Справа № 747/359/20
Провадження № 1-кп/747/2/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2021 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт Талалаївка кримінальне провадження № 0000072 від 04 квітня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, Українця, громадянина України, раніше судимого 04.03.2005 року Апеляційним судом м. Києва за ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 396 КК України до десяти років позбавлення волі, 13 серпня 2020 року Талалаївським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 (трьох) місяців арешту, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2020 року близько 23-ї год ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Харкове Талалаївського району та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, повторно, вийняв скло з віконних рам в приміщенні магазину по АДРЕСА_2 , та дістаючи рукою через вікно таємно викрав 5 пластикових пляшок безалкогольного напою «Coca-cola» об`ємом по 1 л кожна загальною вартістю 84 грн 45 коп; одну губку з пластмасовими ручками «Sali» вартістю 28 грн 60 коп; 7 пар шкарпеток чоловічих загальною вартістю 63 грн; 1 кг морозива «ПЛОМБИР» вартістю 130 грн 73 коп; чайник «DELFA 3000» металевий вартістю 223 грн 54 коп, 9 пар шкарпеток жіночих загальною вартістю 74 грн 97 коп; одну пачку морозива ріжок «гран-прі» вартістю 33 грн; одну пачку морозива «Хладик» вартістю 24 грн 44 коп; одну пачку морозива «Стакан Великан» вартістю 16 грн 40 коп; чотири пачки морозива «З шоколадним смаком та згущеним молоком» загальною вартістю 43 грн 60 коп; одну пачку вологих серветок вартістю 35 грн 73 коп; одну пару рукавиць господарських вартістю 12 грн 67 коп, всього товарів на загальну суму 806 грн 66 коп. Даний товар належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 . Викраденим ОСОБА_3 не зміг розпорядитись, так як був помічений та втік з місця злочину, тобто з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Даною крадіжкою власнику ОСОБА_6 спричинено матеріальні збитки на суму 806 грн 66 коп.

Таким чином, своїми діями, які виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення, вчиненому повторно, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі і суду показав, що у квітні 2020 року він у вечірній час їхав попутками з м. Суми і перебував у с. Харкове, коли на вулиці вже було темно, він проходив біля магазину в центрі села і у нього виник умисел якось проникнути до магазину, щоб взяти там якісь продукти. Він підійшов до магазину, руками зняв дерев`яні штапіки та вийняв шибки з вікна магазину, витягнуті шибки ставив під стіну магазину. Але поскільки на вікнах стояли металеві грати, то проникнути самому всередину магазину йому не вдалося, і тоді побачив, що біля вікна стоїть холодильник, він відкрив його і почав діставати з нього морозиво, що там було всередині. Також він так само витягнув іншу шибку з вікна і дістав декілька пляшок напою кока-кола та інші речі, які діставав рукою. Все викрадене складав за магазином. Але в цей час його помітив якийсь молодий чоловік і покликав його, обвинувачений почав тікати. Його той чоловік наздогнав, потім приїхала власниця магазину і викликала поліцію. До приїзду поліції вони розмовляли, і він повідомив, що нічого не встиг привласнити собі і розпорядитись викраденим. Коли приїхала поліція, його затримали, все викрадене залишилось біля магазину і його вилучили працівники поліції. У скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться. Потерпіла ОСОБА_7 , яка була залучена судом в якості потерпілої по кримінальному провадженню, в судовому засіданні по справі 24 лютого 2021 року показала, що 03 квітня 2020 року у вечірній час їй зателефонував її син ОСОБА_8 і повідомив, що якийсь тип намагається влізти до їхнього магазину в центрі села Харкове. Вона приїхала з дому до приміщення магазину і побачила, як якийсь чоловік втікав в сторону від магазину. Вони з сином його наздогнали, він їм сказав, що нічого не виніс з магазину, тільки думав, у нього нічого з собою не було. Потім вона викликала працівників поліції, які приїхали десь хвилин через сорок. В цей час потерпіла покликала охоронця ОСОБА_9 , і вже разом з нею дана особа їм представився, був трохи неадекватний на думку потерпілої, в карманах лежали викрадені носки. Коли вони разом поїхали до магазину, то побачили, що 8 шибок було витягнуто з вікон, до одного з вікон був підтягнутий холодильник, палкою з прилавка він діставав носки, перчатки та інші речі. Потім син побачив за магазином на землі знаходилось викрадене морозиво, пляшки з кока-колою та інші різні речі. Після цього прихали працівники поліції. Претензій до обвинуваченого вона не має, все викрадене їй повернули.

Крім повного визнання своєї вини в пред`явленому обвинуваченні, показаннями потерпілої ОСОБА_7 , вина ОСОБА_3 в скоєнні даного злочину підтверджується також іншими зібраними у провадженні та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 04.04.2020 року за правовою кваліфікацією ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, згідно з яким 04.04.2020 р до Талалаївського ВП звернулась з письмовою заявою ОСОБА_7 , в якій просить провести перевірку за фактом незакінченого замаху на крадіжку продуктів харчування із магазину по АДРЕСА_2 в ніч з 03.04 на 04.04.2020 (а.с.22)

- заявою ОСОБА_7 до Талалаївського ВП від 04.04.2020 року (а.с.23)

-протоколом огляду місця події від 04.04.2020 року, проведеного з 00.48 год до 01.34 год та фототаблицею до нього, проведеного на ділянці місцевості по АДРЕСА_2 , де знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Оглядом було встановлено, що ліворуч від головного входу розміщено віконні рами, які на момент огляду були пошкоджені, а саме пошкоджено скло. Під віконними рамами на землі біля фундаменту приміщення наявні пошкоджені рамки вікна білого кольору. З тильної сторони приміщення магазину виявлено 4 пляшки напою «Кока-кола» об`ємом 1 л, 7 пар шкарпеток, 12 пачок морозива різного виду, чайник «Delfa 3000»,9 пар шкарпеток жіночих, 17 тюбиків клею різного виду, пачка вологих серветок, 1 пара рукавиць господарських. Все виявлене перебувало у цілісному стані, зазначені речі вилучені та поміщені до поліетиленового пакету та опечатані. (а.с.111-114).

-протоколом огляду місця події від 04.04.2020 року, проведеного з 08.40 год до 09.21 год, та фототаблицею до нього, проведеного за згодою ОСОБА_7 в приміщенні магазину. Оглядом було встановлено, що на відстані 2-х, 3, 5 та 6, 5 метрів від головного входу наявне пошкоджене віконне скло. Під даним рамами є дерев`яні рейки білого кольору із цвяхами. (а.с.116-120)

-розпискою ОСОБА_3 від 04.04.2020 року, згідно з якою він добровільно видав дві пари шкарпеток жіночих та одну пару господарських рукавичок, які він викрав з магазину в с. Харкове (а.с.124)

- протоколом огляду даних предметів, який обвинувачений добровільно видав працівникам поліції від 04.04.2020 року (а.с.121-123)

- постановою начальника СВ Талалаївського ВП від 04.04.2020 року про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання (а.с.24)

- розпискою ОСОБА_7 від 06.04.2020 року (а.с.25)

-висновком експерта судової товарознавчої експертизи Чернігівського НДЕКЦ МВС України № 480 від 28.04.2020 року, якою встановлена вартість кожної з викрадених речей і їх загальна вартість, яка становить 806 грн 66 коп (а.с.126-144)

Дані докази узгоджуються з показами обвинуваченого та потерпілої, є послідовними та логічними, і тому суд саме їх кладе в основу вироку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_3 скоїв незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення, вчинену повторно, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

Зазначений висновок суду ґрунтується на положеннях матеріального права, а саме згідно пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом ( із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання, шляхом обману, з використанням підроблених документів, тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки, суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі, коли саме у неї виник умисел на заволодіння майном. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 проник до приміщення магазину шляхом виймання скла з вікон з метою крадіжки звідти продуктів харчування. Тобто неправомірні дії обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фізичному і юридичному критерію проникнення потрапляння всередину приміщення.

Що стосується стадії замаху на злочин, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частиною 3 ст. 15 КК України встановлено, що замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Основою закінченості замаху є суб`єктивний критерій особи, яка вчиняє крадіжку власне уявлення про ступінь завершеності вчинюваного ним діяння. Зокрема, при незакінченому замаху винний хоч і безпосередньо спрямовує свої зусилля на вчинення злочину, не робить всього того, що вважає за необхідне для досягнення злочинного результату, усвідомлює неповноту свої дій і необхідність їх продовження, зокрема, коли з викраденим майном його затримують. При незакінченому замаху на злочин з матеріальним складом відсутній як суспільно небезпечний наслідок, так і не завершене, повністю не виконане саме діяння, яке може його спричинити. У даному випадку та обставина, що обвинуваченого ОСОБА_3 після скоєння ним крадіжки побачив свідок ОСОБА_10 , не залежала від його волі і саме ця обставина не дала можливості обвинуваченому довести злочин до кінця.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Тобто загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації призначення покарання, завданням якої є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про призначення покарання. Згідно ст. 12 КК України злочин, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до тяжкого злочину. По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно, раніше судимий, на даний час має не зняту та не погашену судимість за вироком Апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2005 року за ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 396 КК України, яким його було засуджено до 10 років позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_3 був засуджений 13 серпня 2020 року Талалаївським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 (трьох) місяців арешту, покарання за яким вже відбув. На даний час Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України. В ході судового розгляду встановлено, що на даний час ОСОБА_3 являється інвалідом 3-ї групи, в нього є неповнолітня дитина, але того факту, що дитина знаходиться на його утриманні під час судового розгляду не встановлено, аліментів на його утримання він не сплачує.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України, в ході судового розгляду не встановлено.

Тому, враховуючи обставини справи, тяжкість злочину та особу винного, в поведінці якого виявлені антисоціальні ознаки, та зважаючи на положення рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004, у якому зазначено, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізан проти Росії» суд зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Разом з тим, у справі «Ізмайлов проти Росії» суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи». Кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу мають та повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку що виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, зважаючи на неодноразове вчинення ним умисних злочинів проти власності, з врахуванням положень ст. 16 КК України про те, що кримінальна відповідальність за замах на кримінальне правопорушення настає за статтею 15 і за тією статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає відповідальність за закінчене кримінальне правопорушення, а тому суд вбачає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення ч.3 ст. 185 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також при призначенні покарання і вирішенні питання відносно запобіжного заходу судом враховується і та обставина, що на момент винесення вироку ОСОБА_3 перебуває під вартою в СІЗО згідно ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, у якому розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 .

Крім того, за змістом п. 12 ч. 1 ст. 368, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами. Долю речових доказів по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин до вступу вироку в законну силу не обирати.

Відповідно до обвинувального акту та довідки Чернігівського НДЕКЦ витрати на залучення експерта на проведення експертизи під час досудового розслідування, що є документально підтвердженими процесуальними витратами по справі, пов`язаними із залученням експерта, складають 2942 грн 10 коп. Положенням чинного КПК України, зокрема ч.2 ст. 124 цього Кодексу, покладено на суд обов`язок у разі ухвалення обвинувального вироку стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта. Тому у відповідності з ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі в сумі 2942 грн 10 коп підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 15, ч.3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду з 04 квітня 2020 року. У строк відбування покарання на підставі ст. 72 КК України зарахувати строк його тримання під вартою з 19 листопада 2019 року по 22 січня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази по справі 4 пластикові пляшки напою «Coca-cola» об`ємом по 1 л, одну губку з пластмасовими ручками виробник «АМИНА», 7 пар шкарпеток чоловічих, морозиво торт «Солоденьке серденько» вагою 450 г, 1 кг морозива «ПЛОМБИР», чайник «DELFA 3000» металевий, 9 пар шкарпеток жіночих, 1 тюбик клею «Момент», 1 тюбик клею «Супер момент», 3 тюбики клею «Ультра гель фіксатор», 4 тюбики клею «Клей прочный», 10 пар колготок жіночих, 1 пачку морозива ріжок «Гран-прі», 4 пачки морозива «Лімо Каштан», 1 пачку морозива «Стакан Великан», 4 пачки морозива «З шоколадним смаком та згущеним молоком», 1 пачку вологих серветок «Beby zefir», 1 пару рукавиць господарських трикотажних чорного кольору залишити у користуванні потерпілої ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) грн 10 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1