Справа № 161/9359/21 Провадження №11-сс/802/270/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
володільця майна ОСОБА_7 ,
представника володільця майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2021 року (ЄРДР № 0000165),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2021 року частково задоволено клопотання слідчого СГ СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, вилучене 20.05.2021 на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 у справі 161/8903/21 від 18.05.2021, під час проведення обшуку в транспортному засобі «WOLKSWAGEN PASSAT», синього кольору, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , а саме: ноутбук «Фуджітсу Сіменс», серійний номер DSEV003385 разом із зарядним пристроєм; накопичувач ZM-VE350, носій інформації чорного кольору, флешка чорного кольору (без маркувань), біла флешка «Transcend», срібна флешка 16 Гб «НР», флешка срібна «Transcend» 16 Гб, дві флешки «Sandisk» по 2 Гб, одна флешка «Transcend», одна флешка Micro SD , флешка «Kingstone» 64 Гб, сім-карта «МТС» без номеру (чіп), «Київстар» НОМЕР_3 ; (GPS - трекер) пристрій чорного кольору з сім-картою «Київстар» з написом кульковою ручкою 5533, № НОМЕР_4 та блокнот помаранчевого кольору з чорновими записами. В задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.
Клопотання прокурор мотивував тим, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000165 від 25.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, просив на вищевказане майно накласти арешт.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки є достатньо ґрунтовні підстави вважати таким, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
В апеляційній скарзі володілець майна ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки вона є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням ч.4 ст.170, ч.3 ст.171 КПК України. Має місце безпідставне вилучення майна, оскільки вказані речі використовуються ним для заняття підприємницькою діяльністю, а вилучене майно використовується ним з метою отримання прибутку як ФОП. Вважає, слідчим не доведено, що вилучене майно має відношення до організації та проведення азартних ігор.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, представника володільця майна, та володільця майна, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131, 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, яке визнане 21.05.2021 року у встановленому законом порядку речовими доказами в кримінальному провадженні №0000165 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
Як вважає апеляційний суд, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, оскільки ст.100 КПК України вказує, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2021 року про накладення арешту на майно, вилучене 20.05.2021 під час проведення обшуку в транспортному засобі "Volksvagen Passat" синього кольору, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді