Справа № 489/3174/21
Номер провадження 1-кп/489/706/21
ВИРОК
Іменем України

02 серпня 2021 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаєві, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працює, не одружений, раніше судимий:

- 01.08.2019 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

без визначеного місця реєстрації, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , наразі утримується у ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор"

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України

встановив
15.02.2021, близько 18:30 год., ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного власного збагачення незаконно проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки відкрито, з карману куртки потерпілого викрав мобільний телефон марки "Хуавей" У6, який належить ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 2999 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло.

Прокурором направлено до суду угоду від 02.08.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 . Відповідно до цієї угоди обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин.

Крім того, сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Також, до угоди долучено заяву потерпілого ОСОБА_6 про відсутність матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_4 , а також про те, що він не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , не заперечуючи проти покарання, визначеного в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю відповідно до обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами угоди покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Суд, дослідивши наявні в суду матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, а також думку обвинуваченого щодо можливості затвердження укладеної угоди, вважає необхідним затвердити угоду між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він як обвинувачений має права, передбачені законом, в тому числі п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом також встановлено, що обвинувачений, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Проаналізувавши наявні в суду матеріали, пояснення обвинуваченого, позицію прокурора та захисника, суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд встановив, що угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання; правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 186 КК України є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений ОСОБА_4 має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374, 468, 475 КПК України

ухвалив
Затвердити угоду від 02.08.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили. Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 квітня 2021 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

- диск з відеозображенням з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1