Справа № 444/568/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/92/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 19 листопада 2020 року про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000942 від 07.10.2019 року відносно ОСОБА_7 задоволено.
Застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Судові витрати віднесено за рахунок державних асигнувань.
Вирішено питання з речовими доказами.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 , 06 жовтня 2019 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, знаходячись на першому поверсі під`їзду багатоквартирного житлового будинку у АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу викрав дитячу коляску марки «СаггеІІо», в середині якої знаходилися покривало марки «KIRKTON HOUSE», дитячий вкладиш-матрац із подушкою, дитячий жовтого кольору та дві дитячі іграшки у формі граблів, які належать потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2837 гривень 98 копійок.
Таким чином, ОСОБА_7 , своїми діями, що виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Не погоджуючись з даною ухвалою заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 19 листопада 2020 року у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, змінити, виключивши з її мотивувальної частини покликання на умисел, мотив та мету вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння. В решті ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що рішення суду є незаконним і підлягає зміні у зв`язку з неправильним застуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вказує, що осудність характеризує здатність особи усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) і керувати ними та є ознакою злочину. Водночас, неосудна особа позбавлена такої здатності внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, до неї за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Наголошує, що умисел є однією з форм вини, як ознак злочину, яка включає усвідомлення особою характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання (свідоме допущення) їх настання. Мотив злочину це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб. Відтак, умисел, мотив і мета є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушення психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними, тобто є неосудною.
Звертає увагу, що предмет доказування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей та не включає питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, тоді як умисел, мотив та мета є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.
Крім цього прокурор вказує, що згідно із висновком судово-психіатричної експертизи №54 від 12.02.2020 року, ОСОБА_7 в період інкримінованих йому дій страждав хронічним психічним захворюванням, не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Однак всупереч положенням кримінального та кримінального процесуального законів, в ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, внаслідок чого, на переконання апелянта, допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку захисника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, яке містить об`єктивні ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а також вид застосованих примусових заходів медичного характеру, в апеляційній скарзі не оспорюється і судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора про безпідставність покликання суду першої інстанції про наявність умислу, мотиву та мети в діях ОСОБА_7 при вчиненні ним інкримінованого суспільно небезпечного діяння.

Так, суд першої інстанції в ухвалі Жовківського районного суду Львівської області від 19 листопада 2020 року про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку зазначив, що ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, знаходячись на першому поверсі під`їзду багатоквартирного житлового будинку у АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу викрав дитячу коляску марки «СаггеІІо», в середині якої знаходилися покривало марки «KIRKTON HOUSE», дитячий вкладиш-матрац із подушкою, дитячий жовтого кольору та дві дитячі іграшки у формі граблів, які належать потерпілій

ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на

загальну суму 2837 гривень 98 копійок.

Поряд із цим, згідно з ст. 19 КК України, осудність характеризує здатність особи усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) і керувати ними та є ознакою злочину. Водночас, неосудна особа позбавлена такої здатності внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, до неї за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Виходячи з положень статей 23, 24 КК України, умисел є однією із форм вини, як ознаки злочину, яка включає усвідомлення особою характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання (свідоме допущення) їх настання.

З системного аналізу норми вбачається, що умисел є ознакою усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв такої ознаки є неможливим у разі порушення психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх дій та керувати ними, тобто є неосудною. Із зазначеним станом несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, як ознаки суб`єктивної сторони злочину.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності), а бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Таким чином, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином, а мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини, при цьому прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Тому із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Відповідно до дослідженого судом першої інстанції висновку судово-психіатричного експерта № 54 від 12.02.2020 відповідно до якого ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі розумовою відсталістю в ступені вираженої дебільності з вираженими емоційно - вольовими розладами, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На період інкримінованих йому дій ОСОБА_7 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі розумовою відсталістю в ступені вираженої дебільності з вираженими емоційно - вольовими розладами, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (а.с. кримінального провадження 58-59).

З зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст.24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Отже, висновки суду першої інстанції про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, що беззаперечно є свідченням неправильного застосування такого закону.

Крім цього, відповідно до ст. 505 КК України, обставинами, які підлягають встановленню у такому кримінальному провадженні є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння; вчинення цього суспільно небезпечного діяння певною особою; наявність у особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування та інші обставини. Таким чином, предмет доказування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей та не включає питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, тоді як умисел, мотив та мета є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.

Згідно ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити вирок або ухвалу без змін; 2) змінити вирок або ухвалу; 3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; 5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що виявлене неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме покликання в оскаржуваній ухвалі на умисел, мотив та мету дій ОСОБА_7 , як на складові злочину, у той час коли вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру, дає підстави суду апеляційної інстанції виправити допущену судом першої інстанції помилку та виключити з оскаржуваної ухвали зайві посилання.

За таких обставин, апеляційний суд визнає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою, а ухвалу суду першої інстанції такою, що підлягає зміні шляхом виключення посилання на умисел, мотив та мету вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 19 листопада 2020 року області про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали покликання на умисел, мотив та мету вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

У решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді