Справа № 584/582/20
Провадження №1-кп/584/31/21
УХВАЛА

30.03.2021 Путивльський районний суд Сумської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою у кримінальному провадженні № 0000059 від 27.02.2020, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Путивль Сумської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, не одруженого, працюючого газоелектрозварювальником у ТОВ "Архбудстиль" (м. Суми), раніше судимого 18.12.2001 Путивльським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України (2001 р.), ч.3 ст. 142 КК України (1960 р.), ст.ст. 42,43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, з конфіскацією особистого майна,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України,

встановив:

У провадженні Путивльського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000059 від 27.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

Своє клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор обґрунтовує тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що 27.02.2020 обвинувачений ОСОБА_5 перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_3 . Ввечері на фоні раніше існуючих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_6 у обвинуваченого ОСОБА_5 виник злочинний умисел на підпал будинку, в якому проживає потерпілий ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_4 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна загальнонебезпечним способом - шляхом підпалу, діючи з прямим умислом на заподіяння шкоди, розуміючи та усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у себе в господарстві обвинувачений ОСОБА_5 налив бензин до скляної пляшки ємністю 0,5 л, просякнув ганчірку бензином та вставив просякнуту бензином ганчірку до горловини зазначеної пляшки. В подальшому обвинувачений ОСОБА_5 , взявши зазначену пляшку з бензином, зателефонував своєму знайомому ОСОБА_7 та попросив відвезти його до м. Путивль.
Приїхавши до м. Путивль, обвинувачений ОСОБА_5 підійшов до належного потерпілому ОСОБА_6 будинку за адресою: АДРЕСА_4 , в якому останній і мешкає, а ОСОБА_7 поїхав у своїх справах.
Близько 20 год. 20 хв. 27.02.2020 обвинувачений ОСОБА_5 підійшов до будинку потерпілого ОСОБА_6 , де з метою пошкодження майна підпалив край ганчірки та кинув пляшку з бензином у бік будинку біля вікна, де влучив у стіну, внаслідок чого сталося загорання.
В цей момент обвинувачений ОСОБА_5 був помічений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які проїжджали поряд з будинком на автомобілі. Розуміючи, що його злочинні дії викрито, обвинувачений ОСОБА_5 почав тікати з місця події, однак був зупинений вищевказаними особами. В цей час полум`я, яке розгорілося з розбитої пляшки на стіні будинку, погасло внаслідок самовигорання, тобто з причин, що не залежали від його волі. Обвинувачений ОСОБА_5 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, вчинивши при цьому всі необхідні дії.
Відповідно до висновку пожежно-технічної експертизи № 19/119/10-1/11е від 10.04.2020 безпосередньою причиною займання в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 є занесення стороннього джерела запалювання в горючий матеріал з застосуванням інтенсифікатора горіння. Зона займання пожежі знаходилась на стіні житлового будинку поруч від вікна № 2.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, - закінчений замах на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 16.11.2020 обвинуваченого оголошено в розшук.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад 3 роки, та переховується від суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України ОСОБА_5 є особою, до якої може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Посилаючись на наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, прокурор просить застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши надані матеріали та матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який підтримав таке клопотання з мотивів, аналогічних викладеним у ньому, обвинуваченого, який пояснив, що з 20.02.2021 він проживає в м. Суми, а до цього працював у м. Києві, повісток про виклик до суду він не отримував, просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисника обвинуваченого, яка просила обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки той офіційно працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, звертала увагу суду, що той не отримував повісток про виклик до суду, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КПК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово викликався в судове засідання за адресою фактичного проживання, зазначеною у обвинувальному акті, однак у судові засідання не прибував, про причини неприбуття та про зміну адреси місця проживання не повідомляв.

В силу вимог п.1 ч.7 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Ухвалою суду від 26.10.2021 було здійснено привід обвинуваченого.

Згідно повідомлення Путивльського ВП від 16.11.2020 виконати примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_5 не видалось за можливе, у зв`язку з його відсутністю за місцем проживання та його перебуванням у м. Києві.

Ухвалою суду від 16.11.2020 було оголошено розшук обвиинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 18.02.2021 було надано дозвіл на затримання обвинуваченого, з метою його приводу до Путивльського районного суду Сумської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На виконання зазначеної ухвали суду 30.03.2021 о 10 год. 20 хв. обвинуваченого ОСОБА_5 було затримано, що підтверджується даними протоколу затримання від 30.03.2021.

З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_5 може і надалі переховуватися від суду, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеному ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Врахувавши викладене, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинені цього злочину, інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, суд дійшов до висновку про доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу - тримання під вартою.

З врахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого, в силу вимог cт. 182 КПК України розмір застави, внесення якої буде достатнім для звільнення з-під варти, слід визначити в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 грн., з покладенням на нього в разі звільнення обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання - 10 год. 20 хв. 30.03.2021.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 191, 193-194, 196, 197 КПК України,
ухвалив:

1.Застосувати до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000059 від 27.02.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
2.Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання - з 10 години 20 хвилин 30 березня 2021 року по 10 годину 20 хвилин 28 травня 2021 року включно.

3. Обвинувачений підлягає звільненню з-під варти в разі внесення застави в розмірі 45400 грн. (сорок п`ять тисяч чотириста гривень), з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до Путивльського районного суду Сумської області та покладенням на нього на строк по 28 травня 2021 року таких обов`язків:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.
4. Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі звільнення з-під варти він зобов`язаний виконувати покладені на нього судом обов`язки, невиконання яких тягне за собою звернення суми застави в дохід держави та подальшу заміну запобіжного заходу на більш суворий.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але не неї може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1