Справа № 725/3507/16к
Провадження № 1-кп/727/63/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

сторін кримінального судового провадження:

- прокурора - ОСОБА_3

- обвинуваченого - ОСОБА_4

- захисників в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження за №0000048 від 18.09.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, громадянина України, українця, одруженого, на утриманні якого перебуває двоє неповнолітніх дітей, з вищою освітою, працюючого начальником фізичної підготовки та спорту ВЧ2418; зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.3 КК України, ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 або НОМЕР_1 прикордонного загону (надалі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) від 14.09.2015 року № 182-ос майора ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІІ категорії ( тип Б).

Згідно з вимогами п.п.5,10,19 ст.19 Закону України « Про Державну прикордонну службу України» на майора ОСОБА_4 та і інших військовослужбовців ДПС України покладені обов`язки щодо організації запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидія яким законодавством віднесено до компетенції ДПС України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами, здійснення розвідувальної, інформаційної - аналітичної та оперативно-розшукової діяльності, а також здійснення контр розвідувальних заходів в інтересах забезпечення захисту державного кордону України, протидії і запобігання корупційним діянням та злочинам у сфері службової діяльності особового складу ДПС України.

Відповідно до Наказу Голови Державної прикордонної служби України від 04.08.2015 року № 715-ОС підполковник ОСОБА_7 призначений на посаду заступника начальника прикордонного загону начальника оперативно- розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону « ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Ззгідно наказу Голови Державної прикордонної служби України від 26.08.2015 року № 797-ОС підполковник ОСОБА_8 призначений на посаду заступника начальника оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Підполковники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, згідно п.1 примітки до ст. 364 КК України та п.2 примітки до ст. 368 КК України, є службовими особами на яких покладено здійснення організаційно-розпорядчих функцій при виконанні службових обов`язків, тобто службовими особами, які займають відповідальне становище. Під час виконання своїх службових обов`язків, у начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , не пізніше жовтня 2015 року виник злочинний умисел на систематичне сприяння невстановленим особам у незаконному переміщенні поза пунктом пропуску через державний кордон із України в Республіку Румунія тютюнових виробів на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання їм відомостей про розташування прикордонних нарядів, усунення перешкод у такій незаконній діяльності, приховування таких фактів. З метою реалізації цього злочинного умислу, ОСОБА_4 вступив у змову із невстановленими особами, досудове розслідування відносно яких виділено в окреме провадження, з якими досяг домовленості сприяти у вчиненні вказаних незаконних дій. В той же час, ОСОБА_4 виконуючи свої службові обов`язки достеменно знав, що проведення оперативно-розшукової діяльності в інтересах захисту державного кордону України на ділянці очолюваного ним відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » здійснюється окрім інших оперативно-розшуковим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 , які можуть відкрити його протиправну діяльність. В зв`язку з чим, ОСОБА_4 , з метою забезпечення невжиття службовими особами оперативно-розшукового відділу заходів реагування у разі виявлення його злочинної діяльності, у жовтні 2015 року, але не пізніше часу скоєння злочину, вирішив систематично надавати їм неправомірну вигоду, зокрема заступнику начальника оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковнику ОСОБА_8 та заступнику начальника прикордонного загону начальнику оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковнику ОСОБА_7 . З цією метою, ОСОБА_4 30.10.2015 року зустрівся із заступником начальника оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , якому повідомив, що у жовтні 2015 року він у зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 сприяв невстановленим особам у незаконному переміщенні тютюнових виробів через державний кордон із України в Республіку Румунія поза межами пункту пропуску та планує у подальшому сприяти зазначеній незаконній діяльності,у зв`язку з чим цього ж дня, тобто 30.10.2015 року у період з 14-55 по 15-15, діючи умисно, протиправно, на території ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_3 в автомобілі марки «Хундай» д.р.н. НОМЕР_2 , надав заступнику начальника оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 для нього та через нього заступнику начальника прикордонного загону начальника оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , як службовим особам, які займають відповідальне становище, неправомірну вигоду матеріального характеру у виді грошових коштів в розмірі 150 євро, що за офіційним курсом НБУ, станом на 30.10.2015 року складало 3754,50 грн., за не вчинення цими службовими особами в інтересах ОСОБА_4 дій з використання наданої їм влади та службового становища, а саме невжиття заходів щодо виявлення, припинення і розкриття правопорушень по незаконному переміщенню невстановленими особами через державний кордон із України до Республіки Румунія тютюнових виробів поза межами пункту пропуску, в ввіреній ОСОБА_4 зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та сприяння у цьому ОСОБА_4 . 27.11.2015 року ОСОБА_4 знову зустрівся із ОСОБА_8 , якому повідомив, що у листопаді 2015 року він у зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 сприяв невстановленим особам у незаконному переміщенні тютюнових виробів через державний кордон України в Республіку Румунія поза межами пункту пропуску, у зв`язку з чим, ОСОБА_4 цього ж дня, тобто 27.11.2015 року, діючи повторно, умисно, протиправно, у період з 11-28 по 11-40 годину, на території автостоянки торгівельного центру «Майдан», яка розташована за адресою м.Чернівці, вул. Героїв Майдану, 71, в автомобілі марки «Фольксваген Пассат» д.р.н. НОМЕР_3 , надав заступнику начальника оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 для нього та через нього заступнику начальника прикордонного загону начальника оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , як службовим особам, які займають відповідальне становище, неправомірну вигоду особам, які займають відповідальне становище, неправомірну вигоду матеріального характеру у виді грошових коштів в розмірі 4200 ЄВРО, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.11.2015 року складало 105168 грн., за не вчинення цими службовими особами в інтересах ОСОБА_4 дій з використанням наданої їм влади та службового становища, а саме невжиття заходів щодо виявлення, припинення і розкриття правопорушень по незаконному переміщенню невстановленими особами через державний кордон із України в Республіку Румунія тютюнових виробів поза межами пункту пропуску, у ввіреній ОСОБА_4 зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та сприяння їм в цьому ОСОБА_4 . Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 369 ч.3 КК України - надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище та третій особі, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їм влади чи службового становища, вчинене повторно.

В судовому засіданні після дослідження документів, на які прокурор послався як на докази у кримінальному провадженні, зокрема: - лист від 18 березня 2016 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 звернувся до Військового прокурора Південного регіону України ОСОБА_10 із зверненням про надання правової оцінки діям військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_11 щодо незаконного використання ними своїх владних повноважень та службового становища шляхом приховування інформації про розвиток оперативної обстановки, безпосереднє переміщення на інші ділянки державного кордону прикордонних нарядів та співробітників правоохоронних органів чим створили умови для безперешкодного вчинення правопорушень на державному кордоні для отримання неправомірної вигоди ( т.1 а.с. 13);

- повідомлення № 55/1854 від 16.09.2015 року Адміністрації Державної прикордонної служби на адресу військового прокурора про виявлене 15.09.2015 року правопорушення за результатами заходів проведених Департаментом оперативної діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України, де місцем виявлення правопорушення зазначено Одеська область за ст. 368 ч.3 КК України ( т.1 а.с.1-3);

- рапорт ОСОБА_12 про вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.3 КК України ( т.1 а.с. 32-35);

- витяг з ЄРДР № 0000053 від 15.07.2016 року про вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.3 КК України ( т.1 а.с.36);

- постанова від 15.07.2016 року про об`єднання кримінальних проваджень №№ 0000048 від 18.09.2015 року за ст. 368 ч.3 КК України та 0000053 від 15.07.2016 року за ст. 369 ч.3 КК України ( т.1 а.с.41-42);

- витяг ЄРДР № 0000048 від 18.09.2015 оку ( т.1 а.с. 42-44);

- постанова про виділення з матеріалів кримінального провадження № 0000048 від 18.09.2015 року документів, що стосуються ОСОБА_11 ( т.1 а.с. 61-78);

- повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 14.04.2016 року за ст. 368 ч.3 КК України ( т.1 а.с. 97-106);

- повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 від 25.07.2016 року за ст. ст.368 ч.3, 369 ч.3 КК України ( т.1 а.с. 112-128);

- ухвала Приморського районного суду м.Одеси від 19.04.2016 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 250796 гривень ( т.1а.с. 135-139);

- витяг з посадових інструкцій начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 23.06.2025 року №63 ( т.1 а.с. 151-155);

- службова та медична характеристики на майора ОСОБА_4 ( т.1 а.с. 158-159);

- витяг з наказу № 182-ос від 14.09.2015 року про призначення ОСОБА_4 на посаду начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » звільнивши його з посади першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » з 07.09.2015 року, витяг з послужного списку ОСОБА_4 , декларації ОСОБА_4 ( т.1 а.с. 160-176);

- копії атестаційних документів ОСОБА_4 ( т.1 а.с. 186-203);

- протокол обшуку автомобіля «ВАЗ 21213» від 16.04.2016 року під час якого були виявлені та вилучені мобільний телефон марки «Леново» із сім картками та листок паперу ( т.1 а.с. 216-220);

- протокол огляду предметів від 17.05.2016 року ( т.1 а.с. 221);

- постанова про визнання речовими доказами від 30.05.2016 року ( т.1 а.с. 222-223);

- протокол обшуку від 16.04.2016 року службових приміщень відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » під час якого були виявлені та вилучені жорсткий диск « Самсунг» мобільні телефони «Самсунг» ( т.1 а.с. 231-236);

- постанова про визнання речовими доказами від 30.05.2016 року ( т.1 а.с. 238-239);

- доручення прокурора про організацію виконання постанови прокурора, здійснення відпрацювання та постановку спеціального завдання, введення негласного працівника в злочинне середовище, його оперативне прикриття ( т.2 а.с.1);

- постанова про виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи та злочинної організації від 09.10.2015 року строком з 09.10.2015 року по 09.04.2016 року здійснення якого доручено ОСОБА_8 ( т.2 а.с. 2-7);

- доручення прокурора про організацію виконання постанови прокурора, здійснення відпрацювання та постановку спеціального завдання, введення негласного працівника в злочинне середовище, його оперативне прикриття ( т.2 а.с.8);

- постанова про виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи та злочинної організації від 20.10.2015 року строком з 20.10.2015 року по 09.04.2016 року здійснення якого доручено ОСОБА_7 ( т.2 а.с. 9-14);

- лист про хід виконання доручення від 09.12.2015 року ( т.2 а.с. 15-17);

- лист про хід виконання доручення від 10.12.2015 року ( т.2 а.с. 18-24);

- лист про хід виконання доручення від 25.02.2016 року ( т.2 а.с. 25-38);

- лист про хід виконання доручення від 12.03.2016 року ( т.2 а.с. 39-48);

- протокол про результати виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи та злочинної діяльності від 25.02.2016 року ( т.2 а.с. 44-62);

- протокол огляду предметів від 12.04.2016 року, а саме грошових коштів в сумі 150 Євро та 50 Євро ( т.2 а.с. 63);

- постанова про визнання речовими доказами від 12.04.2016 року ( т.2 а.с.66-67);

- протокол про результати виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації від 25.02.2016 року ( т.2 а.с. 68-72);

- протокол про результати проведення негласних слідчих ( розшукових дій) ( аудіо контроль особи) відносно ОСОБА_4 з додатками( т.2 а.с. 73-85);

- протокол огляду предметів від 29.06.2016 року ( т.2 а.с. 86);

- постанова про визнання речовими доказами від 29.06.2016 року ( т.2 а.с. 90-91);

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.02.2016 року ( т.2 а.с.92-97);

- протокол про результати проведення негласних слідчих ( розшукових дій) ( відео контроль особи) від 25.02.2016 року ( т.2 а.с. 98-102);

- протокол про результати проведення негласних слідчих ( розшукових) дій ( відео контроль особи від 25.02.2016 року (т.2 а.с. 103-106);

- протокол про результати проведення негласних слідчих ( розшукових) дій ( відео контроль особи від 25.02.2016 року (т.2 а.с. 107-108);

- протокол про результати проведення негласних слідчих ( розшукових) дій ( відео контроль особи від 25.02.2016 року (т.2 а.с. 109-116);

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 21.02.2016 року ( т.2 а.с.117-118);

- протокол про результати проведення негласних слідчих ( розшукових) дій ( відео контроль особи від 25.02.2016 року з додатками (т.2 а.с. 119-170);

- протокол огляду предметів від 12.04.2016 року ( т.2 а.с. 171-172);

- постанова про визнання речовими доказами від 12.04.2016 року ( т.2 а.с. 175-176);

- висновок експерта № с136-П від 05.05.2016 року ( т.2 а.с. 185-199);

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.02.2016 року ( т.3 а.с. 1-.197);

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.02.2016 року ( т.3 а.с. 198-206);

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 24.02.2016 року ( т.3 а.с. 207-211);

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 20.04.2016 року ( т.3 а.с.212-216);

- заява та виписки деталізації дзвінків ОСОБА_8 ( т.4 а.с. 1-201);

- заява та виписки деталізація дзвінків ОСОБА_7 ( т.4 а.с.202-324);

- повідомлення адвокатів ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про відкриття додаткових матеріалів від 24.05.2017 року ( т.5 а.с.9-18);

- лист про хід виконання доручення прокурора від 09.12.2015 року ( т.5 а.с. 42-43);

- повідомлення про результати проведення негласних слідчих ( розшукових) дій від 25.02.2016 року ( т.5 а.с. 44-45);

- повідомлення про результати проведення негласних слідчих ( розшукових) дій від 25.02.2016 року ( т.5 а.с. 47-58);

- повідомлення про результати проведення негласних слідчих ( розшукових) дій від 20.04.2016 року ( т.5 а.с. 59-62);

- копія обвинувального акту відносно ОСОБА_14 за ст. 368 ч.3 КК України ( т.5 а.с. 63-70);

- доручення ( т.5 а.с.71-78);

- ухвали Апеляційного суду Одеської області від 13.10.2015 року, 16.10.2015 року, 21.10.2015 року, 23.12.2015 року, 16.03.2016 року, № 9052, 9051, 9053, 9245, 9993, 1296, 9144 ( т.5 а.с.92-149);

- постанова про розсекречування матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих ( розшукових) дій від 30.03.2016 року ( т.5 а.с. 150-157);

- клопотання про скасування грифу секретності ( т.5 а.с. 158-165);

- постанова про розсекречування матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих ( розшукових) дій від 26.04.2016 року ( т.5 а.с. 166-169);

- постанова про розсекречування матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих ( розшукових) дій від 05.07.2016 року ( т.5 а.с. 176-180);

- постанова про розсекречування матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих ( розшукових) дій від 17.01.2017 року ( т.5 а.с. 181-182);

- лист апеляційного суду Одеської області від 08.02.2017 року ( т.5 а.с. 189-192);

- квитанція про сплату застави від 19.04.2016 року ( т.5 а.с. 192);

- постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018 року про поновлення на роботі ОСОБА_4 ;

- лист про хід виконання доручення від 01.10.2015 року ( т.7) та досліджені речові докази, в суд 24.05.2021 року (вх.. № 13059/21) поступила через канцелярію постанова процесуального прокурора відділу процесуального керівництва спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальних провадженнях, погоджена першим заступником керівника спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_15 , про відмову від пред`явленого обвинувачення та закриття кримінального провадження №0000048 від 18.09.2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Доводи постанови прокурора мотивовані тим, що на час скерування обвинувального акта до суду, вина обвинуваченого обґрунтовувалася як вищенаведеними доказами, так і наступними доказами, а саме - показаннями осіб, які проводили негласні слідчі (розшукові) дії (далі НСРД) колишні військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; матеріалами за результатами проведених НСРД у вигляді виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, аудіо-, відеоконтролю особи та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мережта речовими доказами (частина предмету неправомірної вигоди наданого

ОСОБА_8 ) і висновком технічної експертизи грошових коштів.

В поставнові зазначається, що прокурор, в результаті дослідження та аналізу доказів дійшов переконання, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення не підтверджується, так як з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні за № 0000048 від 18.09.2015, які внесені на підставі повідомлення № 55/1854 від 16.09.2015, відповідно до якого Адміністрацією ДПС України виявлено кримінальне правопорушення, яке полягало у вчиненні невстановленими посадовими особами відділів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ІНФОРМАЦІЯ_9 , митних постів «Одеса-порт», «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС України протиправних дій, які містять суспільно-небезпечний характер та містять ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, стосуються ОСОБА_4 . В той же час, в ході судового розгляду за обвинуваченням ОСОБА_4 встановлено, що матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, а саме протоколи про результати виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації є основними доказами у провадженні, проте така негласна слідча (розшукова) дія проведена у кримінальному провадженні, яке не здійснювалось щодо організованої групи чи злочинної організації (ч. 4 ст. 28 ст.ст. 368, 369 КК України або ст. 255 КК України). Прокурор вважає, що в матеріалах кримінального провадження немає прямих доказів, які б свідчили, що саме ОСОБА_4 фактично контролював та надавав дозвіл особам на незаконне переміщення тютюнових виробів через державний кордон України. Вваждає, що під час досудового розслідування не встановлені та не допитані особи на прізвища « ОСОБА_16 », « ОСОБА_17 » і « ОСОБА_18 », які зазначені у матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій. Не проведено почеркознавчу експертизу аркушу паперу (Том 2 а.с. 88) із розрахунками, який надав ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_4 , з метою встановлення особи, що виконала записи на ньому. Між тим, іншим способом підтвердити, що саме ОСОБА_4 виконав записи неможливо, оскільки відео контроль не здійснювався під час передачі даного аркушу паперу ОСОБА_8 (фіксація проходила в режимі аудіо контролю). В протоколі про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж зазначено невірний номер телефону ОСОБА_4 з якого він спілкувався з ОСОБА_19 (особа, яка можливо причетна до контрабанди цигарок). В протоколі негласної слідчої (розшукової) дії (аудіоконтроль особи ОСОБА_4 ) від 25.02.2016 не зафіксовано повної розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , щодо обставин передачі 30.10.2015 1000 Євро, що має суттєве значення для провадження. В той же час, матеріали проведених НСРД у даному кримінальному провадженні є основними доказами, проте, до матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування не долучались клопотання, ухвали та доручення щодо проведення НСРД, які б підтвердили законність їх проведення. Зазначає, що вказані дії виконані вже під час судового розгляду в порядку ч. 11 ст. 290 КПК України, що призвело до порушення процесуальних прав сторони захисту. Прокурор просив в засіданні, прийняти відмову від державного обвинувачення відносно ОСОБА_4 та закрити відносно нього кримінальне провадження.Суд, вислухавши доводи постанови прокурора, думку обвинуваченого та в його інтересах захисників, які відповідно не заперечували проти постанови прокурора, зважає на наступне. Статтями 129, 131-1 Конституції України передбачено, що конституційною функцією прокурора і засадою судочинства є підтримання прокурором публічного обвинувачення в суді. Відповідно до ст. 121 Конституції України однією із функцій прокуратури є підтримання державного обвинувачення в суді. Ця конституційна норма зумовлює обов`язкову участь прокурора у розгляді в суді кожної кримінальної справи, яка надійшла з обвинувальним висновком, з постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або про звільнення від кримінальної відповідальності.

Пункт 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) серед функцій прокуратури визначає підтримання державного обвинувачення в суді. Прокурор, беручи участь у ході судового розгляду кримінальної справи, має публічно-правовий інтерес, виходить із інтересів держави, виконує свої посадові обов`язки як представник правоохоронної системи. Захист інтересів особи та суспільства, які постраждали під час вчинення кримінального правопорушення, що визначено ст. 2 КПК України як завдання кримінального провадження, є основною метою діяльності органів прокуратури, яку закріплено в Конституції України як підтримання публічного обвинувачення в суді. Такий підхід безумовно корелює з сучасними тенденціями розвитку правової держави та принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 340 КПК України: "Якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог статті 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові".

Таким чином, законодавство зобов`язує його виконати всі передбачені ст. 22 КПК дії, тобто всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи. Без таких дій він не має права на відмову від обвинувачення.

Відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення можлива лише шляхом винесення відповідної постанови, при цьому в ній мають бути наведені належні мотиви відмови та аргументи на їх підтримку. Прийняття судом відмови прокурора від обвинувачення і закриття справи можливі лише в тому разі, коли потерпілий не вимагає продовження розгляду справи й не бажає підтримувати обвинувачення. Фактичне припинення прокурором обвинувальної діяльності, яку він раніше здійснював, тобто припинення виконання функції обвинувачення, можна назвати третьою істотною ознакою, що характеризує зазначене поняття. Висловлена в постанові прокурора відмова дає можливість припинити обвинувальну діяльність і є специфічним правовим засобом самоусунення прокурора від здійснення функції обвинувачення. Якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення і припинив його фактичне здійснення, це означає, що він визнав відсутність будь-яких даних для порушення перед судом питання про необхідність засудження особи, притягнутої до кримінальної відповідальності. Ця обставина свідчить ще й про те, що прокурор, припинивши державне обвинувачення в суді, тим самим відмовляється від раніше прийнятого ним або іншим прокурором рішення про затвердження обвинувального висновку, тобто анулює здійснений акт затвердження обвинувального висновку. Відмова прокурора від державного обвинувачення складається із сукупності процесуальних дій, спрямованість яких протилежна обвинувальній діяльності. Результатом цієї діяльності є визнання нікчемності обвинувачення, що спричинює припинення функції обвинувачення. Такою є позиція ВП Верховного Суду Справа № 404/6160/16-к; провадження № 13-22кс19

Вимоги ст.. 340 КПК України окрім наведеного також передбачають…, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог статті 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження.

Копія постанови надається обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

У разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді головуючий роз`яснює потерпілому його право підтримувати обвинувачення в суді.

Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні потерпілий відсутній.

Згідно з вимогами ст.341 КПК України якщо в результаті судового розгляду прокурор, крім випадку, коли ним є Генеральний прокурор, дійде переконання, що необхідно відмовитися від підтримання державного обвинувачення, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з прокурором вищого рівня. Суд за клопотанням прокурора відкладає судове засідання та надає прокурору час для складення та погодження відповідних процесуальних документів.

Отже, вказана норма закону, вимагає від прокурора погодити відмову з керівником прокуратури. Відмова від державного обвинувачення це не тільки право, але і його обов`язок.

Судом встановлено і дане вбачається з матеріалів справи, що процесуальний прокурор відділу процесуального керівництва спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 погодив 20 травня 2021р. постанову про відмову від підтримання державного обвинувачення в першого заступника керівника спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_15 про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Частина 2 ст. 341 КПК України фактично надає прокурору вищого рівня право приймати рішення щодо ходу подальшого судового розгляду кримінального провадження. Вимоги щодо обов`язку погодження державним обвинувачем із керівником своєї позиції знайшли своє відображення і в галузевому наказі Генерального прокурора України № 4гн від 19 грудня 2012 р. «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні». Тобто, прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вчинив визначені законом дії, спрямовані на відмову від підтримання державного обвинувачення в кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні у висловлених доводах мотивації постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 посилався на те, що постановою колегії судів Третьої судової палати Касаційного кримінального Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 725/3504/16-к (провадження № 51-4264км20) у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за номерами 0000058, 0000060, 0000061 за обвинуваченнями колишнього начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_10 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , колишнього начальника відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області та колишнього заступника начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області, які виділені із кримінального провадження № 0000048, з посиланням на усталену практику ЄСПЛ (справа «Джеват Сойсал проти Туреччини», в якій, кримінальне провадження, у тому числі складові такого провадження, які стосуються процедури, мають бути засновані на принципі змагальності, і має бути забезпечена процесуальна рівність сторін обвинувачення і захисту. Право на судовий розгляд за принципом змагальності означає, що сторонам обвинувачення і захисту має бути надана можливість ознайомитися із зауваженнями та доказами, наданими іншою стороною, і відповісти на них.

Прокурор вважав та висловив свою позицію в постанові від 20.05. 2021 року про відмову від підтримання державного обвинувачення, що доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, під час досудового розслідування не здобуто, а під час судового розгляду всі процесуальні можливості доведення його вини вичерпано, а суттєві порушення вимог кримінального процесуального закону, існують обґрунтовані сумніви у доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, чи будь-якого іншого злочину. З аналізу доводів викладених в постанові прокурора про відмову від підтримання державного обвинувачення, вбачається, що під відмовою прокурора від державного обвинувачення слід розуміти повне заперечення обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, що тягне за собою припинення обвинувальної діяльність проти обвинуваченого, оскільки прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні за №0000048 від 18.09.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просив закрити по суду дане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.2 ст. 284 КПК України, тим самим визнавши, що у справі відсутні дані суду для винесення обвинувального вироку. За ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Постанова прокурора про відмову від підтримання державного обвинувачення, для суду є обов`язковою, оскільки, керуючись принципом змагальності, він зобов`язаний прийняти рішення, запропоноване прокурором. Згідно положень статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За наведених вище обставин, а також ураховуючи те, що за результатами судового розгляду справи прокурор прийшов до переконання, що дані досудового слідства не підтверджують пред`явленого обвинуваченому ОСОБА_4 обвинувачення та виніс постанову про відмову від підтримання державного обвинувачення, погоджене з вищестоящим прокурором, й відповідно в даному кримінальному провадженні відсутня потерпіла особа, яка вправі вимагати продовження розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі на підставі п. 2 ч.2 ст. 284 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, при вирішенні питання прийняття відмови від підтримання державного обвинувачення і закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , просив вирішити питання Прокурор в судовому засіданні, при вирішенні питання прийняття відмови від підтримання державного обвинувачення і закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , просив вирішити питання, зокрема:

про речові докази в порядку вимог ст.. 100 КПК України

витрати на залучення експерта які вважав, слід віднести на рахунок держави;

питання повернення застави, посилаючись на вимоги ч.11 ст.182 КПК України.

Також просив суд вирішити питання щодо повернення заставодавцю суми внесеної за ОСОБА_4 застави.

Цивільного позову не заявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.26, 36, п.2 ч.2 ст. 284,340, 341, 3690-371КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , погоджену першим заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_15 в №0000048 від 18.09.2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Кримінальне провадження за №0000048 від 18.09.2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України - закрити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Застосовану відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді застави на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси - скасувати.

Грошові кошти в сумі250796.00 гривень, внесені ОСОБА_13 , в якості застави за ОСОБА_4 , згідно квитанції № 10 від 19.04.2016 року (а.с.к.пр.192 т.6) повернути заставодавцю ОСОБА_13 .

Судові витрати за проведення експертизи на залучення експертів Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (довідка про витрати) в сумі 879.60 грн. відшкодувати за рахунок держави.

Відносно речового доказу, а саме - три банкноти, номіналом 50 євро (серійними номерами S 9, S 2, X 2) на загальну суму 150 євро (додаток № 5 до протоколу про результати виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації від 25.02.2016р.), та 84 (вісімдесят чотири) банкноти, номіналом 50 євро (серійними номерами Х 9, Х 2, Х 2, L 4, Z 5, V 6, S 5, Х 7, Р 3, Х 4, G 3, S 3, Х 2, Х 5, Х 4, Z 6, Z 5, Х 5, S 7, Х 1, Х 5, S 7, Х 9, Z 1, S 8, S 1, S 5, S 4, Х 5, Х 8, Z 1, Х 1, Х 4, Р 1, S 7, S 9, S 4, Х 9, Х 9, Х 8, Х 7, Х 3, Х 8, S 3, S 4, V 8, Х 8, Z 5, Х 5, Х 9, Х 8, Х 5, Х 4, Z 7, Х 1, Z 7, Х 8, S 8, S 9, V 2, S 6, S 5, V 1, Х 4, S 5, S 2, S 1, S 9, S 8, S 8, Р 2, Х 3, Е 6, S 7, S 7, S 2, Х 5, V 9, S 4, S 6, S 6, Х 7, Х 5, S 6), на загальну суму 4200 євро, власника яких не встановлено звернути в дохід держави, застосувавши, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальну конфіскацію.

Речові докази в кримінальному провадженні, зокрема:

- аркуш паперу у вигляді пояснювальної записки, що долучена як додаток № 1 до протоколу про результати виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації від 25.02.2016р. за реєстр. № 55/116т (розсекречено) - зберігати в матеріалах даного провадження;

Мобільні телефони, а саме:

марки «Samsung», чорного кольору, моделі «GT-S5230», EMEI: 356712/03/958463/6, серійний номер НОМЕР_4 ,

мобільний телефон, марки «Samsung Duos», темно синього кольору, EMEI: НОМЕР_5 у силіконовому чохлі разом із сім картами «Djuice» та білого кольору за № НОМЕР_6

мобільний телефон чорного кольору, марки «Lenovo A369i», S/N: НОМЕР_7 (60) із сім картами «МТС» № НОМЕР_8 , «TravelSIM» № НОМЕР_9 та карткою пам`яті «MicroCD» на 2 Gb, належні ОСОБА_4 - повернути останньому за належністю;

- жорсткий диск, моделі Model HD 161 HJ HDD Samsung P/N НОМЕР_10 , вилучений в ході обшуку в кабінеті № 34 начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 - повернути ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

- сім карта «Life» НОМЕР_11 та клаптик паперу з написами цифр НОМЕР_12 та НОМЕР_13 , вилучені в ході обшуку автомобіля марки ВАЗ-21213 (Нива) Р/Н НОМЕР_14 належні ОСОБА_4 повернути останньому за належністю;

- паспорт для виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_4 - повернути останньому за належністю.

На ухвалу суду, протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Копію ухвали вручити прокурору, ОСОБА_4 та в його інтересах захисникам.

Суддя ОСОБА_1