Справа №295/1372/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у судовому засіданні в місті Житомирі кримінальне провадження №0003955 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісові Сорочинці Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця за контрактом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_2 (гуртожиток військової частини НОМЕР_1 ), за ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 28, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

У порушення вказаний вимог Конституції України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 15 листопада 2020 року, близько 04 годин 30 хвилин, зайшов до кімнати №6 гуртожитку №4 військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився військовослужбовець за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , та останні спільно почали вживати спирті напої.

В цей час та в цьому ж місці, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла суперечка з приводу спільного відпочинку в місті Житомир, у ході якої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_5 .?

Тоді ж, 15 листопада 2020 року, близько 05 години, ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаній кімнаті №6 гуртожитку діючи з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень та заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , з особистих мотивів, усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 почав боротьбу з ОСОБА_5 , в ході якої ОСОБА_5 впав спиною на підлогу, в цей час ОСОБА_6 застосовуючи фізичну силу, будучи взутим у кросівки, раптово заподіяв ОСОБА_5 один удар ступнею своєї правої ноги в обличчя ОСОБА_5 та без відриву у часі заподіяв ще один удар передньою частиною ступні своєї правої ноги в область голови ОСОБА_5 .

В результаті вказаних неправомірних дій, ОСОБА_6 умисно заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-лицевої травми - синців та саден на обличчі, струсу головного мозку, перелому кісток лицевого та мозкового черепа, тобто тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та заявлені цивільні позови визнав повністю, також показав, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення у час, спосіб та за обставин, що викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, щиро розкаюється у вчиненні даного злочину. Також показав, що дійсно 15 листопада 2020 року, почав боротьбу та наніс тілесні ушкодження останньому, а саме будучи взутим у кросівки, наніс один удар ступнею своєї правої ноги в обличчя ОСОБА_5 та без відриву у часі заподіяв ще один удар передньою частиною ступні своєї правої ноги в область голови ОСОБА_5 . Шкодує про вчинене та неодноразово просив вибачення у потерпілого. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив не позбавляти його волі.

Потерпілий в судовому засіданні показав, з обвинувачений вони товаришують близько 2 років. 15.11.2020, близько 05 години, обвинувачений умисно наніс йому тілесні ушкодження у час, спосіб та за обставин, що викладені в обвинувачені. Останній надав йому кошти, тому претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. ОСОБА_6 просив у нього вибачення та вони примирились між собою. Потребує подальшої реабілітації після отриманих тілесних ушкоджень від дій обвинуваченого та просив застосувати міру покарання ОСОБА_6 не пов`язану з позбавленням волі та надати обвинуваченому іспитовий термін, оскільки тоді останній зможе допомагати йому і на волі він принесе більше користі Україні, оскільки скоро повинні убути як військовослужбовці в зону АТО.

Захисник просив надати обвинуваченому іспитовий термін, враховуючи особу останнього, обвинувачений та потерпілий є друзями, його щире каяття, вчинено злочин було у вихідний день, те що потерпілий ні яких притензій до обвинуваченого не має.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшуює покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховуючи викладене і те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до умисних тяжких злочинів, є особою молодого віку, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, не має на утриманні дітей, склад його сім`ї, те що потерпілий не наполягав на позбавленні волі обвинуваченого, добровільно відшкодував завданий збиток потерпілому, попросив вибачення у нього, раніше не судимий, нагороджений відзнакою Президента України "За участь в антитерористичній операції", відзначений почесним нагрудним знаком начальника Генерального штабу - Головнокомандувача ЗС України "За взірець у військовій службі" 3 ступеня, характеризується позитивно, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Цивільні позови, заявлені прокурором, підлягають задоволенню повністю щодо відшкодування витрат пов`язаних із лікуванням ОСОБА_5 . Грошові кошти у розмірі 23664 грн 81 коп слід стягнути з обвинуваченого на користь Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» та грошові кошти у розмірі 4076 грн 94 коп слід стягнути з обвинуваченого на користь військової частини НОМЕР_2 .

Долю речових доказів по справі вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення біологічних експертиз в сумі 1178,42 гринень, та 1508,39 гривень, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Враховуючи викладене та застосування статті 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому слід змінити та звільнити останнього з-під варти у залі суду.

Зарахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення відповідно ст. 72 ч.5 КК України.

Керуючись ст.ст. 128, 349, 370 - 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 23664 гривень 81 копійка на користь Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» та грошові кошти у розмірі 4076 гривень 94 копійки на користь військової частини НОМЕР_2 .

Процесуальні витрати на проведення біологічних експертиз в сумі 1178,42 гринень, та 1508,39 гривень стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази:

-сліди речовини бурого кольору з кімнати №6 в паперовому конверті №1, сліди речовини бурого кольору з кімнати №7 в паперовому конверті №2, чоловічу куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору в спец. пакеті № EXPO412718, штани чорного кольору з білими написами «Адідас» в спец. пакеті № EXPO412278 знищити.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання, відповідно ст. 72 ч.5 КК України з 17.11.2020 по 29.09. 2021 року (включно) з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 змінити та звільнити останнього з-під варти у залі суду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя: ОСОБА_1