Номер провадження: 11-сс/813/815/21
Номер справи місцевого суду: 496/830/21 1-кс/496/276/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 01.03.2021 року про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000151, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2021 року за ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 185 КК України,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення
Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 01.03.2021 року накладено арешт на речі, які були вилучені 24.02.2021 року в ході проведення обшуку, а саме: -рюкзак синього кольору з маркуванням «ЕR»; молот, металева частика якого обгорнута будівельною рукавицею синього кольору, під якою мається ганчірка рожевого кольору; металевий предмет круглої форми довжиною 32 см, один з країв якого загострений; металевий предмет плоскої продовгуватої форми, довжиною 34 см; балончик «Терен 4» ТУУ 29.6 -9-2002; грошові кошти в сумі 3226 грн. різними купюрами, саморобний ніж, лезо розміром 13,4 см.; складний ніж чорного кольору; 42 пачки купюрами номіналом по 200 грн. (в кожній пачці по 100 акр.) 840000 грн.; 12 пачок по 100 грн. (в кожній пачці по 100 акр.) 120000 грн.;10 пачок номіналом по 50 грн. (в кожній пачці по 100 акр.) 50000 грн.; 13 пачок номіналом по 500 грн. (в кожній пачці по 100 акр.) 650000 грн.; 17 пачок номіналом по 100 доларів США (в кожній пачці по 100 акр.) 170000 доларів США; 73 купюри номіналом по 50 доларів США 3650 доларів США (всього 177750 доларів США та 1660000 грн.); два фрагменти слідів папілярних візерунків; сім фрагменти нашарування тканини, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Своє рішення про накладення арешту на майно, слідчий суддя мотивував тим, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та на нього може бути накладений арешт.
Зміст вимог апеляційної скарги
В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вважає, що дана ухвала слідчого судді підлягаю скасуванню, з огляду на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час її постановлення.
Адвокат вказує, що погодження клопотання про арешт майна здійснювалось неуповноваженою особою суб`єктом прокурором ОСОБА_8 , у якої відсутні повноваження на здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Також захисник зазначає, що в ухвалі слідчий суддя перейнявши функції слідчого, на власний розсуд розрахувала кількість купюр в окремих пачках грошових коштів а також, в клопотанні про арешт майна не було ідентифіковано кожну з купюр грошових коштів, не визначено їхні номер та серію.
Враховуючи вищезазначене, адвокат просить скасувати ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 01.03.2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна від 24.02.2021 року в частині накладення арешту на грошові кошти.
Прокурор та захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Прокурор надав письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника та просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Враховуючи належне сторін про день та час розгляду справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.
Позиції учасників судового розгляду
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Крім того, частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, в тому числі, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
У клопотанні слідчого зазначено, що 24.02.2021 року до Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_9 про те, що в період часу з 13.00 год. 22.02.2021 року по 00.01 год. 24.02.2021 року невідома особа, шляхом пошкодження вікна, яке знаходиться на другому поверсі складського приміщення АДРЕСА_1 ТОВ «Промтоварний ринок» Харківська площа, проникла до вказаного приміщення звідки скоїла крадіжку металевого сейфа, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 1660000 грн. та 177750 доларів США. Дані відомості 24.02.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України. 24.02.2021 року під час проведення огляду торговельного павільйону № НОМЕР_1 (Харківський майданчик» « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та прилеглої до нього ділянки місцевості, за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено речі, а саме: на даху вказаного торгівельного павільйону поруч із особою, яка представилась, як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено рюкзак синього кольору з маркуванням «ЕR» в якому було виявлено: 1) молот, металева частика якого обгорнута будівельною рукавицею синього кольору, під якою мається ганчірка рожевого кольору; 2) металевий предмет круглої форми довжиною 32 см, один з країв якого загострений; 3) металевий предмет плоскої продовгуватої форми, довжиною 34 см; 4) балончик «Терен 4» ТУУ 29.6 -9-2002; 5) грошові кошти в сумі 3226 грн. різними купюрами, які поміщені до спец. пакету inp 1004619; 6) саморобний ніж, лезо розміром 13,4 см. Вказаний рюкзак із предметами окрім грошових коштів було упаковано до паперової коробки, опечатано паперовою біркою з підписами понятих та учасників слідчої дії. Також на поверхні даху було виявлено: 1) складний ніж чорного кольору, який було упаковано до паперового конверта, опечатано та скріплено підписами учасників слідчої дії; 2) металевий сейф розміром 40 см х 36,5 см х 71 см, який має на собі врізний замок, без видимих механічних пошкоджень. За участю ОСОБА_9 при відкритті сейфу металевим ключем всередині було виявлено грошові кошти, загальною сумою 177750 доларів США та 1660000 грн. Вказані грошові кошти були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 . Крім цього, при обробці дактилоскопічним порошком поверхні коробки призначеної для зберігання каси було виявлено фрагмент сліду папілярного візерунку, який було поміщено на липку стрічку та упаковано до спец. пакету inz 2055938. Також було виявлено: фрагмент сліду папілярного візерунку, який був вилучений з внутрішньої сторони дверей на другому поверсі; 3 фрагменти нашарування тканини, які були вилучені з внутрішньої поверхні створи вікна; 4 фрагменти нашарування тканини, які були вилучені з поверхні полімерної кришки, яка знаходилась на підлозі, вказані фрагменти були упаковані до спец. пакету inz 2045937. Оскільки вказані речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, слідчий ОСОБА_10 звернулася до суду з вказаним клопотанням.
24.02.2021 року відкрито кримінальне провадження № 0000151, за ознаками ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України.
Того ж дня під час проведення огляду торговельного павільйону № НОМЕР_1 (Харківський майданчик» « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та прилеглої до нього ділянки місцевості, за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено речі, а саме: на даху вказаного торгівельного павільйону поруч із особою, яка представилась, як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено рюкзак синього кольору з маркуванням «ЕR» в якому було виявлено: 1) молот, металева частика якого обгорнута будівельною рукавицею синього кольору, під якою мається ганчірка рожевого кольору; 2) металевий предмет круглої форми довжиною 32 см, один з країв якого загострений; 3) металевий предмет плоскої продовгуватої форми, довжиною 34 см; 4) балончик «Терен 4» ТУУ 29.6 -9-2002; 5) грошові кошти в сумі 3226 грн. різними купюрами, які поміщені до спец. пакету inp 1004619; 6) саморобний ніж, лезо розміром 13,4 см. Вказаний рюкзак із предметами окрім грошових коштів було упаковано до паперової коробки, опечатано паперовою біркою з підписами понятих та учасників слідчої дії. Також на поверхні даху було виявлено: 1) складний ніж чорного кольору, який було упаковано до паперового конверта, опечатано та скріплено підписами учасників слідчої дії; 2) металевий сейф розміром 40 см х 36,5 см х 71 см, який має на собі врізний замок, без видимих механічних пошкоджень. За участю ОСОБА_9 при відкритті сейфу металевим ключем всередині було виявлено грошові кошти, а саме: 42 пачки купюрами номіналом по 200 грн. (по 100 арк. в кожній) 840000 грн.; 12 пачок по 100 грн. 120000 грн.; 10 пачок номіналом по 50 грн. 50000 грн.; 13 пачок номіналом по 500 грн. 650000 грн.; 17 пачок номіналом по 100 доларів США (в кожній пачці по 100 акр.) 170000 доларів США; 73 купюри номіналом по 50 доларів США 3650 доларів США (всього 177750 доларів США та 1660000 грн.). Вказані грошові кошти були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 . Крім цього, при обробці дактилоскопічним порошком поверхні коробки призначеної для зберігання каси було виявлено фрагмент сліду папілярного візерунку, який було поміщено на липку стрічку та упаковано до спец. пакету inz 2055938. Також було виявлено: фрагмент сліду папілярного візерунку, який був вилучений з внутрішньої сторони дверей на другому поверсі; 3 фрагменти нашарування тканини, які були вилучені з внутрішньої поверхні створи вікна; 4 фрагменти нашарування тканини, які були вилучені з поверхні полімерної кришки, яка знаходилась на підлозі, вказані фрагменти були упаковані до спец. пакету inz 2045937.
Предмети, вилучені під час огляду, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, являються предметом кримінального правопорушення та мають значення ключових доказів у кримінальному провадженні.
Вилучені предмети, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, згідно клопотання слідчого містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, вилучені речі необхідні з метою проведення подальшого експертного дослідження, а також з метою виключення можливості пошкодження, втрати та зникнення речових доказів, у зв`язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту вилучене майно.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя обґрунтовано виходив з того, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучені речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання речовими доказами від 24.02.2021 року, відповідно до якої вилучені речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження (а.п. 18-19).
Слідчий суддя дійшов вірного висновку, що метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та з метою проведення судових експертиз з вилученим майном та зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, вважав за необхідне на даному етапі досудового слідства накласти арешт на вказане в клопотанні майно, з метою збереження та дослідження вказаних речових доказів.
Апеляційний суд погоджується з висновками ухвали слідчого судді про те, що зазначене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні №0000151.
Положеннями ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим копіями матеріалів кримінального провадження дозволяють дійти висновку про наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185КК України.
Отже, прокурор довів достатність підстав вважати, що могло бути вчинене вказане кримінальне правопорушення, що може бути підставою для арешту майна. При цьому на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі встановлювати наявність складу злочину, винуватість осіб та ступінь їх вини. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей визначає, що кримінальне правопорушення могло бути вчинено за описаних прокурором обставин.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що слідчий суддя на власний розсуд розрахувала кількість купюр в окремих пачках грошових коштів не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються змістом самого клопотанням про накладення арешту, який узгоджується з протоколом огляду.
Крім того апеляційний суд відхиляє доводи про те, що прокурор який погодив клопотання про накладення арешту на має повноважень на здійснення процесуального керівництва в даному кримінальному провадженні, оскільки відповідно до наданої прокурором постанови про визначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження у кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_11 входить до групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що вилучені грошові кошти не було індивідуалізовано, оскільки з урахуванням обставин даного провадження вбачається, що метою накладення арешту на грошові кошти є не їх ідентифікація, а фіксування розміру викрадених грошових коштів для належної кваліфікації дій особи.
Відповідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Відповідь до зазначеної норми завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Таким чином, на підставі всебічного та повного дослідження фактичних обставин провадження за клопотанням слідчого про арешт майна слідчий суддя вірно встановив, що наявні підстави, передбачені ст.170 КПК України, для застосування у кримінальному провадженні №0000151 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів, який відповідає принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Також, згідно інформації наданої прокурором, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчено, обвинувальний акт направлений до суду першої інстанції для розгляду по суті та було проведено підготовче судове засідання під час якого стороною захисту не заявлялось клопотання про скасування арешту майна. Відтак функція судового контролю на стадії досудового розслідування завершена, а апеляційний суд не вбачає жодних правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

Крім того, оскільки на майно вилучене під час обшуку, накладено арешт, як на речовий доказ, питання щодо долі речового доказу має бути вирішено судом першої інстанції одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, оскільки у ньому не зазначено підстав та обґрунтування накладання арешту на майно, спростовується змістом клопотання, у якому зазначено як підстави так і обґрунтування накладання арешту на майно.

Приписами п.1 ч.3 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин апеляційний суд визнає необґрунтованою апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , так як її доводи спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, оскільки вона відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407,409, 419, 422, 532 КПК України, Одеській апеляційний суд,
постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 01.03.2021 року про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000151, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2021 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4