько 10:00 години біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

Дані докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України, що підлягають доказуванню, та вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України. Жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання перелічених вище доказів недопустимими відсутні. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту, з огляду на що, суд приймає їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд сприймає, як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення по справі, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом» (ст.17 КПК України).

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Питання щодо призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінальних правопорушень, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Разом із тим, як раніше зазначав Верховний Суд, дискреційні повноваження суду щодо призначення покарання або прийняття рішення про звільнення від його відбування мають межі, які передбачають повноваження суду призначати покарання з врахуванням відповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд не приймає до уваги зазначену в обвинувальному акті обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки така обставина не підтверджена жодним належним доказом.

Згідно досудової доповіді, складеної старшим інспектором Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_13 , з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).

Таким чином, суд, з урахуванням особи обвинуваченого, приходить до висновку, що призначення покарання без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України, буде достатнім і необхідним видом покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів та буде відповідати принципам розумності та справедливості і мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 15.06.2018 року, обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строк дії яких закінчився 10.08.2018 року.

Крім цього, по даному кримінальному провадженню прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва (Миколаївської місцевої прокуратури №1) заявлено цивільний позов у інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_5 на суму 2699 грн. 71 коп..

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи викладене, позов прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва (Миколаївської місцевої прокуратури №1) підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертиз (висновки від 20.08.2018 року №360, від 22.08.2018 року №642) в сумі 11431 (одинадцять тисяч чотириста тридцять одна) грн. 35 коп..

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 /трьох/ років з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання - вважати таким, що припинив свою дію.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертиз (висновки від 20.08.2018 року №360, від 22.08.2018 року №642) в сумі 11431 (одинадцять тисяч чотириста тридцять одна) грн. 35 коп..

Цивільний позов прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва (Миколаївської місцевої прокуратури №1) про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 2699 (дві тисячі шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 71 коп..

Речові докази:

- ніж, добровільно виданий на підставі письмової заяви свідка ОСОБА_10 від 10.06.2018 року, який переданий до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Миколаївського РУП (Центрального ВП) ГУ НП в Миколаївській області - знищити;

- футболка, що добровільна видана на підставі письмової заяви потерпілого ОСОБА_5 від 23.07.2018 року, яка передана до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Миколаївського РУП (Центрального ВП) ГУ НП в Миколаївській області - знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1