Справа №463/8889/21
Провадження №1-кс/463/5075/21
У Х В А Л А

09 серпня 2021 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача Львівського районного управління №1 ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001132, від 12.06.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, а саме на банківський рахунок невідомої особи № НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
За ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до ЄРДР внесено кримінальне провадження 0001132, від 12.06.2021.
Клопотання мотивує тим, що 10.06.2021, приблизно о 12:30 год., невідома особа перебуваючи у невстановленому місці шахрайським способом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 , які останній переказав перебуваючи за адресою: м.Львів, вул. Староєврейська, 3 через термінал "ПриватБанк", чим спричинила потерпілому матеріальних збитків на суму 14880 грн.
В даному кримінальному провадженні допитано гр. ОСОБА_5 , який повідомив, що 10.06.2021 він переглядав сайт «ОЛХ» та натрапив на оголошення про продаж компресора. Зв`язавшись з автором оголошення по номеру мобільного телефону НОМЕР_2 він узгодив всі деталі по товару та в подальшому ОСОБА_5 переказав на банківську картку автора оголошення НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 14880 грн. Проте, потерпілий товар не отримав та автор оголошення на зв`язок не виходить.
Посилається на п.п.2, 4 ч.2 ст.170 КПК України, відповідно до яких арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. А тому просить задоволити клопотання та накласти арешт на банківський рахунок.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що розгляд такого клопотання є доцільним без участі власника майна.
Оглянувши матеріали клопотання, заяву слідчого про розгляд клопотання без його участі, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, а розгляд проводити без участі слідчого та інших учасників, оскільки їх неприбуття у судове засідання у відповідності до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Із змісту клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешти на майно підозрюваного з метою забезпечення: спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п.п.2, 4 ч.2 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Так стаття 96-2 КК України передбачає випадки застосування спеціальної конфіскації. Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:
1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;
4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
В клопотанні слідчого не наведено жодних даних, які б давали підстави вважати, що наявні підстави для спеціальної конфіскації у відповідності до вимог, передбачених Кримінальним кодексом України. Отже враховуючи вище зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для арешту майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації відсутні.
Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч.8. ст.170 КПК України).
Однак, до матеріалів клопотання слідчим не долучено жодних документів, які б свідчили про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність визначених статтею 170 КПК України правових підстав для арешту банківського рахунку.
Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

відмовити в задоволенні клопотання дізнавача Львівського районного управління №1 ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на банківський рахунок невідомої особи № НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1