Справа №485/204/21
Провадження № 1-в/485/21/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції подання начальника державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Братського району Миколаївської області, українця, громадянина України, до засудження проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 16.09.2002 Братським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
2) 20.12.2002 року Братським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;звільнений 20.04.2005 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 8 днів;
3) 01.07.2005 року Братським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця 8 днів позбавлення волі;звільнений 08.09.2008 р. умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 11 днів
4) 03.12.2008 року Братським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.187, ч.1 ст.146 КК України до 6 років 11 місяців 11 днів позбавлення волі; звільнений 13.08.2014р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 29 днів;
5) 27.01.2015 року Братським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.125, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців 29 днів позбавлення волі, звільнений 03.10.2016 року по відбуттю покарання;
6) 27.04.2017 Братським районним судом Миколаївської області за ст.289 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 до 5 років 6 місяців позбавлення волі,
встановив:
ОСОБА_5 засуджений вироком Братського районного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку 09 червня 2017 року, кінець строку 09 грудня 2022 року.
З 03 травня 2019 року засуджений відбуває покарання у державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)".
Станом на 10 березня 2021 року відбутий засудженим строк покарання складає 3 роки 09 місяців 01 день, невідбутий строк покарання складає 1 рік 08 місяців 29 днів.
24 лютого 2021 року адміністрація державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" за погодженням з спостережною комісією Вітовської райдержадміністрації Миколаївської області звернулася до суду з поданням, в якому просить розглянути питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, як такого, що довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
В судовому засіданні представник установи просив про задоволення подання.
Засуджений подання підтримав.
Прокурор вважав подання таким, що задоволенню не підлягає, посилаючись на те, що засуджений у повній мірі став на шлях виправлення, оскільки не працевлаштувався на виробництві установи, раніше неодноразово судимий, попередньо довіри держави не виправдав.
Дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше двух третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Відбутий строк покарання засудженим, станом на 10 березня 2021 року, складає 3 роки 09 місяців 01 день, що є більше, ніж 2/3 строку покарання.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, суд враховує поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання.
Так, за час відбування покарання в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" міста Миколаєва з 13 червня 2017 року, засуджений характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав. З 30 червня 2017 року відбував покарання в ДУ "Ольшанська виправна колонія (№53)" Миколаївської області, де характеризувався позитивно. За сумлінне ставлення до праці сім разів був заохочений правами начальника установи. Стягнень не мав.
Як вбачається з характеристики державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" затвердженої 16 березня 2020 року, за час відбування покарання в установі з 03 травня 2019 року характеризується посередньо. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Стягнень та заохочень не має.
На засіданні комісії зазначеної установи 16 березня 2020 року розглядалося питання про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким покаранням засудженому ОСОБА_5 та було відмовлено за його заявою про відмову від застосування ст. 82 КК України за бажання скористатися ст. 81 КК України.
За даними медичної довідки в.о. начальника лікарні Снігурівської спеціалізованої туберкульозної лікарні № 5 ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_5 пройшов курс лікування, станом на 28 січня 2021 року стан його здоров"я задовільний. Рішенням лікарсько-консультативної комісії признаний працездатним та може бути працевлаштований за його згодою.
Згідно характеристики установи від 15 лютого 2021 року, за час відбування покарання в установі засуджений характеризується позитивно. На виробництві установи не працевлаштований за станом здоров`я, однак виконує разові доручення по благоустрою відділення. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, за виконання разових доручень адміністрації установи тричі був заохочений правами начальника установи. Стягнень не має. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Правова просвіта". Перебуває на профілактичному обліку як "Відчужений від основної маси засуджених".
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з матеріалами подання та особової справи ОСОБА_5 вчинив умисний злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, раніше тричі звільнявся умовно-достроково та довіри держави не виправдав, знову вчиняв умисні злочини протягом невідбутої частини покарання та у період непогашеної судимості, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість та високий рівень криміногенної зараженості.
З матеріалів особової справи не вбачається, що за час відбування покарання засуджений виправився та в повній мірі готовий до самокерованої стійкої правослухняної поведінки.
Наявність заохочень з урахуванням даних про особу засудженого свідчить про те, що він лише стає на шлях виправлення.
Ураховуючи вищевикладене, зважаючи на характер вчинених засудженим злочинів, попередні судимості, реально відбутий термін покарання, поведінку засудженого під час всього періоду відбування покарання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у особистості засудженого є достатньо позитивними і він повністю готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а тому подання є передчасним й задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,
постановив:
Подання державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення в Миколаївський апеляційний суд через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Суддя