Провадження №: 1-кп/752/176/21
У Х В А Л А

24.06.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
в ході проведення в приміщенні суду в м. Києві підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні внесеному за № 0001296 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Захисник заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт.
Прокурор заперечив проти клопотання захисника про зміну існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арештта просив відмовити у задоволенні клопотання.
Представник потерпілого ОСОБА_7 просив відмовити в клопотанні захисника.
Потерпілий ОСОБА_10 просив відмовити в клопотанні захисника. Та повідомив суд, що до нього приходили невідомі особи та від імені обвинуваченого ОСОБА_5 погрожували йому насильством.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 також просили відмовити в клопотанні захисника.
Обвинувачений підтримав свого захисника.
Вислухавши думки сторін, суд приходить до наступного висновку.
Суд, вислухавши клопотання прокурора та захисника, приходить до наступних висновків.
Як встановлено, щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою.
Вимогами ст.ст. 176, 177 КПК України чітко передбачено загальні положення, мета та підстави для застосування запобіжних заходів, крім того, в законі визначена процедура вирішення вказаних питань.
Запобіжні заходи в кримінальному процесі застосовуються з метою забезпечення, в тому числі, обвинуваченими покладених на них процесуальних обов"язків, а також запобігти визначеним законом ризикам.
Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.
Вирішуючи дане питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»). Суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Вирішуючи клопотання захисту, суд враховує тяжкість пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, те, що підстави для зміни міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу на даний час не перестали існувати, по даному кримінальному провадженню не розпочато судовий розгляд, потерпілі та свідки не допитані, обвинувачений не перебуваючи під вартою, матиме можливість чинити на них тиск.
Застосування більш м`яких видів запобіжних заходів, на думку суду, не забезпечить можливості запобігти наведеним вище ризикам, тому обставини, наведені стороною захисту суд до уваги не бере.
На підставі викладеного, керуючись ст. 315 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого суд, приходить до висновку, що у клопотанні захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 315, 331, 369 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Судді: ____________ ______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3