Справа № 585/319/19
Номер провадження 1-кп/585/64/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області матеріали кримінального провадження № 0000999 від 03.12.2018 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плавинище Роменського району Сумської області, українеця, громадянина України, освіта середня, працюючого укладником керамічних виробів у філії приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Слобожанська Будівельна Кераміка», одруженого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимий:
1) 19.03.1998 вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області за ст. 81 ч.3, 17, 81 ч.3, 89 ч.1, 44, 42, 46-1 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ майна, з застосуванням ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік 6 місяців;
2) 27.04.1999 вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області за ст.229-1 ч.1, 43 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, з приєднанням невідбутого строку за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19.03.98, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 14.07.2000 на підставі ст.53 КК України звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 2 роки 3 місяці 13 днів;
3) 24.12.2008 вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області за ст. 185 ч. 3, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання із встановленням іспитового строку терміном 2 роки;
4) 20.03.2013 вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області за ст. 185 ч. 2 до 1 року 6 місяців обмеження волі;
5) 14.05.2013 вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області за ст. 185 ч. 2, ст. 71 ч. 1, ст. 72 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.08.2014 згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровоград від 21.08.2014 за ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 2 місяці 16 днів;
6) 31.03.2017 вироком суду Роменського міськрайонного суду Сумської області за ч.1 ст.309 КК України, кримінальне провадження припинено на підставі ч.4 ст.309 КК України,
з участю:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

встановив:

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 маючи не зняту і не погашену у встановленому Законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин проти власності на території м. Ромни за наступних обставин.
Так, 23.11.2018 близько 12:00 год. ОСОБА_3 , перебував на автобусній зупинці по вул. Соборній у м. Ромни, яка розташована біля магазину «Наташа». В цей час на лавочці, яка знаходиться поблизу зупинки, сидів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , який мав при собі барсетку коричневого кольору, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 2000 грн., мобільний телефон марки «Huawey» в корпусі золотистого кольору, модель LUA-U22 S/N НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі синього кольору, модель 1280, iPod А1367, by Apple S/N НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору, зарядний пристрій до мобільного телефону «Nokia» АС-3Е, карта пам`яті «micro CD TOSHIBA» об`ємом 8 Гб. Вказану барсетку ОСОБА_6 поклав біля себе на лавочці. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна, а саме барсетки, належної ОСОБА_6 .
Усвідомлюючи, що дане майно належить іншій особі, вважаючи, що там маються цінності, якими можна заволодіти, діючи повторно умисно та з корисливих мотивів, ОСОБА_7 пересвідчившись в таємності своїх дій, знаючи, що діє незаконно, з метою незаконного збагачення, скориставшись відсутністю уваги потерпілого та сторонніх осіб, взяв до рук барсетку, яка йому не належала та тримаючи її в руках залишив місце вчинення злочину. Після чого ОСОБА_3 зайшов у двір загального користування, де поклав вкрадену ним барсетку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 2000 грн., мобільний телефон марки «Huawey» в корпусі золотистого кольору, модель LUA-U22 S/N G8M9XA16C24092184 вартістю 1567 грн. з сім карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн. на рахунку якої були грошові кошти в сумі 15 грн., мобільний телефон марки «Nokia», модель 1280 в корпусі синього кольору вартістю 250 грн. з сім карткою мобільного оператора «лайфселл» вартістю 150 грн. на рахунку якої були грошові кошти в сумі 10 грн., iPod А1367, by Apple S/N C3WGN1XXDT75 вартістю 1533 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону «Nokia» АС-3Е вартістю гри., карта пам`яті «micro CD TOSHIBA» об`ємом 8 Гб вартістю 73 грн. (згідно висновку експерта № 19/119/11-1/3603 від 12.12.2018 та довідок вартості), належні ОСОБА_6 , до пакету, який мав при собі та поїхав додому за місцем свого проживання.
В подальшому викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_3 , які виразилися у крадіжці чужого майна, потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на загальну суму 5663 грн.
Крім того, 24.11.2018 ОСОБА_3 , перебуваючи вдома за місцем свого проживання, у телефонній книзі мобільного телефону, який знаходився у викраденій напередодні ним барсетці, належній ОСОБА_6 , знайшов запис пін-коду та розуміючи, що даний код від банківської карти КБ ПАТ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , належної ОСОБА_6 , яка також знаходилася у вищевказаній барсетці, вирішив незаконно заволодіти грошовими коштами з рахунку даної картки. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 цілком знаючи, що діє незаконно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, повторно з корисливих мотивів, маючи у своєму розпорядженні банківську картку КБ ПАТ «Приват Банк» № НОМЕР_4 . належну ОСОБА_6 , використовуючи пін-код. за допомогою операцій банкомату ПАТ «Приватбанк», який знаходиться за адресою: м. Ромни, вул. Горького, 152/1, використовуючи вище вказану банківську картку 24.11.2018 о 09.44 год. повторно викрав грошові кошти в сумі 800 гривень.
Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, направленим на заволодіння грошовими коштами з банківської картки, належної потерпілому, розрахувався нею за придбання товарів у магазині «Продукти», розташованому по вул. Конотопській, 44а, в м. Ромни на загальну суму 190 гривень.
Своїми злочинними діями які виразилися у крадіжці грошових коштів з банківської картки, ОСОБА_8 заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 990 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав, розкаюється у вчиненому, та суду надав наступні показання. Так, 23.11.2018 року він знаходився на зупинці біля магазину «Наташа», на лавочці сидів ОСОБА_6 , який поклав біля себе барсетку на лавочку, в якій знаходилися карточки, мобільні телефони, навушники та зарядний пристрій. Грошей у барсетці не було. До цього з потерпілим не був знайомий. Клочков сам добровільно віддав барсетку з її вмістом потерпілому. Під час вчинення злочину, обвинувачений не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Потерпілому відшкодовано півтори тисячі гривень за моральну шкоду, за телефон який ніби то був пошкоджений. Хоча перед цим органи поліції перевіряли і все було в робочому стані. Погоджується на скорочений порядок дослідження доказів, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до суду не з?явився, в заяві до суду просив проводити судовий розгляд без його участі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має, по мірі покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК України), за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена.

Дії ОСОБА_3 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене повторно.
Визначаючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, у відповідності до ч.4 ст. 12 КК України віднесено до нетяжкого злочину (ч.2 ст. 185 КК України), обставини вчиненого, ставлення останього до вчиненого.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово засуджений в тому числі за вчинення корисливих злочинів проти власності, перебуває під наглядом у лікаря нарколога із 16.11.2016 із ДЗ «Психрозлади та розлади поведінки внаслідок вживання опіоідів», у лікаря психіатра під наглядом не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований. За сімейним станом ОСОБА_3 одружений, має на утриманні матір пенсійного віку. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень. Обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяних збитків.

Отже, оскільки ОСОБА_3 раніше був судимим, та на шлях виправлення не стає, знову вчинив злочин проти власності, що свідчить про схильність ОСОБА_3 до вчинення протиправних діянь, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості і обставин вчинення злочину, враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд доходить висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та вважає необхідним, призначити йому покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, в межах санкцій вищезазначеної статті.

Згідно п.2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема у разі визнання особи винуватою, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_4 не заявляла клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Під час судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід обчислювати з часу його фактичного затримання.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а про судові витрати - відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369, 370, 373, 374 КПК України суд,-

ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з часу його фактичного затримання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта: - 429 грн. 00 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи за результатами якої надано висновок експерта № 19/119/11-1/3603 від 12.12.2018.

Речові докази:

-оригінал ідентифікаційного номера НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 та копія даного ідентифікаційного номера;
-картка до сім картки оператора мобільної мережі «Київстар» № НОМЕР_6 ;
-банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_7 разом з упаковкою та книжкою з інструкцією;
-довіреність № 384/43-К м. Київ від 21.11.2018 року на 7 арк.;
-графік платежів по кредиту 213680/08.11.2018 на 1 арк.;
-кредитний договір № 213680 від 08.11.2018 на 3 арк.;
-паспорт споживчого кредиту на 1 арк.;
-розрахунок сукупної вартості фінансового кредиту на 1 арк.;
-договір доручення № 101737 від 16.11.2018 на 3 арк.;
-договір про надання фінансового кредиту № ДОН від 28.10.2018 на 2 арк.;
-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харків, мешканець АДРЕСА_3 ,
-дисконтні картки різних назв в кількості 12 штук;
-візитні картки різних назв в кількості 27 штук;
-посвідчення члена асоціації офіціантів на ім`я ОСОБА_6 ;
-мобільний телефон «Huawei» золотистого кольору, моделі LUA-U22, імеі 1: НОМЕР_8 , імеі 2: НОМЕР_9 , S/N: НОМЕР_2 ;
-мобільний телефон «Nokia» в корпусі синього кольору, моделі 1280, імеі: НОМЕР_10 ;
-iPod А1367, by Apple, S/N: C3WGN1XXDT75, 8 GB, в чохлі чорного кольору з полімерного матеріалу;
-зарядний пристрій до мобільного телефону «Nokia» АС-ЗЕ;
-зарядний пристрій «POWER ADAPTER» моделі ZK-003;
-карта пам`яті «micro SD 8GB TOSHIBA»
-хрестик з металу білого кольору,
які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , залишити у власності останнього.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1