Справа № 587/1588/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження № 0000068 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, українця, громадянина України, із неповною вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учасника АТО, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Відповідно до ст. 19, 20 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 2 п. 18, ч. 3 п. 42, ч. 4 п. 81 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, 25 листопада 2016 року ОСОБА_4 добровільно уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України терміном на 3 роки.

Наказом командира військової частини польова-пошта НОМЕР_1 (на даний час НОМЕР_2 ) від 25 листопада 2016 року №345 молодшого сержанта ОСОБА_4 , який прибув для проходження військової служби, зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника 2 відділення 1 взводу 1 мотопіхотної роти вказаної військової частини.

У подальшому згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29 січня 2019 року №29 сержанта ОСОБА_4 було призначено на посаду старшого стрільця 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти вищевказаної військової частини.

Крім того, згідно акту проведеного службового розслідування за фактом неприбуття на військову службу військовослужбовця сержанта ОСОБА_4 встановлено, що близько 08 год. 00 хв. 13.06.2019 при перевірці особового складу на ранковому шикуванні підрозділу виявлено відсутність військовослужбовця військової служби за контрактом сержанта ОСОБА_4 .

Окрім цього, згідно рапорту командира механізованої роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_5 , близько 08 год. 00 хв. 13.06.2019 ним було виявлено відсутність сержанта ОСОБА_4 , який не з`явився вчасно до розташування вказаної військової частини. Пошукові заходи позитивних результатів не дали, на телефонні дзвінки військовослужбовець не відповідав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 25.11.2016, тобто з дня зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , сержант ОСОБА_4 розпочав проходити військову службу.

Відповідно до вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Разом з тим, відповідно до ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до вимог ст. ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Поняття особливий період міститься в абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17.02.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно з встановленим у військовій частині НОМЕР_2 розпорядком дня, військовослужбовці за контрактом мають право обирати місце проживання за межами військової частини під час проходження військової служби. Робочий день розпочинається о 8 годині ранку та закінчується о 18 годині, весь інший час військовослужбовці за контрактом перебувають за межами військової частини.

Однак, в порушення вищевказаних норм законодавства України, 13.06.2019 сержант ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. ст. 11, 12, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вирішив стати на злочинний шлях та не з`явився вчасно без поважних причин до розташування військової частини НОМЕР_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 13.06.2019 о 08 год. 00 хв., сержант ОСОБА_4 , діючи умисно, без наказу та дозволу відповідних командирів і начальників, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки, будучи придатним для проходження військової служби, в умовах особливого періоду, без поважних на те причин не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , проводив час на власний розсуд, не повідомляючи про своє місце знаходження правоохоронні органи та не виконуючи своїх службових обов`язків за призначенням.

08.07.2019, близько 08 год. 00 хв., сержант ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до місця дислокації військової частини НОМЕР_2 , а саме: АДРЕСА_1 , тим самим припинив вчиняти кримінальне правопорушення.

Отже, в період часу з 13.06.2019 по 08.07.2019 сержант ОСОБА_4 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від виконання обов`язків військової служби, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши, що дійсно, будучи військовослужбовцем за контрактом, не повідомивши командування військової частини, де він проходив службу, без поважних на те причин, близько 08 год. 00 хв. 13.06.2019, він не з`явився вчасно на ранкове шикування, тобто не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби. 08.07.2019 він, зрозумівши протиправність і помилковість своїх дій, добровільно з*явився за місцем дислокації військової частини НОМЕР_2 , а саме: АДРЕСА_1 . Визнав свою вину, оскільки поважної причини для залишення місця служби в нього не було. Після роз`яснення положень ст. 349 КПК України вважав недоцільним дослідження інших доказів по справі, не оспорював обставини вчинення злочину, кваліфікацію вчиненого.

Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він повинен проходити військову службу в умовах особливого періоду, своєчасно не з`явився до місця служби.

При призначенні покарання суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується, пом`якшуючі відповідальність обставини раніше не судимий, свою вину визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю кримінального правопорушення та встановленню істини по справі, матеріальна шкода злочином не завдана, є учасником АТО, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, тому, з врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити покарання з застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 ( один) рік.

У відповідності з ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1