Справа № 202/641/20
Провадження № 1в/202/139/2021
УХВАЛА

10 червня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відео конференції в залі суду у м. Дніпро, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 липня 2019 року, а також ознайомившись з матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 190 КК України,-

за участю: засудженого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 , яка належить заявнику на праві власності.

В обґрунтування клопотання, ОСОБА_3 у заяві зазначено, що в провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебувало кримінальне провадження №0000089 внесене до ЄРДР 21 травня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.27, ч.3 ст.190 КК України.

В рамках вищезазначеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2019 року на вищезазначену квартиру було накладено арешт, як на речовий доказ.

11 серпня 2020 року Індустріальним районним судом відносно ОСОБА_5 був ухвалений обвинувальний вирок. В той час, при ухвалені вироку відносно ОСОБА_5 судом не було вирішене питання щодо арештованого майна, а саме не скасовано заходи забезпечення кримінального провадження та не знято арешт з квартири АДРЕСА_1 . На підставі ч.2 ст.174 КПК України ОСОБА_3 в порядку, передбаченому для виконання вироків, просить суд скасувати арешт із зазначеної вище квартири.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду, 31 травня 2021 року, подав клопотання про розгляд справи без його участі та просив задовольнити клопотання.

В судовому засіданні, у режимі відео конференції засуджений ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту.

У судове засідання, що було призначене 01 червня 2021 року, прокурор ОСОБА_6 не з*явився, надав заяву про відкладення судового розгляду в зв`язку з проведенням за його участі невідкладних слідчих дій.

У судове засідання, призначене на 14 годину 10 червня 2021 року, прокурору ОСОБА_6 вдруге не з*явився до суду, надав заяву про відкладення судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 539 КПК України, Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Частиною 5 ст. 539 КПК України передбачене, що у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

З урахуванням наведених вимог діючого законодавства, строків розгляду клопотання, суд вважає за можливим провести судовий розгляд без участі прокурора ОСОБА_6 , який належним чином двічі повідомлений про час та місце проведення судового розгляду, але надавши перевагу участі у інших слідчих (процесуальних) діях, не прибув вдруге у судове засідання 10 червня 2021 року.

Суд, вислухавши пояснення засудженого, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000089, яке внесене до ЄРДР 21 травня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.27, ч.3 ст.190 КК України; матеріали клопотання про арешт майна №1кс/202/7789/2109, справа №202/4833/19, суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровска перебувало кримінальне провадження №0000089 внесене до ЄРДР 21 травня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.27, ч.3 ст.190 КК України.

В рамках вищезазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року частково задоволено клопотання прокурора ДПМ №1 ОСОБА_6 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження та внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Як слідує із ухвали слідчого судді від 17 липня 2019 року, арешт було накладенона квартиру АДРЕСА_1 , з метою збереження речового доказу, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України.
Постановою прокурора ДМП №1 ОСОБА_6 від 16 липня 2019 року, нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 (номер в реєстрі речових прав на нерухоме майно 101), визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000089.

11 серпня 2020 року розглянуто кримінальне провадження №0000089 від 21.05.2019 року, ухвалено вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська відповідно до якого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.5ст.27, ч.1ст.358, ч.4ст.358, ч.2ст.27, ч.3 ст.190 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 14 вересня 2020 року.

Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.170 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, що були надані суду, вирішується судом під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку

Частиною 12 ст. 100 КПК України передбачено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніву і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

В ході судового розгляду встановлено, що дійсно, питання про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 серпня 2020 року та повернення речового доказу власнику (законному володільцю), що передбачене ст. 100 КПК України, вирішено не було.

Вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2020 року, встановлено, що 26.03.2019 року о 16:54 годині, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , на підставі наданих завідомо підроблених документів, будучи введеною в оману, зареєструвала за ОСОБА_3 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , про що внесла відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внаслідок чого з права комунальної власності територіальної громади міста Дніпро незаконно вибуло нерухоме майно квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Окрім того, в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа №202/2752/20 за позовом керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради, ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівліпродажу та витребування майна. Предметом вищезазначеного позову є квартира АДРЕСА_1 .

Ураховуючи, що на даний час цивільний позов не розглянуто, а відповідно до вироку суду від 11 серпня 2020 року встановлено, що квартира АДРЕСА_1 незаконно, з використанням завідомо підроблених офіційних документів, вибула з права комунальної власності територіальної громади міста Дніпро, а також, що арешт на спірну квартиру накладений шляхом заборони розпорядження та внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому ОСОБА_3 у клопотанні не доведено, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано, в зв`язку із чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 170-174, 369-372, 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2019 року, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в передбачений КПК України строк.

Головуюча: ОСОБА_1