Справа № 488/4408/17
Номер провадження № 1-кп/488/37/21

У Х В А Л А

08.02.2021 року
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, із неповною середньою освітою, раніше судимого,-
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у тому, що він 02.11.2017 року близько о 07.10 години, знаходячись у приміщенні палати №5 дитячого відділення Вітовської ЦРЛ, розташованої по пр.Богоявленському,330 у м.Миколаєві, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки HUAWEI Y6 Pro, вартістю 3 970,02 грн., належний ОСОБА_7 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , якого обвинувачений ОСОБА_4 підтримав, заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження.
Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.
Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
При розгляді заявленого клопотання, суд враховує положення ч.1 ст.5 КК України, відповідно до яких закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Виходячи з наведених положень, враховуючи, що ст.12, 49 КК України в редакції, діючої на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкриміноване правопорушення, передбачене ст.185 ч.1 КК України відносилось до злочину середнього ступеню тяжкості, строки давності за яким становили п`ять років з дня його вчинення, а з 1 липня 2020 року, після внесення змін Законом № 2617-УЇЇЇ від 22.11.2018 - до проступку, строки давності за яким становлять три роки з дня його вчинення, тобто новим Законом про кримінальну відповідальність пом`якшено кримінальну відповідальність та іншим чином поліпшене становище особи, суд застосовує положення ч.1 ст. 185, ч.2 ст.12 та п.2 ч.1 ст.49 КК України в редакції, чинній на час розгляду кримінального провадження.
Згідно п.2 ч.1, ч.2, 3 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, минуло три роки. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
З матеріалів справи вбачається, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , належить до кримінального проступку, на даний час з дня вчинення кримінального проступку минуло більше ніж три роки, обвинувачений наполягає на закритті провадження у справі, від явки до органів слідства, прокурора та суду не ухилявся та не переховувався, нового злочину за цей час не вчинив, тобто строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальний проступок не зупинявся та не переривався..
Суду також обвинувачений показав, що йому зрозуміле у чому він обвинувачується, підстава його звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження з вказаної підстави та право заперечувати проти закриття кримінального провадження.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає закриттю, а останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Стосовно заявленого потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову суд зазначає наступне.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи прийняття постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 р. N 3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", у разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм кримінально-процесуального законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої злочином, слід залишити без розгляду.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілій ОСОБА_7 її право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ч.1 п.2 ст.49 КК України, ст.ст.284-288, 372, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 185 КК України.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК України закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином - залишити без розгляду.
Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний райсуд міста Миколаєва протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1