Ухвала
Іменем України
2 березня 2021 року

м. Київ
справа № 182/2630/19

провадження № 51-1064 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 7 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2020 року у порядку передбаченому ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання незаконним тримання його під вартою з 20 березня 2004 по 28 березня 2007 років.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 7 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , на зазначену ухвалу слідчого судді, оскільки відповідно до вимог ст. 309 КПК це рішення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Не погодившись з ухвалою апеляційного суду захисник, звернулась з касаційною скаргою, посилаючись на загальні засади кримінального процесуального закону, просить її скасувати, як незаконну та необґрунтовану. Справу направити на новий судовий розгляд в суд апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого.
Доводи ОСОБА_5 про незаконність ухвали апеляційного суду, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, є безпідставними.
З касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень видно, що захисник звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання незаконним його тримання під вартою з 20 березня 2004 по 28 березня 2007 років. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суддя апеляційної інстанції вказав, що апеляційну скаргу подано на рішення слідчого судді, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 309 КПК передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Оскаржена ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК, не входить до цього переліку, а тому не підлягає апеляційному оскарженню.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за цією скаргою. Колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Отже, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 7 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3