Провадження № 1-кс/947/9255/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000189 від 08.02.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чеченської Республіки, громадянина Російської Федерації, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, раніше не судимого, відносно якого Київською місцевою прокуратурою № 7 м. Києва до суду направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 296 КК України, не маючого місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи постійного джерела доходу, з метою швидкого і незаконного збагачення, діючи з прямим умислом та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , протягом невстановленого досудовим розслідуванням часу маючи намір на придбання з метою збуту та збут банкнот іноземної валюти у вигляді доларів США, у невстановлений досудовим розслідування спосіб та час заздалегідь придбав підроблені грошові кошти у вигляді доларів США.
З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_5 на початку лютого 2021, (точна дата та час слідством не встановлені), в колі своїх знайомих розпочав поширювати інформацію про те, що він може незаконно збути підроблені грошові кошти у вигляді доларів США.
Надалі ОСОБА_5 , з метою збуту підроблених банкнот іноземної валюти, залучив до вчинення кримінального правопорушення свого знайомого ОСОБА_8 , який відповідно відведеної йому ролі, достовірно знаючі про те, що грошові купюри є підробленими, та мають суттєву схожість за формою, розміром кольором й іншими основними реквізитами, притаманними банкнотам Федеральної резервної системи США, що при звичайних умовах ускладнює виявлення підробки і створює можливість перебування зазначених купюр у легальному обігу, виступаючи у ролі збувача, збував у вигляді справжніх грошові купюри за грошову винагороду.
Так, 11.03.2021, в першій половині дня, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_5 , діючі з корисливого мотивів, з метою збуту підробленої іноземної валюти, діючи відповідно розробленого плану, для конспірації своїх дій передав ОСОБА_8 , підроблені грошові кошти номіналом по 50 доларів США, в кількості 20 купюр в загальній сумі 1000 доларів США, для подальшої передачі ОСОБА_9 , підроблених банкнот, за грошову винагороду у сумі 600 доларів США.
В подальшому, 11.03.2021, близько 12 год. 18 хв., перебуваючи біля кафе-бару «Лоток», що розташований за адресою: м. Київ, бульвар Перова, 52, ОСОБА_5 , зустрівся з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в ході розмови ОСОБА_5 підтвердив свій намір на збут підроблених грошових коштів, після чого всі разом зайшли до приміщення вказаного закладу. Під час того, як ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходились в приміщенні кафе-бару «Лоток», до приміщення вказаного закладу увійшов ОСОБА_8 .
Відтак, перебуваючи за вищевказаною адресою, під час розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , про те, що грошові кошти у розмірі 600 доларів США, які слугуватимуть в якості винагороди за отримання підроблених доларів США, необхідно передати ОСОБА_8 , а ОСОБА_8 наказав принести до приміщення вказаного закладу підроблені грошові кошти у вигляді 1000 доларів США (20 банкнот номіналом по 50 доларів США). Після чого, отримавши від ОСОБА_9 грошові кошти у вигляді 600 доларів США ОСОБА_8 , помістив їх до кишені своєї куртки та, вийшов із закладу та попрямував у невідомому напрямку, а ОСОБА_5 в свою чергу запевнював ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у високій якості підроблених грошових коштів, та в тому, що підроблені банкноти доларів США майже нічим не відрізняються від справжніх.
Надалі, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вийшли з приміщення кафе-бару та знаходились на вулиці. В цей момент до ОСОБА_5 підійшов невідомий чоловік який повідомив ОСОБА_5 , що його шукають працівники поліції. Після почутого, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покинути вищевказаний кафе бар. Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , сіли в автомобіль таксі, поїхали та прибули до будинку АДРЕСА_2 .
В подальшому, перебуваючи у цьому ж місці, приблизно о 13 год. 30 хв., до автомобіля в якому знаходились ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , підійшов ОСОБА_8 , який сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання передав ОСОБА_9 грошові кошти у вигляді 20 купюр номіналом по 50 доларів США кожна, в загальній сумі 1000 доларів США, загорнуті у папір білого кольору. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , покинули вказаний автомобіль та попрямували у невідомому напрямку.
Так, 12.03.2021 в період часу з 17 год. 43 хв. до 18 год. 57 хв., ОСОБА_9 , в присутності ОСОБА_10 , та двох понятих добровільно видав 20 купюр номіналом по 50 доларів США кожна, зразка 2006 року, в загальній сумі 1000 доларів США серії та номеру МВ 427253887А; МВ 29125378А; МВ 29125825А; МВ 42729284А; МВ 42738722А; МВ 29125380А; МВ 42729302А; МВ 65429031А; МВ 42733974А; МВ 38725580А; МВ 42733103А; МВ 42733027А; МВ 42725809А; МВ 42738146А; МВ 42738261А; МВ 42725724А; МВ 38729348А; МВ 4272572А; МВ 38733790А, одна банкнота без серії та номеру, що надруковані способом плоского офсетного друку та виготовлені кожна не на підприємстві, що здійснює випуск державних грошових знаків і цінних паперів США та не являється банкнотами Федеральної резервної системи США, які йому незаконно збули ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, а саме: зберігання, придбання з метою збуту, а також збут підробленої іноземної валюти, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , не має стійких соціальних зв`язків на території України, а також не має постійного місця реєстрації, що свідчить про те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, тобто, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.
Крім цього, ОСОБА_5 , у зв`язку із тим, що не всі речові докази, на даний момент органом досудового розслідування встановлені, він безпосередньо або через інших осіб може знищити їх або змінити на свою користь, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 побоюючись покарання (у вигляді позбавлення волі) може впливати на показання свідків, та впливати на іншого підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наразі, досудовим розслідуванням встановлено те, що підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, у зв`язку з чим може продовжувати вчинення вказаного кримінального правопорушення, вказане свідчить про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_5 включений до списку осіб, які загрожують національним інтересам та безпеці України, та до якого застосовано обмежувальні заходи (санкції), безстроково, згідно Додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 рок «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введено в дію Указом Президента України від 21.05.2021 року №203/2021.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні надав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із зміною, відповідно до ст. 185 КПК України, а саме в частині визначення розміру застави у розмірі 4300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Крім того, прокурор просив долучити лист Управління Служби безпеки України в Одеській області, відповідно до якого ОСОБА_5 включений до списку осіб, які загрожують національним інтересам та безпеці України, та до яких застосовано обмежувальні заходи (санкції).

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказавши, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, дружину, має на утриманні дітей, має посвідку на постійне місце проживання на території України, працює, але неофіційно, підозра необґрунтована. Крім того, відсутні відомості щодо вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, тому вказаний ризик необґрунтований, в клопотанні не вказано у зв`язку з чим неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ризики відсутні та не доведені доказами, розмір застави є необґрунтований.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 07.07.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зберігання, придбання, з метою збуту, а також збут підробленої іноземної валюти, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, підтверджується: протоколом огляду грошових коштів від 09.03.2021 року, протоколом огляду від 09.03.2021 року, протоколом вручення грошових коштів від 09.03.2021 року, протоколом отримання добровільно наданого предмету від 12.03.2021 року, висновком судово-технічної експертизи документів від 01.04.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.03.2021 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.03.2021 року, протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії «контроль за вчиненням злочину» від 12.03.2021 року, протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 22.03.2021 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
Щодо доводів сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не було надано доказів обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що вказані доводи є передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України.
4.1.1. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , однак у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування пільгових інститутів у відповідній категорії справ та дані про наявність достатніх фінансових ресурсів для забезпечення свого перебування в умовах переховування від органу досудового розслідування та суду.
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, оскільки збут підробленої іноземної валюти завдає істотної шкоди інтересам держави, а також таку ознаку як вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких, останній є громадянином іншої держави, не працює, не має місця реєстрації на території України, посвідки на постійне місце проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Слідчий суддя також враховує те, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, у зв`язку із переховуванням останнього від органу досудового розслідування та суду, надавався дозвіл на затримання, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також вказує на існування вищевказаного ризику.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до листа Управління Служби безпеки України в Одеській області від 07.07.2021 року, ОСОБА_5 включений до списку осіб, які загрожують національним інтересам та безпеці України, та до яких застосовано обмежувальні заходи (санкції) безстроково, згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введено в дію Указом Президента України від 21.05.2021 року №203/2021. Відповідно до вказаного листа, ОСОБА_5 є «професійним» злодієм, орієнтується на кримінальних авторитетів в Україні та закордоном.
Беручи до уваги те, що матеріали клопотання та кримінального провадження містять протокол допиту свідка ОСОБА_10 , тому підозрюваному при ознайомлені стануть відомі анкетні дані останнього, який в подальшому, буде допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на свідка, схиляючи його до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
При цьому ризик незаконного впливу на свідків об`єктивізується з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Беручи до уваги, обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, корисливий характер, а також те що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, на даний час притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , зокрема, у сфері незаконного обігу іноземної валюти.

4.1.2. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_5 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.
4.2. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_5 розміру застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Так, із структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її пункту3, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та § 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain, заява № 12050/ 04, § 79).

Дослідивши клопотання та долучені в обґрунтування матеріали, слідчий суддя з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та соціального стану підозрюваного, доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного зі збутом іноземної валюти. Особливий характер кримінального правопорушення, який слід врахувати при визначені розміру застави, пов`язаний із значним суспільним інтересом у цьому кримінальному провадженні, зокрема, вчинення такого роду кримінальних правопорушень завдає істотної шкоди державним інтересам та міжнародно-правовим відносинам між державами.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, обставини вчинення кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки, які носять значний ступінь загрози для суспільства, сума застави має перевищувати граничні розміри визначені у ст. 182 КПК України.

Слід також врахувати характеризуючи дані підозрюваного, а саме ті обставини, що підозрюваний є громадянином іншої держави, не має реєстрації на території України, не має посвідки на проживання в Україні, тобто перебуває незаконно на території держави, включений до списку осіб, які загрожують національним інтересам та безпеці України.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі чотири тисячі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 761 000 (дев`ять мільйонів сімсот шістдесят одна тисяча) гривень, здатна у разі її внесення забезпечити виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000189 від 08.02.2021 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, до 04.09.2021 року, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі чотири тисячі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 761 000 (дев`ять мільйонів сімсот шістдесят одна тисяча) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 07.09.2021 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. Прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1