Справа № 183/1792/19
№ 1-кп/183/321/21

У Х В А Л А
26 липня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_5
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. ст.186 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії обраного запобіжного заходу, щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, мотивуючи своє клопотання тим, що ризики передбачені ч. 1. ст. 177 КПК України, які слугували підставою для його обрання існують і на цей час.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_8 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора, мотивуючи свою позицію знову тим, що вказані прокурором ризики не обґрунтовані.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника - адвоката ОСОБА_8 , мотивуючи свою позицію крім зазначеного захисником і тим, що він потребує лікування, яке в умовах СІТУ він не отримує.
Обвинувачений ОСОБА_10 не заперечував проти заявленого прокурором клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника та обвинуваченого ОСОБА_3 .
Вислухавши заявлене клопотання, думки учасників судового розгляду, дослідивши надані письмові матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків:
25 січня 2019 року під час підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Положеннями ч.2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися і на переконання суду залишаються реальними і триваючими та виключають можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченим на більш м`який. При цьому, вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до обвинувачених, не може оцінюватися виключно на підставі явки до суду і їх позитивної процесуальної поведінки, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь зниження, який не може служити підставою для зміни запобіжного заходу. Крім того, судом враховані мета та підстави застосування запобіжних заходів, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також суспільна небезпечність кримінального правопорушення, в скоєнні якого вони обвинувачуються, стан здоров`я та сімейний стан обвинувачених, наявність у них постійного місця мешкання.
Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , спливає 29 липня 2021 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку з об`єктивних причин, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних тримання під вартою, як ризиків та виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.
При цьому враховується, що у досудовому звільненні (справа «Смірнови проти Росії» (п. 59)), особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі "Вемгофф проти Німеччини".
Разом з тим, враховуючи що суду залишилося лише допитати обвинувачених, тому доцільним буде продовження строку виняткового запобіжного заходу не на максимальний строк, а достатній для виконання процесуальних дій, які залишилися для закінчення судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 199 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Обвинуваченим:
ОСОБА_3 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 20 серпня 2021 року включно.
ОСОБА_11 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 20 серпня 2021 року включно.
Копію ухвали направити для виконання командиру батальйону конвойної служби №1 ГУНП в Дніпропетровській області та начальнику Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)".
Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1