У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000361 від 18.12.2019, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000361 від 18.12.2019, яке мотивоване тим, що 02.06.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області по справі №308/279/20 винесено ухвалу відповідно до якої вирішено, зокрема: накласти арешт у вигляді заборони на відчуження та користування, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :10:023:0004 загальною площею 2 га, за адресою Закарпатська обл., Ужгородський р-н, смт. Середнє, власником якої є ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2020р., зареєстрований в реєстрі за№688.
Вважає, що арешт накладений на земельну ділянку за кадастровим номером :10:023:0004 загальною площею 2 га, власником якої є ОСОБА_4 , повинен бути скасованим з огляду на наступне.
Зазначає, що досудове розслідування в межах кримінального провадження №000361 від 18.12.2019 року триває майже три роки та не дивлячись на це відомості про причетність до злочину власника земельної ділянки за кадастровим номером :10:023:0004 - ОСОБА_4 так і не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто стосовно останньої не здійснюється досудове розслідування, не пред`являлось цивільного позову, а санкція ч.2 ст. 364 КК України не передбачає конфіскацію майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо фізичної особи, в тому числі посадової особи.
Вищенаведене свідчить, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, відсутні рівно як і додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права власності ОСОБА_4 в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Враховуючи вищевикладене, є достатні підстави прийти до висновку про відсутність в кримінальному провадженні №000361 від 18.12.2019 року даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_4 належною їй земельною ділянкою за кадастровим номером :10:023:0004.
З огляду на викладене просить скасувати арешт у вигляді заборони розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :10:023:0004 загальною площею 2 га, за адресою Закарпатська обл., Ужгородський р-н, смт. Середнє, власником якої є ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2020р., зареєстрований в реєстрі за №688, що накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2020 року по справі №308/279/20, у кримінальному провадженні №000361 від 18.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2, ст. 364 КК України.
В судове засідання заявник не з`явилася, водночас від її представника надійшла заява, в якій просив подане клопотання про скасування арешту майна розглянути без його участі. Клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки суду не відомі.
Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Оскільки заявником таке клопотання про часткове скасування арешту заявлено одночасно зі скаргою на бездіяльність слідчого, така скарга розглядається слідчим суддею та клопотання про скасування арешту майна віднесено до компетенції слідчого судді, в зв`язку з цим, клопотання може бути розглянуто в даному провадженні з метою економії процесуального часу.
Арешт майна може бути скасовано повністю ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
У свою чергу, слідчий суддя звертає увагу на норми ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000361 від 18.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, в ході якого досліджуються обставини умисного в порушення вимог земельного та водного законодавства прийняття посадовими особами Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області рішення про затвердження проекту із землеустрою щодо земельної ділянки з кадастровим номером :10:023:0004 площею 2,0
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 червня 2020 року накладено арешт у вигляді заборони на розпорядження ( відчуження) земельної ділянки, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, з кадастровим номером :10:023:0004 загальною площею 2.0 га. для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, власник ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Представник заявник в поданому клопотанні вказує, на відсутність в кримінальному провадженні №000361 від 18.12.2019 року даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_4 належною їй земельною ділянкою за кадастровим номером :10:023:0004
Згідно з протоколом Першим Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Слідчим суддею встановлено, що заявник ОСОБА_4 є власником вищевказаного нерухомого майна, відомостей стосовно повідомлення їй про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке досліджується у рамках даного провадження немає, заявник не є службовою особою.
Слідчий суддя також бере до уваги, що дане кримінальне провадження триває понад два роки.
З урахуванням викладеного та беручи до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, тоді як слідчий не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 000361 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 червня 2020 року справа №308/279/20, у рамках кримінального провадження за № №000361 від 18.12.2019 року, у вигляді заборони на розпорядження ( відчуження) земельної ділянки, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, з кадастровим номером :10:023:0004 загальною площею 2.0 га. для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, власник ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1