Провадження № 1-кп/761/1655/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 представника потерпілих ОСОБА_15

розглянувши в м. Києві у закритому судовому засіданні із обмеженням доступу осіб, які не є учасниками судового провадження, за виключенням представників засобів масової інформації, кримінальне провадження № 0000490 від 22.05.2020 за обвинуваченням,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Горлівка, Донецької обл., громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

та

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Піщане, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000490 від 22.05.2020 за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_13 та про продовження строку дії додаткових обов`язків обвинуваченій ОСОБА_14 , які мотивовані тим, що останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому ризики, які враховувались раніше при застосуванні та продовженні строку дії застосованих до останніх запобіжних заходів продовжують існувати та не зменшились, менш суворіші запобіжні заходи не забезпечать ненастання існуючих ризиків та належної процесуальної поведінки обвинувачених, у зв`язку із чим підстав для застосування менш суворішого запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_13 та скасування обов`язків обвинуваченій ОСОБА_14 , не вбачав.

Захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 щодо всіх клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу та додаткових обов`язків застосованих до обвинувачених на час судового розгляду, заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність ризиків на які послався прокурор, позитивні характеризуючі дані, наявність сталих соціальних зв`язків, родини, утриманців, місця роботи, волонтерську діяльність, щодо кожної з обвинувачених.

Крім того, захисник ОСОБА_11 надав суду заяви осіб, що виявили бажання взяти на поруки обвинувачену ОСОБА_13 , та порушили перед судом питання розглянути можливість про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Представник потерпілих ОСОБА_15 поклалася на розсуд суду при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу та додаткових обов`язків.

Суд присяжних, заслухавши думки сторін кримінального провадження та представника потерпілих, вивчивши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, дійшов висновків про відсутність на даний час достатніх підстав для зміни обвинуваченій ОСОБА_13 запобіжного заходу на більш м`який, а так само відсутність підстав для не продовження строку дії додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинувачену ОСОБА_14 , виходячи із наступного.
Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного та обвинуваченого, експерта, спеціаліста, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За наслідками розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого або продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовження строку дії додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, суд у відповідності до ст. 331 КПК України своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує строк їх дії на строк, що не перевищує двох місяців.
Ухвалюючи рішення про застосування запобіжного заходу, а так само про продовження строку його дії, продовження строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків, суд повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.
Прокурором визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта та прийнято рішення у відповідності до п.2 ч.3 ст. 283 КПК України, про звернення до суду з обвинувальним актом, який був переданий до суду 19.08.2020, у порядку передбаченому ст. 291 КПК України, у зв`язку із чим, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відповідно до положення ч.2 ст. 42 КПК України набули статусу обвинувачених, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.
Зважаючи на інформацію з реєстру матеріалів досудового розслідування, зміст вступних промов сторін кримінального провадження, інформацію з клопотання про долучення та дослідження доказів сторони обвинувачення та опису таких доказів, дані, що містяться в протоколах слідчих дій, документах вже безпосередньо досліджених в судовому засіданні, у суду присяжних відсутні підстави вважати, що доводи прокурора про існування достатніх доказів для доведення висунутого обвинувачення є очевидно необґрунтованими та довільними.

Так само за наслідками дослідження документів, протоколів слідчих дій, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання цих доказів очевидно недопустимими, та судом прийнято рішення, що оцінку цим доказам з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд надаватиме під час прийняття остаточного процесуального рішення.

Отже, в межах даного кримінального провадження до ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого продовжувався декілька разів. Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_13 судом неодноразово досліджувалось як питання обґрунтованості підозри повідомленої останній.
Так само в межах даного кримінального провадження неодноразово продовжувався строк дії додаткових обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_14 .
Отже, судом враховано наявність у цьому кримінальному провадженні обставин, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ці особи можливо, вчинили злочин, що за позицією ЄСПЛ в рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» є обґрунтованою підозрою.

Суд не піддає сумніву повідомлену під час досудового розслідування підозру ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , оскільки на даний час останні набули статусу обвинувачених, розпочато безпосереднє дослідження доказів сторони обвинувачення щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.
Також, враховуючи стадію кримінального провадження, суд позбавлений можливості дати оцінку та здійснити аналіз висновків експертів та інших матеріалів, на які посилається сторона захисту, до дослідження яких ще не перейшов.
З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 5, 12 ч.2 ст.115; ч.3 ст.28, ч.1 ст.263; ч.3 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, які відносяться до різного ступеню тяжкості, в тому числі і особливо тяжких, наслідком вчинення інкримінованим останнім кримінальних правопорушень є смерть журналіста. Санкція одного з інкримінованих обвинуваченим злочинів, зокрема п.п. 5, 12 ч.2 ст.115 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

При обрані обвинуваченим запобіжних заходів на час судового розгляду 25.08.2020 за наслідками проведення підготовчого судового засідання судом, а у подальшому при вирішенні питань щодо продовження строку дії заходів забезпечення за клопотаннями прокурора, судом присяжних, досліджувалося питання як обґрунтованості підозри повідомленої обвинуваченим, набуття ними статусу обвинувачених, обсяг та вагомість доказів, враховувалося тяжкість кримінальних правопорушень та існування ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів, у зв`язку із чим, встановлено відсутність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо кожного з обвинувачених окремо.

На час розгляду даного клопотання обставини враховані судом раніше не змінились та ризики не зменшились.

Так, міра покарання, призначення якої передбачається обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у разі доведення їх винуватості дає підстави стверджувати, що продовжують існувати такі ризики неправомірної процесуальної поведінки як: переховування від суду, тобто ризик втечі обвинувачених, а так само здійснення незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів, оскільки на даний час у вказаному кримінальному провадженні жоден потерпілий, свідок та експерт не допитані.
Судом, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_13 , яка раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, незаміжня, на утриманні має неповнолітню дитину 2006 року народження, працює, з місця роботи характеризується позитивно, займається волонтерською діяльністю та дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_14 , яка раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, являється особою молодого віку, є незаміжньою, проходить військову службу, де позитивно характеризується.

Щодо наданих стороною захисту заяв осіб, які виявили бажання взяти на особисту поруку обвинувачену ОСОБА_13 , яких суд заслуховував у ході судових засідань та які свої заяви підтримали, слід зазначити, наступне.
За змістом ч.1 ст.182 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваними, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Тягар доказування обставин, що свідчать про те, що особи які виявили бажання стати поручителями заслуговують на довіру або особливу довіру, а також обставин, що свідчать про фінансову спроможність вказаних осіб сплатити грошове стягнення у разі невиконання ними взятих на себе зобов`язань, покладається на сторону кримінального провадження, що заявила клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді поруки.
При цьому, зважаючи на висновки колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, наведені в ухвалі від 10.02.2021, застосування особистої поруки є ефективним, коли для обвинуваченого розрив соціальних зв`язків з поручителем, або підрив його авторитету є гіршим ніж застосування більш суворого запобіжного заходу. Однак, таких обставин судом присяжних встановлено не було, при цьому, з`ясовано, що з частиною поручителів обвинувачені особисто не знайомі, а з іншими відсутні соціальні зв`язки такого характеру, які б унеможливлювали вчинення обвинуваченими дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
До суду надано заяви ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , Звіробій- ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 про взяття обвинуваченого ОСОБА_12 на поруки та заяви ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_16 , ОСОБА_34 , ОСОБА_20 , ОСОБА_33 , ОСОБА_17 , ОСОБА_32 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 про взяття обвинуваченої ОСОБА_13 на поруки. Заяви обґрунтовані тим, що зважаючи на займані цими особами посади, вони зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
Однак до вказаних заяв не додано будь-яких доказів, аналізуючи, які суд міг зробити висновок, що вказані особи зможуть ефективно виконати свої зобов`язання як поручителі, зокрема на підтвердження їх характеризуючих даних, чи були вони поручителями в інших кримінальних провадженнях і якщо так то чи не порушувались ними свої зобов`язання, тощо.
При цьому, зважаючи на тяжкість інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 злочинів та їх суспільну небезпеку, суд присяжних вважає, що на даний час запобіжний захід у виді особистої поруки є неспівмірними з встановленими ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України у сукупності з іншими обставинами щодо кожного з обвинувачених , передбачених ст. 178 КПК України, про що детально зазначено вище.
Відповідно до положень ст. 322 КПК України судовий розгляд відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку. Не вважаються порушеннями безперервності судового розгляду випадки відкладення судового засідання внаслідок: неприбуття сторони або інших учасників кримінального провадження; складення та погодження прокурором процесуальних документів щодо відмови від підтримання державного обвинувачення, зміни обвинувачення або висунення додаткового обвинувачення; підготовки захисту обвинуваченого від зміненого чи додаткового обвинувачення; підготовки потерпілого для підтримання обвинувачення в суді, якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення; проведення дослідження речових доказів за місцем їх знаходження, огляду на місці; проведення експертизи у випадках та порядку, передбачених статтею 332 цього Кодексу; надання доступу до речей чи документів або доручення проведення слідчих (розшукових) дій у випадках та порядку, передбачених статтею 233 цього Кодексу.
З моменту надходження даного кримінального провадження до суду 15.08.2020 було призначено 17 судових засідань, відбулося 13 судових засідань, всі вони, окрім одного, були відкладені у вечірній час, у зв`язку із закінченням робочого часу, лише одне засідання було відкладено, у зв`язку із нездійсненням доставки обвинуваченого ОСОБА_12 та його відмовою приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, два судових засідання зняті з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, одне у зв`язку із участю присяжної в іншому судому засіданні.
А тому, доводи сторони захисту щодо недотримання судом розумного строку розгляду кримінального провадження та порушення принципу безперервності, не відповідають дійсності та спростовуються даними журналів, звукозапису та відеозапису судових засідань, оскільки відповідно до ч.2 ст.322 КПК України, не вважаються порушеннями безперервності судового розгляду випадки відкладення судового засідання внаслідок неприбуття сторони та відкладення судового розгляду у зв`язку із закінченням робочого часу, тобто (часом, призначеного для відпочинку).
Враховуючи наведене у сукупності, на даний час суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, в тому числі на особисте зобов`язання та/або на особисту поруку, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_12 .
Також, наведене у сукупності, на даний час суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_38 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на більш м`який, в тому числі на особисту поруку, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченої ОСОБА_13 .
При цьому, доводи захисника ОСОБА_11 про те, що сукупний строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не повинен перевищувати 6 місяців з дня його обрання, не відноситься до стадії судового розгляду, а стосується стадії досудового розслідування відповідно до положень ч.6 ст.181 КПК України, яка обмежена певними строками. Судовий же розгляд кримінального провадження не обмежений конкретними строками окрім розумних.
У зв`язку із чим, клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 на 60 днів.
Отже, зважаючи на наявні ризики, враховуючи підвищену суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченим діяння, суд дійшов до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес у даному випадку переважає інтереси обвинувачених, а тому, застосовані раніше заходи забезпечення є виправданими, як заходи процесуального примусу, з огляду на фактичні обставини за яких ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 інкримінується вчинення особливо тяжкого, тяжкого кримінальних правопорушень, внаслідок вчинення яких настала смерть людини.

Так, інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками у вигляді спричинення смерті людини, спосіб вчинення такого злочину, який є небезпечним для життя багатьох осіб, а тому, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства, суд не вбачає підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених ніж ті, які раніше до них застосовані, та вважає за необхідне дію запобіжних заходів та строк дії обов`язків продовжити.

Характеризуючі дані обвинуваченої ОСОБА_14 , розірвання нею шлюбу, наявність постійного місця проживання, не переважають можливих ризиків неправомірної її поведінки.

Крім того, суд вважає, що саме продовження строку дії запобіжного заходу та покладених обов`язків на обвинувачену ОСОБА_14 забезпечують ненастання існуючих ризиків.

А тому, суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_14 запобіжного заходу у в вигляді застави на більш м`який, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Отже, для забезпечення ненастання існуючих ризиків обвинуваченій ОСОБА_14 слід продовжити строк дії раніше застосованих обов`язків.

Строк дії ухвали в частині продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_13 , та продовження строку дії додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених, як на останню, так і на обвинувачену ОСОБА_14 слід встановити 60 днів.

Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 181, 182, 183, 197, 199, 331 КПК УкраїниКеруючись ст. ст. 132, 177, 178, 181, 182, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , по 18 липня 2021 року включно.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати обвинувачену ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- здати на зберігання суду паспорт для виїзду за кордон та або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на підрозділ Національної поліції за місцем перебування під домашнім арештом.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Продовжити строк дії додаткових обов`язків обвинуваченій ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- повідомляти суд про зміну місця проживання та засобів зв`язку;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- здати на зберігання суду паспорт для виїзду за кордон та/або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії додаткових обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_14 по 18 липня 2021 року включно.

У разі невиконання обов`язків до обвинуваченої може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і може бути покладено грошове стягнення.

Виконання ухвали покласти на працівників органів Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_14 .
Строк дії ухвали встановити 60 днів, тобто по 18 липня 2021 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити о 13 год. 45 хв. 21.05.2021.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

Присяжні ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5