Справа № 686/6777/21
Провадження № 1-кс/686/3101/21
06 квітня 2021 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою, в якій просить зобов`язати ХВ ГУНП в Хмельницькій області внести відомості за її заявою від 02.03.2021 про вчинення кримінального правопорушення водієм маршрутного таксі №26.
ОСОБА_4 у скарзі зазначає, що 02.03.2021 вона звернулася на лінію 102 та повідомила про вчинення відносно її малолітнього сина кримінального правопорушення водієм маршрутного таксі №26, який на її думку, незаконно позбавив його волі та вимагав грошові кошти у ОСОБА_4 .
Проте відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою не внесені, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані.
У судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив задовольнити.
Уповноважена особа ГУНП в Хмельницькій області у судове засідання не з`явилася, не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.
На підставі положень ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Матеріалами перевірки за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, зареєстрованих в ЖЄО за №5187 не спростовано моменту поінформованості заявника із датою прийняття рішення про відсутність у поданій заяві ознак кримінального правопорушення, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою скаржником у встановлений ст. 304 КПК України десятиденний строк.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.
Слідчий суддя, заслухавши представника особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги та матеріали перевірки, які надішли від органу досудового розслідування дійшов такого висновку.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.
Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985, п.57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.
Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів перевірки, які надійшли від органу досудового розслідування, 02.03.2021 близько 16 год. 45 хв. водій маршрутного таксі №26 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 на кінцевій зупинці «Аліса», що по вул.Північній у зв`язку з тим, що хлопчик 10 років, який при виході з маршрутного таксі №26 Mercedes Sprinter державний номерний знак НОМЕР_1 , сильно закрив двері, внаслідок чого розбилося скло правої дверки, попросив у нього номер телефону матері для того, щоб повідомити їй про те, що сталося та відшкодувати шкоду.
Опитана з цього приводу уповноваженими особами органу досудового розслідування ОСОБА_4 вважає такі дії злочинними, стверджує про незаконне позбавлення волі її сина внаслідок психологічного тиску на нього, внаслідок чого він злякався, сталося мимовільне випорожнення сечі.
Вимагання з неї коштів вважає протиправним.
Опитаний уповноваженою особою органу досудового розслідування водій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що дійсно працює водієм маршрутного таксі №26, 02.03.2021 року близько 16:45 год. перебуваючи на своєму робочому місці на кінцевій зупинці «Аліса» по вул. Північній, 111 при виході з маршрутного таксі №26 марка Mersedes Sprinter д.н.з. НОМЕР_1 під час закривання дверей хлопчик 10 років сильно закрив двері, внаслідок чого розбилось переднє праве скло дверей. Після чого він попросив у вказаного хлопчика номер телефону матері, аби та відшкодувала шкоду завдану його сином. Також ОСОБА_5 повідомив, що будь-яких протиправних дій відносно дитини не вчиняв, що можуть підтвердити свідки даної події.
Опитаний ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що 02.03.2021 року близько 17:00 год. будучи на зупинці громадського транспорту «Аліса», він побачив, що у маршрутному таксі №26 було розбите переднє праве скло в пасажирських дверях. Поруч стояв водій вказаного автомобіля та малолітній хлопчик, якого він знав. Потім він зрозумів, що скло випадково розбив вказаний хлопчик і водій зателефонував до його матері та очікував разом з хлопчиком на її приїзд. Будь-яких неправомірних дій водій маршрутного таксі відносно хлопчика не вчиняв.
Опитаний ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив, що також працює водієм маршрутного таксі №26, 02.03.2021 року він перебував на своєму робочому місці на кінцевій зупинці «Аліса» по вул. Північній, 111, куди близько 16:40 год. під`їхав його колега ОСОБА_5 . Також він побачив, що виходячи із маршрутного таксі, яким кермував вищевказаний, хлопчик, якому на вигляд 10 років сильно зачинив двері, внаслідок чого розбилось переднє праве скло дверей. Після чого він підійшов до колеги та став свідком як той попросив в хлопчика номер телефону матері, аби та відшкодувала шкоду завдану її сином. Будь-яких протиправних дій відносно хлопчика ніхто не вчиняв.
Отже, аргументи скарги ОСОБА_4 про кримінально карану поведінку водія маршрутного таксі не обґрунтовані і зводяться до її власної оцінки події, що сталася та незгоди з претензією водія щодо відшкодування шкоди за розбите скло.
Факт сильного хвилювання та мимовільного випорожнення сечі сином ОСОБА_4 ОСОБА_8 , яке особа, яка подала скаргу пов`язує із даною ситуацією, не може слугувати належною підставою для застосування до особи заходів кримінально-правового примусу та ініціювання кримінального переслідування.
У силу свого віку, здатність дитиною керувати власним емоційним станом, очевидно не така як у дорослої людини.
Однак указане не свідчить про протиправний характер дій водія маршрутного таксі.
Аргументи представника особи, яка подала скаргу про те, що дверне скло маршрутного таксі було неналежним чином закріплене і тому розбилося внаслідок закривання дверки, не підтверджує незаконність дій водія та його кримінально карану поведінку.
Слідчий суддя вважає, що за наведених обставин, іншої альтернативної правомірної поведінки, ніж повідомити батьків малолітньої дитини, яка без супроводу дорослих користувалася громадським транспортом про подію, що сталася, у водія маршрутного таксі не було.
Стосовно неправомірності вимог водієм про відшкодування шкоди ОСОБА_4 за розбите скло, слідчий суддя зазначає, що вказане питання має вирішуватися у рамках цивільного законодавства, а не кримінального процесуального закону.
А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 08.04.2021 о 09 год.30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1