Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/689/21

Номер провадження: 1-кп/511/124/21

24 травня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000441 від 03.08.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь Республіка Молдова, громадянина Республіки Молдова, офіційно не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 24.03.2021 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 03.08.2020 року, в нічний час доби, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, прибув до магазину по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_6 , де реалізуючи свій злочинний намір, переконавшись у відсутності господаря та сторонніх осіб, шляхом пошкодження шиферу та стелі проник до приміщення магазину, звідки таємно викрав картки поповнення рахунку торгової марки «Limanet»: 17 штук номіналом 50 грн (серії 1049- ID 315161, ID 315168, ID 315167, ID 315169, ID 315173, ID 315171, ID 315172, ID 315174, ID 315160, ID 255607, ID 316401, ID 315146, ID 316397, ID 315163, ID 315145, ID 315159, ID 315156), 16 штук номіналом 100 грн (серії 1047 - ID 261362, ID 261357, ID 261360, серії 1050 - ID 311022, ID 310630, ID 310621, ID 309854, ID 310625, ID 311016, ID 310622, ID 309855, ID 309075, ID 310631, ID 309079, ID 311023, ID 310632), 10 штук номіналом 200 грн (серії 1051- ID 304787, ID 304788, ID 300827, ID 300826, ID 300824, ID 304791, ID 304790, ID 300820, ID 300823, ID 304792). З викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд. Своїми діями обвинувачений завдав ОСОБА_6 збитків на загальну суму 4450 гривень.

В діях ОСОБА_4 міститься склад злочину, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся. Суду пояснив, що 03.08.2020 року в пошуках роботи незаконно перетнув Державний кордон України з Молдовою та в нічний час прямував до м. Одеси через село Яковлівка Роздільнянського району Одеської області. Помітивши приміщення магазину, вирішив вчинити крадіжку майна з нього. Для чого зняв шифер з даху магазину і таким чином проник до приміщення торгового залу. Звідти викрав картки поповнення рахунку та в такий же спосіб покинув магазин та поїхав до міста Одеса. У вчиненому щиро кається.

Крім визнавальних показів обвинуваченого його причетність до вищевказаного злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні та оголошеними письмовими доказами: - заявою ОСОБА_6 до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області від 03.08.2020 року, про вчинення крадіжки з належного їй магазину по АДРЕСА_3 карток поповнення рахунку (а.с.27); - постановою про визнання предметів речовими доказами і залучення їх до кримінального провадження від 23.03.2021 року, згідно яких до матеріалів справи в якості речових доказів було долучено: картки поповнення рахунку торгової марки «Limanet»: 17 штук номіналом 50 грн, 16 штук номіналом 100 грн, 10 штук номіналом 200 грн; - квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, згідно якої до камери зберігання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області на зберігання передано в загальній кількості 32 шт (а.с.31);

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність.(а.с.22)

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину по справі, правильно розуміє фактичні обставини справи та не оспорює їх. Судом також встановлено відсутність сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого при дачі визнавальних показів.

З урахуванням повного визнання вини ОСОБА_4 у вчиненні вище наведеного злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вищенаведеними по справі доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії відповідно правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Відповідно до ст.50 та 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним, відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначні у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, ця функція суду за своєю природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Так обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні інкримінованого йому злочину, що є обставиною, яка в силу ст. 66 КК України, пом`якшує покарання за вчинений злочин.

Обставини, які обтяжують покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

По даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні одиничного епізоду незаконного заволодіння майном, відшкодував заподіяну злочином шкоду шляхом повернення потерпілій викраденого майна.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 був раніше засуджений вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Судом встановлено, що злочин за ч.3 ст.185 КК України щодо викрадення майна у ОСОБА_6 вчинив 13.08.2020 року, тобто до постановлення попереднього вироку від 24.03.2021 року, а тому йому належить призначити покарання за сукупністю злочинів по правилам ч.4 ст.70 КК України, відповідно до якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

При призначенні покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст.70 КК України суд з урахуванням щирого каяття, вважає за можливе застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Також відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так враховуючи пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини, а також відомості про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідне й достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 покарання є позбавлення волі та вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого, покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.
Питання по речовим доказам по справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 року, більщ суворим, призначеним даним вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Запобіжний захід , обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , у виді особистого зобов`язання, - залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази на а.с. 28 - картки поповнення рахунку торгової марки «Limanet»: 17 штук номіналом 50 грн (серії 1049- ID 315161, ID 315168, ID 315167, ID 315169, ID 315173, ID 315171, ID 315172, ID 315174, ID 315160, ID 255607, ID 316401, ID 315146, ID 316397, ID 315163, ID 315145, ID 315159, ID 315156), 16 штук номіналом 100 грн (серії 1047 - ID 261362, ID 261357, ID 261360, серії 1050 - ID 311022, ID 310630, ID 310621, ID 309854, ID 310625, ID 311016, ID 310622, ID 309855, ID 309075, ID 310631, ID 309079, ID 311023, ID 310632), 10 штук номіналом 200 грн (серії 1051- ID 304787, ID 304788, ID 300827, ID 300826, ID 300824, ID 304791, ID 304790, ID 300820, ID 300823, ID 304792), передані до камери зберігання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинувачем та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1