Справа № 199/4667/21
ВИРОК
іменем України
2021 року червня місяця 30 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000234 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2021, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у 1998 році лютого місяця 05 дня с.м.т. Народичі, Житомирської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 та зареєстрованого у будинку АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.06.2017 Народицьким районним судом Житомирської області за ч.1 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. 29.02.2020 звільнений на підставі ст. 81 КК України, не відбутий термін 11 місяців 17 днів,

у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 11.06.2021, близько 15 години 10 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства перебуваючи в громадському місці - на лавці дитячого майданчику, який розташований у подвір`ї між будинком АДРЕСА_3 , діючи з особливою зухвалістю, що знайшла свій вираз в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, у присутності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 її малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 та її малолітньої доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 почав гучно слухати музику з ненормативною лексикою на портативній колонці. Після чого, потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 намагались припинити хуліганські дії ОСОБА_3 шляхом усного зауваження, на яке останній відреагував агресивно та почав висловлювати у формі нецензурної лайки образливі слова на адресу потерпілих, таким чином, не маючи жодного приводу, почав провокувати конфлікт. Продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства близько 16 години 10 хвилин продовжуючи перебувати на дитячому майданчику, який розташований у подвір`ї між будинком АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки, дістав зі своєї лівої кишені штанів одягнених на ньому сигнальний пістолет моделі «ЕКОL Р29 Rev 2» калібру 9мм Р.А. Knall № НОМЕР_1 та тримаючи у руках вказаний пістолет здійснив один постріл у повітря. Після пострілу потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з малолітніми дітьми ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , злякавшись та побачивши загрозу своєму життю та здоров`ю, почали втікати у бік прилеглих будинків з метою забезпечення особистої безпеки, де і знаходилися до припинення злочинних дій ОСОБА_3 .
До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

- письмова заява потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього. Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання. Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 296 КК України, як такі що виразилися у хуліганстві, тобто у грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання скарг не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.

Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 його каяття, оскільки його каяття висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин, передбачений ч.1 ст. 152 КК України.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, відсутність обставин що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч.1 ст. 296 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Призначення ж покарання у виді штрафу, який є найбільш м`яким видом кримінального покарання, не буде відповідати меті покарання, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, офіційного доходу (заробітку) не має, а тому є вірогідність того, що покарання у виді штрафу особисто ОСОБА_3 виконано не буде. Тобто, такий вид покарання як штраф буде суперечити вимогам ст.65 КК України, та не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбуванням покарання. При призначенні саме даного виду покарання суд враховує й те, що злочин обвинуваченим було вчинено на дитячому майданчику в денний час доби, у присутності жінок та їх малолітніх дітей, які не могли чинити опір ОСОБА_3 .

Враховуючи характер вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , зухвалу поведінку останнього до та після вчинення кримінального правопорушення, суд визначає відсутність у нього моральних цінностей, що становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості, що у свою чергу свідчить про неможливість застосування вимог ст.ст. 75,76 КК України.

Оскільки звільнення від покарання з іспитовим строком не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст.ст. 961, 962 КК України.

Керуючись ст. ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: сигнальний пістолет моделі «Ekol p29 rev 2» № НОМЕР_1 , 6 сигнальних ( шумових ) пістолетних патронів, стріляну гільзу шумового (сигнального) пістолета, які зберігаються в камері схову ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - примусово безоплатно вилучити у власність держави в порядку спеціальної конфіскації згідно ст.ст. 961, 962 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи в сумі 1029 ( тисяча двадцять дев`ять ) гривень 72 ( сімдесят дві ) копійки.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9 -Почтовик

02.07.2021